Провадження № 2/235/850/20
Справа № 235/1458/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 квітня 2020 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Григор`євої С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_2 з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард», приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгена Вікторовича, третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення грошових коштів та скасування постанови про арешт. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 грудня 2012 року між позивачем та ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Форвард Банк» був укладений договір про надання та використання платіжної картки № НОМЕР_1 з кредитним лімітом у сумі 3500 грн., який згодом було збільшено до 6000грн. Згідно умов кредитного договору позивач користувався коштами та у встановлені терміни повертав кошти на рахунок щомісячно у встановлених розмірах. В 2014 році він останній раз користувався кредитним рахунком. При зверненні до банку з питань, що стосуються кредитної картки, в усному порядку йому було повідомлено, що на час проведення АТО він має право не сплачувати за кредитним договором. Йому не було повідомлено про нарахування штрафних санкцій, а також про те, що правонаступником ПАТ «Банк Руский Стандарт» є АТ «Форвард Банк».

У січні 2020 року позивач отримав поштою лист від АТ «Форвард Банк», який був відправлений 25.01.2020 року, що підтверджується відбитком штемпелю на конверті, у якому банк повідомляв, що з метою стягнення заборгованості у розмірі 29103,16 грн. суми боргу та плати за вчинення виконавчого напису за укладеним договором №102780178, банк ініціював примусове стягнення грошових сум через органи примусового виконання виконавчого документу. Позивачу було запропоновано сплатити борг у розмірі 29103,16 грн. та виконавчий збір у розмірі 4910,32 грн. у термін до 4.02.2020 року.

Розрахунок суми боргу позивач не отримував, але, враховуючу суму, яка з нього вимагається, та суми отриманого кредиту у розмірі 6000грн., він припускає, що, окрім тіла кредиту та відсотків за користування кредиту, банком пред`являються і вимоги про стягнення пені та штрафних санкцій, що суперечить ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яка забороняє нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами з 14.04.2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, на території яких здійснюється антитерористична операція.

Позивач вважає, що обов`язок за кредитним договором ним виконаний у повному обсязі та у даному випадку банк безпідставно звернувся до нотаріуса за виконавчим написом.

Позивач перебуває у трудових відносинах з ПАТ «ШУ «Покровське», отримує заробітну плату на картку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Також ним укладений контракт на проходження військової служби, зарплату йому перераховують на картковий рахунок ПАТ «Приватбанк».

30.01.2020 року від ПАТ «Приватбанк» він отримав повідомлення про те, що його рахунок, на який йому надходить заробітна плата, арештований згідно постанови про накладення арешту ОСОБА_3 17.01.2020 року.

06.02.2020 року на картковий рахунок у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надійшла заробітна плата за основним місцем роботи у розмірі 13801грн. 08.02.2020 року у знятті готівки у банкоматі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» йому було відмовлено через нестачу коштів. При зверненні до банку йому не надали жодної інформації з приводу нестачі коштів.

Звернувшись до ПАТ «Приватбанк», у якому на картку для виплат на його ім`я нараховується заробітна плата він дізнався, що на належну йому картку накладений арешт згідно з постановою ВП №60799011 від 17.01.2020 року при примусовому виконанні виконавчого напису №7345 від 15.11.2019 року, що видав приватний нотаріус КМНО Незнайко Євген Вікторович.

За виконавчим написом приватним виконавцем Павелків Т.Л. 05.12.2019 року відкрито виконавче провадження №60799011. Позивача було внесено до Єдиного реєстру боржників.

Позивач зазначає, що йому не було відомо про стягнення з нього коштів, а також про відкриття виконавчого провадження до моменту звернення до адвоката, яким роз`яснено, що приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на його доходи, тому його рахунки у банку і були заблоковані.

Між тим, він вважає, що зазначений виконавчий напис не є безспірним, оскільки у даному випадку з урахуванням того, що кредитними коштами він останній раз користувався у 2014 році, пропущений строк позовної давності, початок перебігу якого пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до типового договору погашення заборгованості по кредитному ліміту здійснюється щомісячними платежами.

Таким чином, згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту частинами (окремими платежами) в розмірі та в строки, визначені Договором та Правилами користування платіжними картами, та сплачувати проценти за користування кредитом.

Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Отже, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту невиконання позичальником цього зобов`язання.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового траншу.

З огляду на аналіз вищевказаних норм Закону, умов договору кредиту та судової практики Верховного суду України, позивач мав право протягом трьох років з моменту останнього платежу відповідачем звернутись до суду із позовом про стягнення заборгованості.

Отже, враховуючи, що останній платіж позивачем здійснено у 2014 році, однак до нотаріуса для вчинення виконавчого напису відповідач АТ Банк Форвард звернувся у листопаді 2019 року, тобто поза межами встановленого законом трирічного строку, а нотаріус за наявності такої обставини не повинен був вчиняти виконавчий напис.

Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє можливість спору між сторонами щодо кредитної заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, тобто перевіряє щоб документи, з яких обчислена заборгованість, не були спірні.

Позивачу не відомо, які саме документи надавались банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, оскільки жодної інформації у письмовому вигляді ні від банку, ні від нотаріуса він не отримував. Намагаючись отримати будь-яку інформацію, він дзвонив за вказаними телефонами відповідача, проте приватний нотаріус на зв`язок не вийшов, а приватний виконавець відмовилась надавати жодну інформацію.

Відповідно до п.2.3 Порядку боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на адресу боржника.

Банк не виконав цієї вимоги, а для інформування позивача про необхідність сплати заборгованості надіслав письмове повідомлення майже через 1,5 місяці після вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Зазначені обставини, крім порушення нотаріусом правової процедури вчинення виконавчого напису, свідчать про те, що заборгованість перед стягувачем на час вчинення виконавчого напису не була безспірною, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позивач просить суд захистити його порушене право як споживача, шляхом визнання виконаними обов`язків щодо повернення кредитних коштів за договором про надання та використання платіжної картки № 3 від 12.2012 року, укладеним між ним та ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Форвард Банк»; виконавчий напис №7345, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем 15 листопада 2019 року визнати таким, що не підлягає виконанню; повернути стягнуті на користь АТ «Форвадр Банк» грошові кошти; скасувати постанову приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни від 17.01.2020 року по виконавчому провадженню №60799011 про накладення арешту на належні позивачу банківські рахунки, на які нараховується заробітна плата.

Ухвалою суду від 03 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Ухвалою суду від 03 березня 2020 року за клопотанням позивача вжито заходів забезпечення позову, а саме зупинено стягнення у виконавчому провадженні №60799011, відкритому приватним виконавцем Павелків Тетяною Леонідівною; заборонено приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяні Леонідівні вчиняти будь-які виконавчі дії щодо звернення стягнення на майно та кошти ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №60799011 за виконавчим написом №7345 від 15.11.2019 року.

Ухвалою суду від 23 березня 2020 року виключено з числа відповідачів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгена Вікторовича та залучено його в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. Залишено без розгляду позовну вимогу про скасування постанови приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни від 17.01.2020 року по виконавчому провадженню №60799011 про накладення арешту на належні позивачу банківські рахунки, на які нараховується заробітна плата.

До судового засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його часті, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача АТ «Банк Форвард» до судового засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження, відзиву, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надав.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. до судового засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович до судового засідання не з`явися, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження.

Відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням наявності умов, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

На виконання ухвали суду від 03.03.2020 року про витребування доказів приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. до матеріалів справи надано належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження за виконавчим написом №7345 від 15.11.2019 року, копії виконавчого напису від 09.11.2019р. та копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис (а.с.47-87).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною 05.12.2019 року відкрито виконавче провадження за заявою про примусове виконання виконавчого напису № 7345 від 15.11.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 29103,16 гривень (а.с.57).

Виконавчий напис, який позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 15.11.2019 року, зареєстровано в реєстрі за № 7345 (а.с.53). У виконавчому написі зазначено, що нотаріус на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172, пропонує звернути стягнення з громадянина України, яким є ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 102780178 від 23.12.2012 року, укладеним із ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард». Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.12.2016 року по 23.03.2017 року. Сума повної заборгованості складає 28253,16 гривень. Розмір плати за вчинення напису складає 850 гривен, що підлягає стягненню з боржника. Загальна сума, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 складає 29103,16 гривень.

Постановою приватного виконавця від 17.01.2020 року накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 в межах суми стягнення 34013,47 гривень (а.с.64-65).

На виконання ухвали суду від 03.03.2020 року щодо надання інформації про рух коштів по рахунку АТ «Райффайзен Банк Аваль» повідомило, що на ім`я ОСОБА_1 відкрито рахунок для виплати заробітної плати. З виписки з цього рахунку вбачається, що 07.02.2020 року на рахунок надійшло 13801,54 гривні (заробітна плата). І з 07.02.2020 року рух коштів на цьому рахунку відсутній (а.с.95-107).

Згідно довідки від 31.01.2020 року виданої АТ КБ «Приватбанк» на картку клієнта ОСОБА_1 зараховується заробітна плата від «Донецький обл.військовий комісаріат», на карту накладено арешт за постановою приватного виконавця (а.с.15).

Згідно довідки від 01.02.2020 року за № 04/26 старший солдат військовій служби за контрактом ОСОБА_1 , перебуває на військовій службі в Покровсько-Ясинуватському об`єднаному міському військовому комісаріату Донецької області з 09.01.2018 року по теперішній час (а.с.27).

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 87 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Стаття 88 цього закону встановлює умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності виконавчий напис видається у межах цього строку.

Стаття 89 закону передбачає, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата(рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувана; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачується стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання.

Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріусу.

Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п. 1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172.

Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 2 цього Переліку передбачено, що кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу.

Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Верховний суд України у справі за № 6-887цс17 висловив правову позицію, та зазначив, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

У виконавчому написі вказано, що заборгованість стягується за період з 23.12.2016 року по 23.03.2017 року. Розрахунок заборгованості за кредитним договором суду не надано. Позивач стверджує, і це не спростовується матеріалами справи, що останній платіж здійснював у 2014 році. Таким чином, при зверненні банку до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором у ОСОБА_1 була можливість оспорювати наданий банком розрахунок боргу та ставити перед судом питання про застосування строку позовної давності. Нотаріус при посвідченні виконавчого напису на це не звернув уваги.

Як роз`яснено у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

З наданих приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т. Л. копій документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис вбачається, що для одержання виконавчого напису позивачем було надано «Заява № 102780178 укладена між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Руский стандарт» (а.с.51-52).

Проте, стягувачем не надано інших документів, які визначені законодавством, в підтвердження правонаступництва, розрахунку заборгованості.

Ухвала суду від 03.03.2020 року приватним нотаріусом не виконана, а саме суду не надано копії документів, що супроводжували спірного виконавчого напису.

Вказані обставини не дають суду підстав вважати вказаний у виконавчому написі розмір заборгованості позичальника безспірним, а виконавчий напис винесеним відповідно до чинного законодавства України.

Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розглядається судом за позовом боржника до стягувача.

Нормами чинного законодавства України передбачено такий спосіб захисту порушеного права як визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виконавчий напис №7345, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем 15 листопада 2019 року, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Накладення арешту на рахунки позивача, на які йому перераховується заробітна плата, відбувалось в межах виконання приватним виконавцем виконавчого напису.

Відповідно до п.5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Частинами 1 та 2 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Оскільки суд виконавчий напис нотаріусу визнає таким, що не підлягає виконанню, виконавче провадження підлягає закінченню, відповідно до статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», як наслідок приватний виконавець знімає арешт, накладений на майно (кошти) боржника, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Таким чином, після зняття арешту з рахунків, позивач має можливість користуватися належними йому коштами, які перебувають на цих рахунках.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України,з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Керуючись ст.18 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, ст.ст.12, 13, 76, 141, 259, 263-265, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення грошових коштів задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №7345, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем 15 листопада 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Форвард Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 29103,16 гривень та витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису у розмірі 4910,32 гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» (), що знаходиться за адресою: 01032, м.Київ, вул. Саксаганського, б.105, на користь держави судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду або через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 14 .04.2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Банк Форвард», , адреса: м. Київ, Голосіївський район, вул. Саксаганського, буд.105, електронна адреса: @forward-bank.com.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, адреса: м. Київ, вул. Поправки Юрія, буд.6, оф.15, електронна адреса: .

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, адреса: м. Київ, вул. Еспланадна, буд.32-В.

Суддя