Справа № 369/4619/20
Провадження № 2/369/3048/20
22.10.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Дубас Т.В.,
при секретарі Мазурик Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Cтрахова компанія «БРОКБІЗНЕС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, -
Позивач Приватне акціонерне товариство «Cтрахова компанія «БРОКБІЗНЕС» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 14 листопада 2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» та ОСОБА_2 був укладений договір (поліс) № АМ/6392570 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі по тексту - Договір), відповідно до якого позивач прийняв на себе як страховик, зобов`язання забезпечити відшкодування шкоди, заподіяної третім особам внаслілок дорожньо-транспортної події, винуватцем якої буде Відповідач, як особа, яка на законних підставах експлуатує забезпечений транспортний засіб Opel Astra, д.р.н. НОМЕР_1 .
Згідно п. 4 зазначеного полісу страхування, ліміт відповідальності відповідача за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) становить 100 000,00 грн. (Сто тисяч гривень 00 коп.), франшиза відсутня.
14 січня 2019 року приблизно о 07 год. 34 хв. на вулиці Жулянська, в селі Крюківщина, сталась ДТП за участю: ТЗ під керуванням Відповідача; Тоуоtа Соrolla, д.р.н. НОМЕР_2 ), припаркований;
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.03.2019 року Відповідача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4.ст. 124 КУпАП, що стало причино зазначеної ДТП, зокрема, встановлено, що Відповідач залишила місце пригоди після вчинення ДТП до приїзду працівників поліції.
По зазначеному страховому випадку 06.05.2019 року Позивачем на підставі заяви власника пошкодженого транспортного засобу, було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 5 542,96 грн. на рахунок ОСОБА_3 , власника транспортного засобу Тоуоtа Соrolla, д.р.н. НОМЕР_2 .
Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», редакція якого діяла на момент ДТП, Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
Тому позивач просив стягнути з Відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 5 542,96 грн. (П`ять тисяч п`ятсот сорок дві гривні 96 копійок) та судовий збір.
Представник позивача направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову,обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно п. ґ), п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Як встановлено в судовому засіданні, що 14 листопада 2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» та ОСОБА_2 був укладений договір (поліс) № АМ/6392570 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі по тексту - Договір), відповідно до якого позивач прийняв на себе як страховик, зобов`язання забезпечити відшкодування шкоди, заподіяної третім особам внаслілок дорожньо-транспортної події, винуватцем якої буде Відповідач, як особа, яка на законних підставах експлуатує забезпечений транспортний засіб Opel Astra, д.р.н. НОМЕР_1 .
Згідно п. 4 зазначеного полісу страхування, ліміт відповідальності відповідача за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) становить 100 000,00 грн. (Сто тисяч гривень 00 коп.), франшиза відсутня.
14 січня 2019 року приблизно о 07 год. 34 хв. на вулиці Жулянська, в селі Крюківщина, сталась ДТП за участю: ТЗ під керуванням Відповідача; Тоуоtа Соrolla, д.р.н. НОМЕР_2 ), припаркований;
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.03.2019 року Відповідача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4.ст. 124 КУпАП, що стало причино зазначеної ДТП, зокрема, встановлено, що Відповідач залишила місце пригоди після вчинення ДТП до приїзду працівників поліції.
По зазначеному страховому випадку 06.05.2019 року Позивачем на підставі заяви власника пошкодженого транспортного засобу, було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 5 542,96 грн. на рахунок ОСОБА_3 , власника транспортного засобу Тоуоtа Соrolla, д.р.н. НОМЕР_2 .
Згідно правової позиції Правова позиція Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15 визначено що підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33, підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) установлено обов`язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.
Враховуючи що в даній справі факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, адже регресні зобов`язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.
Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмови у вимогах позову.
Відповідно до ст.ст. 993, 1191, 1194 ЦК України, та керуючись ст.ст. 141, 280-282, 263-265, 270-274, 280-282 ЦПК України, суд, -
В позові Приватного акціонерного товариства «Cтрахова компанія «БРОКБІЗНЕС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя : Дубас Т.В.