Справа № 585/3324/20
Номер провадження 2/585/1159/20
У Х В А Л А

23 грудня 2020 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Цвєлодуб Г.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «СУМИГАЗ» про визнання дій протиправними, зобов`язати вчинити дії та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

22 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «СУМИГАЗ», в якому просить визнати дії відповідача щодо неповернення та встановлення позивачу газового лічильника G4 РЛ виробництва Державного підприємства заводу «Арсенал» за адресою: вулиця Учительська, 24 в м. Ромни Сумської області протиправними, зобов`язати відповідача повернути та встановити за вказаною адресою зазначений лічильник, стягнути з відповідача за протиправні дії та бездіяльність на його користь моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 ЦПК України.

Відповідно до п. п. 5, 8 ст. 175ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення вказаних вимог позивачем в позовній заяві не зазначено виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, зокрема позивачем не додано докази, які підтверджують надання послуг відповідачем позивачу, докази щодо порушення прав позивача як споживача послуг; належність газового лічильника G4 РЛ виробництва Державного підприємства заводу «Арсенал» позивачу.

Так, системний аналіз положень Закону України «Про захист прав споживачів» доводить, що для того, щоб особа вважалась такою, на яку поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Пунктом 22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Тобто, позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов.

До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер тощо).

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у відповідності до вимог статті 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», таким чином навівши про порушення прав позивача як споживача послуг.

Застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до даних правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору, та інше, тобто ті які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини, які регулюються відповідними Законами (Цивільний кодекс України, Закону України «Про банки та банківську діяльність».

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Позивач, звертаючись до із позовом до Роменського міськрайонного суду, посилається на положення Закону України «Про захист прав споживачів», при цьому просить визнати дії відповідача протиправними, не зазначаючи яким чином порушуються його права як споживача і чим вони підтверджуються.

Також потребують обґрунтуванню обставини щодо визначення підсудності за вибором позивача, оскільки у відповідності до ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

У іншому випадку при визначенні підсудності слід застосовувати ч. 2 ст. 27 ЦПК України, згідно якої позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У зв`язку з чим позивачу необхідно надати до суду підтверджуючі дані з цього приводу.

Відповідно вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог ст. ст. 175, 176 цього Кодексу підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «СУМИГАЗ» про визнання дій протиправними, зобов`язати вчинити дії та стягнення моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу час для усунення недоліків - не більш як 10 днів з дня отримання ухвали, і роз`яснити, що в разі невиправлення недоліків позовної заяви у встановлений строк, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Роменського міськрайонного суду Г. О. Цвєлодуб