Справа № 484/5205/19 Суддя суду першої інстанції Маржина Т.В.
Провадження: 22-ц/812/182/20 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2020 року м. Миколаїв Справа № 484/5205/19

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Самчишиної Н.В., Прокопчук Л.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2019 року, постановлену суддею Маржиною Т.В., в приміщенні цього ж суду, про передачу до іншого суду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (далі ТОВ «Фінансова компанія управління активами»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Пермайського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом ТОВ «Фінансова компанія управління активами», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 5661 від 20 вересня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. щодо стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в сумі 8 463.14 грн.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 направлено за підсудністю до Ірпінського міського суду Київської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати вказану ухвалу суду, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначала, що ч. 12 ст. 28 ЦПК України передбачено можливість пред`явлення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за місцем його виконання. Законом України «Про виконавче провадження» визначено місцем виконання виконавчого напису місце проживання або перебування фізичної особи або за місцем знаходження майна боржника. Вона проживає та працює в м. Первомайську, а тому скориставшись своїм правом вона вибрала підсудність за місцем виконання виконавчого документа. При цьому вважає, що виконавчий документ пред`явлено не за належним місцем виконання, що є підставою для його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тобто апеляційна скарга на ухвалу суду про передачу справи на розгляд іншого суду (п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи у провадженні Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В., адреса якого м. Буча вул. Нове АДРЕСА_1 , 3, за заявою стягувача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» перебуває на примусовому виконанні виконавчий напис нотаріуса № 5661 від 20 вересня 2019 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 8 463.14 грн.

Направляючи справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до іншої суду, районний суд виходив з того, що місцем виконання виконавчого напису нотаріуса є місце знаходження Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В., а не місце проживання боржника ОСОБА_1 та знаходження її майна, як це обґрунтовано в позовній заяві. Відтак, позов ОСОБА_1 не підсудний Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 подала позов до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з порушенням правил підсудності.

За загальним правилом, визначеним ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються за їхнім місцем знаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, законодавець передбачив можливість вибору підсудності справ за вибором позивача, зокрема, частина 12 статті 28 ЦПК України передбачає, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Саме позивач має право на вибір між кількома судами, яким підсудна справа.

Таким чином, позови про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, можуть бути пред`явлені як за місцезнаходженням відповідача, так і за місцем виконання виконавчого напису.

Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил загальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Місце виконання рішення визначене ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Частини 1 та 2 вказаної статті Закону регламентують, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, м. Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

За виконавчим документом місце перебування боржника зазначається АДРЕСА_2 , тобто виконавчим округом є територія Київської області, а відтак місце виконання виконавчого документа знаходиться в межах виконавчого округу Приватного виконавця Говорова П.В.

Оскільки місцем виконання виконавчого напису, який позивач просила визнати таким, що не підлягає виконанню, є м. Буча Київської області, де здійснюється примусове виконання виконавчого документа Приватним виконавцем, то оспорювання в даному випадку виконавчого напису нотаріуса за правилами ч. 12 ст. 28 ЦПК України відповідно до адміністративно-територіального поділу Київської області відноситься до Ірпінського міського суду Київської області. Водночас подача позовної заяви за правилами альтернативної підсудності до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області відповідно до приписів вказаної процесуальної норми не може розглядатися вказаним судом.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про неможливість розгляду справи Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області відповідає встановленим обставинам та вимогам цивільного процесуального права щодо підсудності при вирішенні питання про відкриття провадження у справі.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про непідсудність справи Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області, що узгоджується з положеннями ч. 12 ст. 28 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність прийняття до провадження Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області вказаного виконавчого напису приватного нотаріуса з огляду на те, що місцем проживання боржника є м. Первомайськ Миколаївської області, не можуть бути взяті до уваги, оскільки дослідження цих обставин не є предметом доказування у даній справі. Цивільним процесуальним законодавством у разі незгоди боржника з процесуальними діями Приватного виконавця в рамках виконавчого провадження, зокрема й відкриття виконавчого провадження не за належним місцем виконання, передбачено інший спосіб оскарження таких дій.

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції щодо підсудності справи не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вона є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Н.В. Самчишина

Л.М. Прокопчук

Повний текст постанови складено 04 лютого 2020 року.