Справа № 462/5932/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Пилип`юк Г. М.

за участю секретаря Зубрицької О. М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій згідно уточнених позовних вимог просить про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики у розмірі 1000 дол.США та 3% річних в розмірі 74, 00 дол. США. Позов мотивує тим, що між позивачем та відповідачем 04.10.2016 року укладено договір позики на суму 1000,00 дол. США на термін до 01.04.2017 року. Факт укладення вказаного договору підтверджується розпискою написаною власноручно відповідачем. Строк повернення грошей зазначено в розписці, згідно з якою всі кошти повинні бути повернуті позивачеві, минув. Проте, відповідач умови договору не виконав, кошти в визначений строк не повернув. Невиконання зобов`язання порушує права позивача, а тому він змушений звернутись із позовом до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві. Додатково, зазначив, що на даний час кошти відповідачем так і не повернуті.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Зазначив, що він брав у борг лише 200 доларів США, які на даний час не повернув. Позовні вимоги в частині стягнення 1000 доларів США не відповідають дійсності. Просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, надавши їм оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається із розписки від 04.10.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики на суму 1000,00 дол.США на термін до 01.04.2017 року /а.с. 6/.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В судовому засіданні відповідач факт отримання ним коштів не спростував, клопотань про призначення експертизи не заявляв.

Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами було укладено договір позики грошових коштів від 04.10.2016 року на суму 1 000,00 дол. США строком до 01.04.2017 року, що стверджується представленою позивачем суду розпискою.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Крім того, ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 29 грудня 1976 року із наступними змінами «Про судове рішення» передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтовано лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення.

В ході розгляду даної справи суд дійшов висновку про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, яка підлягає до стягнення, а тому позивач як позикодавець вправі вимагати повернення заборгованості по договору позики, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Позивачем здійснено розрахунок процентів річних у розмірі 74,00 дол.США, відповідач в судовому засіданні жодних доказів на спростування розрахунку позивача не надав.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за договором позики у сумі 1000,00 дол. СЩА та 3% річних в розмірі 74,00 дол.СЩА.

Крім цього, у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути 768 грн. 40 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст.81, 141, 142, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 (одну тисячу) доларів США суми боргу за договором позики та 3 % річних в розмірі 74 (сімдесят чотири) долари США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного рішення 03.02.2020 року.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Г. М. Пилип`юк