ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/860/19 Номер провадження 22-ц/814/1994/20Головуючий у 1-й інстанції Омельченко І. І. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику сторін у справі в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 червня 2020 року та на додаткове рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 червня 2020 року, прийнятого під головуванням судді Омельченко І.І. в м. Кобеляки

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Кобеляцького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами, обчислення розміру аліментів на утримання дітей, звільнення від сплати аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом. Зазначила, що вона з відповідачем мають спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29 липня 2009 року відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дітей. Однак за період з вересня 2009 року по квітень 2019 року відповідач сплатив аліменти не у повному розмірі. Уточнивши позовні вимоги просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, яка дорівнює сумі заборгованості по сплаті аліментів - 57306,47 грн.

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із позовом до ОСОБА_2 . Уточнивши позовні вимоги, просив звільнити його від сплати заборгованості за період з січня 2015 року по березень 2019 року у розмірі 36579 грн. за прострочення сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються у виконавчому провадженні № 47313849 Кобеляцького районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області. Встановити за період із жовтня 2009 року по 31 лютого 2019 рок у розмірі 18 791,11 грн. заборгованість, що підлягає ним до сплати на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей. Зменшити розмір стягуваних за рішенням від 29.07.2009 року Кобеляцького районного суду Полтавської області у цивільній справі «№ 2-254/2009 аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/3 частини заробітку на 1/6 частину всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з для пред`явлення цієї позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Звільнити його від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08 липня 2019 року позовні заявиОСОБА_2 та ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 червня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 55737,50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

В задоволенні позову ОСОБА_1 про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами, обчислення розміру заборгованості за аліментами, зміну розміру аліментів на утримання дітей та звільнення від сплати аліментів на утримання дитини відмовлено.

Позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини залишено без розгляду.

Додатковим рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 червня 2020 року в задоволенні заяви адвоката Яременка Олега Євгеновича про розподіл судових витрат відмовлено.

Розрахунок витрат на правничу допомогу адвоката Галушко Сергія Станіславовича залишено без розгляду.

Рішення та додаткове рішення оскаржив ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення Кобеляцького районного суду від 03 червня 2020 року скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами, обчислення розміру аліментів на утримання дітей, звільнення від сплати аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, додаткове рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 червня 2020 року скасувати та прийняти нове, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 12 857,23 грн.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 06.11.2009 року.

Від шлюбу мають неповнолітніх доньок - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29 липня 2009 року по справі № 2-542/2009 позов ОСОБА_5 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання двох дітей: дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 09 липня 2009 року.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні.

На виконанні Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29 липня 2009 року.

Станом на 01.04.2019 року заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів становить 55737,50 грн.

ОСОБА_1 є працездатним, офіційно працевлаштований та отримує стабільний заробіток, що підтверджується довідкою про доходи від 13.06.2019 року.

Також, ОСОБА_1 є батьком малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 травня 2017 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідно віку, починаючи із 07 листопада 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Виконавче провадження по примусовому виконанню вказаного рішення перебувало у КобеляцькомуВДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області до 01 червня 2017 року, після чого завершене на підставі заяви стягувача.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , районний суд враховуючи правову позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), своє рішення мотивував доведеністю позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не довів, що дочка ОСОБА_3 перебувала на його утриманні з 2015 року та проживала з ним.

Колегія суддів частково погоджується з вказаним висновком.

Згідно із ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Належних доказів, про те, що у період з вересня 2009 року по квітень 2019 року ОСОБА_1 здійснював повну оплату аліментів надано не було, а тому суд прийшов до вірного висновку та обґрунтовано здійснив нарахування пені у визначеному розмірі , який підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Районний суд, давши оцінку показам свідків, прийшов до висновку, що факт постійного проживання ОСОБА_3 в період з 2015 року по 2019 рік з батьком та знаходження на повному його утриманні, - не знайшов свого підтвердження наданими суду доказами.

Незгода в апеляційній скарзі ОСОБА_1 з таким висновком суду зводиться до переоцінки доказів та не спростовує рішення районного суду в цій частині.

Однак, скаржником не надано доказів, які б вказували на помилковість ухваленого рішення в зазначених частинах, а тому підстав для його скасування в цій частині не вбачається.

Разом з тим, районний суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо зменшення розміру стягуваних за рішенням від 29.07.2009 року Кобеляцького районного суду Полтавської області у цивільній справі № 2-254/2009 аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/3 частини заробітку на 1/6 частину всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з для пред`явлення цієї позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, виходив з того, що не знайшли свого підтвердження перевіреними в судовому засіданні доказами наведені ОСОБА_1 обставини про те, що на його утриманні перебувають іще двоє малолітніх дітей.

Між тим, відсутність на примусовому виконанні рішення про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не свідчить про відсутність у їх батька обов`язку їх утримувати в силу положень ст. ст.180-181 СК України.

Відносно зазначених вимог колегія суддів виходить з приписів ч.3 ст.183 СК, якою передбачено, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Як визначено ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

ОСОБА_3 20.09.2019 року досягла повноліття і на час ухвалення оскаржуваного рішення районного суду ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Отже, приймаючи до уваги наявність у ОСОБА_1 ще двох малолітніх дітей, колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог в цій частині та задоволення його позову про зменшення розміру стягуваних за рішенням від 29.07.2009 року Кобеляцького районного суду Полтавської області у цивільній справі № 2-254/2009 аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/3 частини заробітку на 1/6 частину всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня ухвалення даного рішення і до досягнення дитиною повноліття.

У частині першій статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат за результатами апеляційного розгляду справи вбачається, що з чотирьох позовних вимог ОСОБА_1 задоволена одна, отже пропорційно до цього підлягають частковому відшкодуванню його витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн., які відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як визначено ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони.

Враховуючи характер спору та часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 на його користь з ОСОБА_10 у відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає стягненню сума в розмірі 1000грн.

З огляду на вказане додаткове рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 червня 2020 року підлягає зміні у зазначеній частині.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 червня 2020 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо зменшення розміру стягуваних за рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29.07.2009 року у цивільній справі № 2-254/2009 аліментів.

Постановити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зменшити розмір стягуваних за рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29.07.2009 року у цивільній справі № 2-254/2009 аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/3 частини заробітку на 1/6 частину всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня ухвалення даного рішення і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 червня 2020 року залишити без змін.

Додаткове рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 червня 2020 року змінити.

Витрати ОСОБА_1 по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у часткове відшкодування витрат на правничу допомогу 1000грн. (одна тисяча гривень).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя О. В. Прядкіна

Судді: С. Б. Бутенко

О. І. Обідіна

Повний текст постанови складено 04.09.2020 р.