СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/5786/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М., розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про спонукання до виконання мирової угоди та стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

До Святошинського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про спонукання до виконання мирової угоди та стягнення заборгованості, у якій позивач просить зобов`язати ОСОБА_3 до виконання мирової угоди, укладеної між сторонами 13 червня 2013 року, та стягнути з нього на його користь заборгованість у сумі 1 999 845,00 грн.

Одночасно з позовною заявою представником позивача ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.10.2020 року заяву про забезпечення позову залишено без руху, та надано час на виконання вимог вказаних в ухвалі суду.

15.10.2020 року представник позивача ОСОБА_2 на виконання вимог суду від 02.10.2020 року надав суду підтвердження сплати судового збору у розмірі 420,40 грн. за заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі.

Представник позивача ОСОБА_2 звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, просить накласти арешт на майно - корпоративні права, що належать ОСОБА_3 у розмірі 50% статутного фонду приватного підприємства «Фірма «Академпромбуд» та заборонити відчужувати цю частину частки в розмірі 50% статутного фонду приватного підприємства «Фірма «Академпромбуд» що належить ОСОБА_3 .

На думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду.

Вказані обставини і змусили заявника звернутися до суду з заявою про забезпечення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК, суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову, передбаченіст.150 ЦПК.

Так, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ст.151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, види забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» , а саме: у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Тобто, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у сумі 1 999 845, 00 грн., а в якості забезпечення позову просить накласти арешт на майно - корпоративні права, що належать ОСОБА_3 у розмірі 50% статутного фонду приватного підприємства «Фірма «Академпромбуд» та заборонити відчужувати цю частину частки в розмірі 50% статутного фонду приватного підприємства «Фірма «Академпромбуд», що належить ОСОБА_3 .

На підтвердження наявності у відповідача корпоративних прав у приватному підприємстві «Фірма «Академпромбуд» позивачем додано до заяви про забезпечення позову витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зі змісту якого вбачається, що відповідач ОСОБА_3 є співзасновником приватного підприємства «Фірма «Академпромбуд» з розміром внеску до статутного фонду у сумі 250 000,00 грн.

Натомість, представник заявника при зверненні до суду із даною заявою не надає відповідних беззаперечних доказів та, відповідно, не довів те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Крім цього, посилання представника заявника на існування ризиків відчуження відповідачем своїх корпоративних прав, не підтвердженні, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач може здійснити відчуження належних йому прав на частку в статутному капіталі приватного підприємства «Фірма «Академпромбуд».

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для накладення арешту на майно - корпоративні права, що належать ОСОБА_3 у розмірі 50% статутного фонду приватного підприємства «Фірма «Академпромбуд» та заборони відчужувати цю частину частки в розмірі 50% статутного фонду приватного підприємства «Фірма «Академпромбуд», що належить ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст.149,150,153,159 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про спонукання до виконання мирової угоди та стягнення заборгованості, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М. Шум