права № 483/855/18 Головуючий у першій інстанції Рак Л.М.
Провадження №22-ц/812/81/20 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

8 січня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

із секретарем - Цуркан І.І.,

за участю: прокурора - Цвікілевич Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

Заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1

(далі - прокурора)

на ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 листопада 2019 року, ухвалену під головуванням судді Рак Л.М. в приміщенні суду в місті Очаків Миколаївської області о 16 годині 23 хвилині зі складанням її повного тексту, по справі

за позовом

Прокурора в інтересах

Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області

(далі - Очаківська райдержадміністрація)

до Покровської сільської ради Очаківського району Миколаївської області

(далі - Покровська сільрада),

ОСОБА_1 ,

третя особа - Державне підприємство (ДП) «Очаківське лісомисливське господарство»

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту та витребування земельної ділянки,

В С Т А Н О В И Л А:

22 травня 2018 року Прокурор звернувся з позовом в інтересах Очаківської райдержадміністрації до Покровської сільради, ОСОБА_1 , третя особа - ДП «Очаківське лісомисливське господарство», про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсними державного акту та витребування земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначав, що на підставі рішення Покровської сільради у власність ОСОБА_1 надано земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 . На підставі прийнятого рішення відповідачу ОСОБА_1 видано державний акт на право власності на земельну ділянку.

Разом з тим, за даними ДП «Очаківське лісомисливське господарство» і Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання «Укрдержліспроект», та роздруківки з Публічної кадастрової карти України спірна земельна ділянка розташована у прибережній захисній смузі Дніпровського лиману на відстані близько 610,7м від урізу води та частково відноситься до земель державного лісового фонду, так як її частина розміщена у кварталі Кінбурського лісництва ДП «Очаківське лісомисливське господарство».

Тому, на думку прокурора, передача її у власність фізичній особі для будівництва та обслуговування жилого будинку здійснена органом місцевого самоврядування у порушення діючого законодавства.

У письмовому відзиві на позов Покровська сільрада вважала доводи прокурора безпідставними, так як спірна земельна ділянка знаходиться виключно в межах с.Покровське і не перетинається із землями лісового фонду.

11 квітня 2019 року представником Покровської сільради надано письмове клопотання щодо призначення по справі судової експертизи на предмет з`ясування, чи перетинається спірна земельна ділянка з землями лісового фонду.

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 листопада 2019 року клопотання задоволено, постановлено про призначення по цивільній справі судової земельно-технічної експертизи для з`ясування наступного питання: чи відповідають координати земельної ділянки кадастровий номер :02:005:0030, що належить ОСОБА_1 , встановленим у натурі координатам визначеним у державному акті, та чи перетинається спірна земельна ділянка з землями, наданими в постійне користування ДП «Очаківське лісомисливське господарство»?

Не погодившись з вищенаведеною ухвалою прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та відсутність обставин, які б зумовлювали необхідність застосування спеціальних пізнань у іншій сфері ніж право та затягування розгляду справи, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, як беруть участь у розгляді справи, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення із наступних підстав.

Як вбачається із змісту позовної заяви, прокурор звернувся з вимогами про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, витребування із володіння останнього власника з підстав порушення відповідачами положень, передбачених статтями 20, 84, 60, 116, 118, 141, 149 ЗК України, статті 12 Лісового Кодексу України, статтями 85, 88 Водного Кодексу України.

Таким чином прокурор одночасно вказував на порушення вимог як ВК України, так і ЛС України, тобто визначаючи статус спірної земельної ділянки як ділянки і водного і лісного фонду.

В той же час, не погоджуючись з твердженнями прокурора, що спірна земельна ділянка входить до складу земель або водного, або лісового фонду та на момент ухвалення оскаржуваних рішень знаходилась в межах населеного пункту, які визначені органом місцевого самоврядування у відповідності до діючого законодавства, представник сільради вважав за необхідне встановити такий факт за допомогою висновку судової експертизи на підставі землевпорядної документації.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Так, статтями 19, 20 ЗК України визначено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі: землі сільськогосподарського призначення, землі рекреаційного призначення, землі водного фонду, землі лісогосподарського призначення, і віднесення їх до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

За змістом положень частин 4, 6-8 статті 88 ВК України, частини 3 статті 60 ЗК України і пункту 10 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1996 року № 486, прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою, розробленими у передбаченому законом порядку, з урахуванням містобудівної документації, конкретних умов, що склалися, та відповідно до існуючих на час встановлення водоохоронної зони конкретних умов забудови з урахуванням містобудівної документації, яка визначена у пункті 7 частини 1 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тобто з урахуванням меж існуючих населених пунктів.

Тому на спростування тверджень прокурора представником Покровської сільради надана містобудівна документація, за якою відповідач зазначає про знаходження спірної земельної ділянки в межах населеного пункту - с. Покровське.

Крім цього прокурор стверджував, що спірна земельна ділянка виділена із частковим захопленням ділянки, яка відноситься до лісового фонду та надана в постійне користування ДП «Очаківське лісомисливське господарство», а отже, з порушенням встановленого порядку без вилучення такої ділянки у попереднього користувача та без зміни її цільового призначення.

На обґрунтування таких тверджень прокурором надано викопіювання із Публічної кадастрової карти України з простим накладенням меж, а представником Покровської сільради надана землевпорядна документація із зазначенням меж населеного пункту, які суперечать одне одному на предмет розташування спірної земельної ділянки.

Отже, постановлюючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції вірно виходив з того, що для встановлення обставин щодо місцезнаходження земельної ділянки наданої у приватну власність відповідача, а саме на предмет з`ясування, чи перетинається спірна земельна ділянка з землями лісового фонду, виходячи із технічних документацій наданих сторонами, які суперечать одна одній, і як наслідок віднесення спірної земельної ділянки до певної категорії земель, необхідні спеціальні знання.

Таким чином висновок суду про наявність обставин щодо призначення експертизи, яка, в свою чергу, є підставою для зупинення провадження по справі є правильним, а задоволення клопотання представника відповідача з посилання на пункт 5 частину 1 статті 252 ЦПК України є обґрунтованим.

При цьому зайво поставив питання щодо відповідності координат меж ділянки, встановлених у натурі, координатам, зазначеним у державному акті, що в цілому не впливає на встановлення обставин з предмету позову, на думку колегії, не спростовує наявність підстави для призначення експертизи на предмет з`ясування, чи перетинається спірна земельна ділянка з землями лісового фонду, для чого необхідні спеціальні знання.

Доводи прокурора про порушення норм процесуального права щодо призначення експертизи поза межами підготовчого засідання, не може бути підставою для скасування ухвали суду про призначення експертизи, оскільки таке клопотання стало наслідком надання сторонами технічних документацій різних за своїм змістом, на вимогу суду, та після підготовчого засідання.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до обґрунтування позову по суті справи та викладення виключно позиції прокурора, що не є перешкодою для надання належних доказів у встановленому процесуального порядку для підтвердження факту, що має значення для вирішення справи по суті спору.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала не підлягає скасуванню у відповідності до положень, передбачених статтею 375 ЦПК України.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 - залишити без задоволення, а ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 листопада 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Ямкова

Судді О.В. Локтіонова

С.Ю. Колосовський