Справа № 606/1829/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Чаповської Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Теребовлі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кобиловолоцької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на житло за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Кобиловолоцької сільської ради Теребовлянського району, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що з 2006 року вона зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 . У вказаному будинку до 2000 року проживала ОСОБА_2 , яка переїхала на постійне місце проживання у с. Підволочиськ Тернопільської області та передала позивачці житловий будинок та земельну ділянку для проживання. Протягом останніх чотирнадцяти років вона добросовісно, безперервно, відкрито володіє та користується спірним житловим будинком, здійснює заходи щодо його утримання, збереження, а тому вважає, що набула право власності за набувальною давністю. Посилаючись на наведене, просить задовольнити позов.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, попередньо подала до суду письмову заяву, у якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача Кобиловолоцької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилася, однак надала заяву згідно якої просить просить слухати у її відсутності, позовні вимоги визнала та підтвердила обставини вказані позивачем у позовній заяві, а саме що ОСОБА_1 з 2006 року проживає по АДРЕСА_1 , проводить ремонт житлового будинку та оплату комунальних послуг, ніяких претензій матеріального характеру до позивачки не має.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала в будинку по АДРЕСА_1 з дня народження до 1999 року та в 1999 році змінила місце проживаня та місце реєстрації на с. Жеребки Підволочиського району Тернопільсько області. На будинковолодіння по АДРЕСА_1 , свідоцтво про право власності не видавалося., за даною адресою ОСОБА_2 проживала і була зареєстрована одна. ОСОБА_1 поселилася у вищевказному житловому будинку з дозволу ОСОБА_2 у 2006 році і проживає за вищевказаною адресою по даний час, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кобиловолоцької сільської ради Теребовлянського району №712 від 31.08.2020 року.

Згідно довідки виданої Кобиловолоцькою сільською радою Теребовлянського району №711, від 31.08.2020 року, Облікова картка об"єкта погосподарського обліку на 1990-1995 роки, книга №4, особовий рахунок № НОМЕР_1 , за адресою АДРЕСА_1 голова домогосподарства ОСОБА_2 .

Згідно довідки виданої Кобиловолоцькою сільською радою Теребовлянського району №713, від 31.08.2020 року, Облікова картка об"єкта погосподарського обліку на 1996-2000 роки, книга №4, особовий рахунок № НОМЕР_1 , за адресою АДРЕСА_1 голова домогосподарства ОСОБА_2 вибула в 1999 році.

Згідно довідки виданої Кобиловолоцькою сільською радою Теребовлянського району №714, від 31.08.2020 року, Облікова картка об"єкта погосподарського обліку на 2005 рік, книга №4, особовий рахунок № НОМЕР_1 , за адресою АДРЕСА_1 , ніхто не проживав і не був зареєстрований.

Згідно довідки виданої Кобиловолоцькою сільською радою Теребовлянського району №699, від 31.08.2020 року, Облікова картка об"єкта погосподарського обліку на 2006-2020 роки, книга №13, номер об"єкта погосподарського обліку 020437-1, за адресою АДРЕСА_1 , голова домогосподарства ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки виданої виконкомом Кобиловолоцької сільської ради Теребовлянського району №697, від 26.08.2020року, станом на 2000 рік в будинку за адресою АДРЕСА_1 ніхто не проживав і не був зареєстрований.

У довідці виданій виконкомом Кобиловолоцької сільської ради Теребовлянського району №698, від 26.08.2020року, вказано, що ОСОБА_1 проживає і зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 2006 року.

Рішенням Кобиловолоцької сільської ради №694 від 20.09.2019 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості площею 0,25 га., кадастровий номер №:04:001:0450 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 та передано у власність земельну ділянку.

Відповідно до витягу №174344943 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,25 га., кадастровий номер №:04:001:0450 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 .

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст. ст. 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Згідно з вимогами ст.344ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до розяснень, викладених у Постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, наступне:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третястатті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344ЦК). (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦКУкраїни, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8Прикінцевих та перехідних положень ЦК Українипро те, що правиластатті 344 ЦК Українипро набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, щоЦК Українинабрав чинності з 1 січня 2004 року, положеннястатті 344 ЦК Українипоширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови).

Відповідно до розяснень викладених у п.13 Постанови, можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також ч.4 ст.344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Як передбачено пунктом 14 Постанови, виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦК України).

Позивач достовірно довела факт набуття нею права власності за набувальною давністю, оскільки вона добросовісно і відкрито користуються нерухомим майном на протязі більше 14 років. Інших осіб, які б заявляли вимоги щодо повернення вказаного нерухомого майна, не має, а отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Крім цього, предстваник відповідача та відповідач ОСОБА_2 позов визнали, про що подали письмові заяви.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 24 ч. 3Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, шляхом визнання за ОСОБА_1 за набувальною давністю права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 344 Цивільного кодексу України, суд,-

В ИР ІШ ИВ :

Позов ОСОБА_1 до Кобиловолоцької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на житло за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 за набувальною давністю право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка