Справа № 472/1474/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2020 р. смт Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Тарєлкіной Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

27.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовну заяву обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 4.12 в умовних кадастрових гектарах в землях Колективного сільськогосподарського підприємства «Миколаївське» в с. Новокатеринівка Веселинівського району Миколаївської області, право на яку було посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії МК 0195867 від 09.02.1998 року та грошові кошти на рахунку № НОМЕР_1 в Ощадбанку. Провівши поховання ОСОБА_2 позивач прийняв на зберігання Сертифікат та ощадну книжку, а також розпорядився домашнім майном. Крім того, позивач звернувся до Веселинівської державної нотаріальної контори за консультацією щодо порядку прийняття спадщини, де йому пояснили, що згідно ст.ст. 529 та 530 ЦК УРСР племінники не є спадкоємцями за законом.

Влітку 2016 року від працівників Катеринівської сільської ради позивачу стало відомо про наявність заповіту ОСОБА_2 , посвідченого 03.03.2000 року, яким визначила позивача спадкоємцем належного їй права на земельну частку (пай).

Отримавши дублікат заповіту позивач звернувся до Веселинівської державної нотаріальної контори з питанням оформлення свого права на спадщину за заповітом, однак у зв`язку з втратою оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), нотаріус відмовила в прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивач намагався знайти сертифікат, однак пошуки не дали позитивного результату та 08.11.2019 року позивач повторно звернувся до приватного нотаріуса з питанням оформлення свого права на спадщину, але нотаріус оглянувши надані ним документи, відмовила у прийнятті заяви з підстав, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини та рекомендувала звернутись до суду.

Позивач вважає, що пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори з поважної причини, тому що не знав про наявність посвідченого на його ім`я заповіту, а тому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 02.12.2019 року відкрито провадження у справі та справу призначено до підготовчого судового засідання.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явились. Від представника позивача ОСОБА_3 надійшла до суду заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю.

Представник відповідача Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився. Від сільського голови Гасюка П.П. надійшла до суду заява про розгляд справи у відсутність представника Катеринівської сільської ради, заперечень проти задоволення позовних вимог не мають.

У зв`язку з неявкою сторін в підготовче судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У зв`язку з тим, що відповідач, Катеринівська сільська рада Веселинівського району Миколаївської області, визнала позовні вимоги ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні, про що надали заяву, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Новокатеринівка Веселинівського району Миколаївської області померла ОСОБА_2 , смерть якої була зареєстрована 01.08.2003 року Катеринівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 13 /а.с. 6/.

Згідно довідки Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області № 609/04-05 від 07.11.2019 року, ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 21.04.1980 року по день смерті. Померла на день смерті проживала одна /а.с. 7/.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 58715929 від 12.12.2019 року вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, ніхто із спадкоємців з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався /а.с. 27/.

Згідно довідки відділу у Веселинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 08.11.2019 року, на імя ОСОБА_2 09.02.1998 року за № 8481 було зареєстровано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Миколаївське» Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, серії МК 0195867 від 09.02.1998 року, загальною площею 4,12 умовних кадастрових гектарів /а.с. 10/.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, який посвідчено 03.03.2000 року секретарем Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області та зареєстровано у реєстрі за №22, що підтверджується дублікатом заповіту виданим 19.07.2016 року /а.с. 8/. З вказаного заповіту вбачається, що ОСОБА_2 належне їй за законом право на земельну частку (пай) заповіла повністю ОСОБА_1 , тобто позивачу по справі.

З письмової консультації приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Євстратової О.М. від 08.11.2019 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 звертався до приватного нотаріуса з питанням оформлення свого права на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , однак у зв`язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини вважається таким, що не прийняв спадщину та рекомендовано звернутись до суду /а.с. 11/.

Згідно п. 5. Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи те, що спадщина, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ніким зі спадкоємців не прийнята, при вирішенні зазначеної справи слід керуватись нормами ЦК України від 16.01.2003 року.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтями 1269 та 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Натомість позивач протягом шести місяців з часу відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся, на час відкриття спадщини із спадкодавцем постійно не проживав. Тобто, з огляду на вимоги ч.1 ст.1272 ЦК України позивач вважається таким, що не прийняв спадщину.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Приймаючи до уваги, що за життя ОСОБА_2 не повідомила позивачу про складання нею заповіту, а тому після її смерті позивач ОСОБА_1 не звернувся з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Про те, що померлою ОСОБА_2 на його ім`я був складений заповіт позивач дізнався лише влітку 2016 року від працівників Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області.

Від нотаріуса після встановлення наявності заповіту спадкодавця ОСОБА_2 , будь-яких дій для повідомлення спадкоємців про відкриття спадщини не здійснювалося, виклик позивача, як спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, не здійснювався.

Наведені висновки суду щодо поважності причин пропуску строку прийняття спадщини у зв`язку з необізнаністю про наявність заповіту, узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України у справі за №6-1320цс17 від 23 серпня 2017 року.

За таких обставин, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 з поважних причин, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, згідно 16, 1220, 1223, 1268-1270, 1272 ЦК України та ст.ст. 76, 263-265, 273 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Новокатеринівка Веселинівського району Миколаївської області, строком у 3 (три) місяці, який починається з часу набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіТустановський А.О.