Провадження № 2/521/3052/20
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

13 липня 2020 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Мирончук Н.В., перевіривши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

Розглянувши вказану заяву суддя дійшов висновку, що вона подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України у зв`язку з наступним.

У відповідності до ч. 1 ст. 58 ЦПК Україи, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача на підписання від імені позивача позову до суду.

Зі змісту поданої позовної заяви вбачається, що вона підписана представником позивача - Черноморець Т.В. на підставі довіреності, яка долучена до матеріалів позовної заяви.

Проте, у відповідності до ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 19 ЦПК України зазначено перелік малозначних справ, зокрема, такими є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);

4) справи про розірвання шлюбу;

5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права, суддя приходить до висновку, що критерієм для визначення значності справи, окрім розміру позовних вимог відносно 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, необхідно також враховувати значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо, кількість сторін та інших учасників справи та чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес.

Таким чином, поняття «малозначність справи», передбачає спрощений порядок її розгляду в залежності від розміру і характеру позовних вимог.

Суддя звертає увагу на те, що позивачем заявлено вимоги до вісьми відповідачів, при цьому, суддя враховує необхіднсть встановлення фактичного місця мешкання цих відповідачів, враховує і те, що позивачем у позові не зазначено засобів зв`язку цих восьми відповідачів, а тому приходить до висновку, що вказана справа не може бути віднесена до малозначної.

Тобто, правовий аналіз зазначеної норми дає підстави вважати, що позивачем заявлено вимогу, яка не є малозначною, а тому представництво в даній категорії справ у відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України повинен здійснювати виключно адвокат, який має право на зайняття адвокатською діяльністю.

Однак, зміст копії довіреності, яка підтверджує повноваження представника, не містить відомостей, стосовно того, чи є Черноморець Т.В. адвокатом.

Крім того, текст позовної заяви, де зазначено представника позивача Черноморець Т.В., містить наступне: «Свідоцтво № 004118 від 19 лютого 2020 року», але керокопію вказаного документу до позовної заяви не долучено.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Проте, в довіреності не вказано, що Черноморець Т.В. є адвокатом.

За змістом частин 1-3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1)договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер, це - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

Згідно до пунктів 2, 12, 14, 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України, 17 грудня 2012 року №36, ордер на надання правової допомоги є письмовим документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і в порядку, встановлених Законом № 5076-VI та іншими законами України.

Ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності). Ордер встановлено і цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Отже, на виконання вимог ч. 4 статті 62 ЦПК України, стосовно того, що повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, а також враховуючи те, що вказана цивільна справа не є малозначною, заявнику необхідно долучити до матеріалів справи документи, які б підтверджували повноваження представника належним чином, зокрема ксерокопію свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, або ордер.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Заявником долучено ряд ксерокопій документів.

Проте, доказів на підтвердження своїх позовних вимог, завником до позову не долучено.

Так, заявником долучено ксерокопію довідки Ф.1, про склад сім`ї і прописку, від 12.05.2020р., згідно до якої в будинку в АДРЕСА_1 " значаться зареєстрованими 8 осіб, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , підписану органом самоорганізації населення "Преображенський".

Однак, суддя звертає увагу позивача на те, що орган самоорганізації населення "Преображенський" не здійснює повноважень по реєстрації та зняття з реєстрації громадян.

У зв`язку зі змінами в законодавстві, ці функції наразі виконують Центри надання адміністративних послуг, зокрема і Центр надання адміністративних послуг Одеської міської ради, який знаходиться за адресою: 65017, м. Одеса, вул. Косовська, 2-Д.

Враховуючи викладене, належним доказом у цій справі наразі може бути довідка щодо реєстрації та зняття з реєстрації громадян, саме з Центрів надання адміністративних послуг, зокрема і Центру надання адміністративних послуг Одеської міської ради.

Отже, позивачу необхідно усунути зазначений судом недолік позову та надати довідку про місце реєстрації чи зняття з реєстрації вказаних осіб за зазначеною адресою, саме з Центру надання адміністративних послуг.

У разі відмови Центром надання адміністративних послуг, позивач може звернутись до суду з клопотанням про витребування вказаних доказів.

Отже, враховуючи викладене, згідно з частиною 1 статті 185 ЦПК України, є підстави для залишення заяви без руху, з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, залишити без руху.

Позивачу протягом 5 (п`яти) календарних днів, з дня отримання зазначеної ухвали необхідно усунути недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі суду.

Роз`яснити позивачу, що в разі виконання вимог суду, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона буде вважатися неподаною і повертається позивачу.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху, надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В. Мирончук