Провадження №2/760/76/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.,

за участю секретаря - Хліменкової А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні спільну заяву ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 про відвід судді по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на частину будівельних матеріалів в порядку поділу спільного майна подружжя,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва із вищезазначеним позовом до відповідача, відповідно до якого просила:

в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на ј частину будівельних матеріалів, зведених у формі житлового будинку загальною площею 477,6 кв. м, житловою площею - 153,9 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.08.2019 відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на частину будівельних матеріалів в порядку поділу спільного майна подружжя.

11.09.2019 від представника відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив у задоволення вимог позивача відмовити повністю.

20.01.2020 під час судового засідання представник позивача ОСОБА_2 подала заяву про зміну предмету позову та просила:

визнати недійсною та скасувати реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 153,9 кв. м, вчинену 26 березня 2019 року державним реєстратором Комунального підприємства «Результат» Синявським В.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний №46681590 від 26.04.2019;

визнати Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 477,6, житловою - 153,9 кв. м, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ;

в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на ј частину житлового будинку загальною площею 477,6, житловою - 153,9 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В цьому ж судовому засіданні представник ОСОБА_2 подала заяву про залучення двох співвідповідачів ОСОБА_5 та КП «Результат».

У зв`язку з тим, що відповідач та його представник не отримали вказаних заяв, а представник позивача направила їх стороні за допомогою поштового зв`язку напередодні - 19.01.2020, в судовому засіданні було прийнято рішення про оголошення перерви до 03.02.2020.

20.01.2020 представник позивача через канцелярію суду подала заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22.01.2020 заяву представника ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на частину будівельних матеріалів в порядку поділу спільного майна подружжя - повернуто особі, яка подала заяву.

03.02.2020 представник позивача в судовому засіданні надала суду спільну заяву позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 про відвід судді на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України.

В обґрунтування заяви про відвід судді зазначили, що заява подається з підстав грубого та незаконного ігнорування суддею вимог чинного законодавства, з метою сприяти відповідачу вжити заходи унеможливлення виконання рішення суду та з метою приховування майна від поділу; порушення принципів та засад цивільного судочинства: рівності сторін перед судом, змагальності сторін в процесі, таємниці нарадчої кімнати, неупередженості та незалежності суду при вирішенні спору; тиску на сторону позивача, з метою примусити залишити спір без розгляду та подати ще раз, з метою перерозподілу даного спору на іншого суддю.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала заяву про відвід судді.

Представник відповідача заперечував проти задоволення заяви, зазначивши про те, що підстави викладені в заяві є надуманими, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності.

Вивчивши матеріали заяви про відвід судді, заслухавши думку сторін, приходжу до висновку про її необґрунтованість виходячи з наступного.

Кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер - ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч.1 ст.9 Конституції України.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

- він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

- він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

- він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

- було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

- є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відвід, за ч.3 ст.39 ЦПК України, повинен бути вмотивованим і заявлений у визначені законом строки, та з наданням доказів неупередженості судді для цілей відводу ч.4 даної статті.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На підставі вищевикладеного, суддя вважає, що заявлені позивачем та його представником підстави щодо відводу судді Козленко Г.О., в тому числі сумніви в об`єктивності та неупередженості останньої є безпідставними, не доведеними та такими, що не відповідають дійсності.

Отже, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, тому вважає за необхідне заяву про відвід, для її вирішення, передати іншому судді в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України.

З огляду на наведене, суддя вважає, що провадження у справі підлягає зупиненню на час розгляду заяви про відвід судді.

Керуючись ст.ст.36, 39, 40, 260 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати спільну заяву ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 про відвід судді по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на частину будівельних матеріалів в порядку поділу спільного майна подружжя - необґрунтованою.

Зупинити провадження у справі на час розгляду заяви про відвід судді.

Передати заяву про відвід для вирішення в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - Г.О. Козленко