Дата документу 27.02.2020
Справа № 2-2516/11
Провадження № 4-с/334/20/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Бараш Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя скаргу ОСОБА_1 на дії посадових осіб Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо не зняття арешту з майна та зобов`язання скасувати арешт накладений у виконавчому провадженні № 34090332, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії посадових осіб Дніпровського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області щодо не зняття арешту з майна та зобов`язання зняти арешт, накладений на належне йому майно у рамках виконавчого провадження ВП № 34090332 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2516/11 від 30.08.2012 року, виданого Ленінським районним судом м.Запоріжжя.

В обґрунтування скарги вказав, що на виконанні у Дніпровському ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебував виконавчий лист № 2-2516/11 з примусового виконання рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 32274,00 грн.

В межах виконавчого провадження ВП № 34090332 державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника.

25.01.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.7 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно інформації наданої державним виконавцем від 29.11.2019 року з єдиного державного реєстру та автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у відділі провадження за виконавчим листом № 2-2516/11 відсутнє, та повідомлено, що арешт знімається з майна у відповідності до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підстави для зняття арешту державним виконавцем відсутні.

Арешт належного заявнику майна обмежує його майнові права.

Просить визнати дії посадових осіб Дніпровського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області щодо не зняття арешту з майна незаконними та скасувати арешт накладений на належне йому майно у виконавчому провадженні ВП № 34090332 з виконання виконавчого листа № 2-2516/11 від 30.08.2012 року, виданого Ленінським районним судом м.Запоріжжя.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Лихосенко Є.О. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд скарги без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник Дніпровського ВДВС м.Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали цивільної справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Порядок розгляду скарг на дії, бездіяльність, рішення, державного виконавця, чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання рішення визначений розділом VІІ ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що на виконанні у Дніпровському ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій область перебував виконавчий лист № 2-2516/11 з примусового виконання рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 32274,00 грн.

В межах виконавчого провадження ВП № 34090332 державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника.

25.01.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

27.11.2019 року заявник звернувся до державного виконавця з заявою про зняття арешту на підставі ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження», яка передбачає зняття арешту державним виконавцем у разі закінчення виконавчого провадження.

Згідно інформації наданої державним виконавцем від 29.11.2019 року з єдиного державного реєстру та автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у відділі провадження за виконавчим листом № 2-2516/11 відсутнє.

18.12.2019 року заявник отримав відповідь державного виконавця, в якій було зазначено, що арешт знімається з майна у відповідності до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підстави для зняття арешту державним виконавцем відсутні.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче првдження» (в редакції закону, що діяв на момент спірних правовідносин), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав? державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Заявник вважає дії посадових осіб Дніпровського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області незаконними, які полягають у невжитті заходів із зняття арешту з майна боржника, порушує його права, оскільки наявність арешту обмежує його майнові права.

Однак, станом на грудень 2019 року будь-які майнові вимоги стягувача по зазначеному виконавчому листу до ОСОБА_1 відсутні, виконавчий лист стягувачем до виконання не пред`являвся більше трьох років, а відтак, накладення арешту на належне заявнику майно безпідставно порушує його права.

Окрім того, згідно з ч. 1, 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 2016 року), арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», виходячи зі змістустатті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Отже, наявність накладеного арешту без необхідної правової підстави, оскільки необхідність забезпечення виконання рішення суду шляхом накладення арештів та заборон відпала, фактично порушує право скаржника на володіння, користування, розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 451 ч.2 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Наказом Міністерства юстиції України № 4053/5 від 17.12.2019 року виведено Дніпровський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зі складу головного територіального управління юстиції та введено до складу міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції з підпорядкуванням цим міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції, збереженням статусу юридичних осіб та перейменуванням у Дніпровський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, Закону України "Про виконавче провадження", -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 про визнання дій посадових осіб Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції щодо не зняття арешту з майна та зобов`язання скасувати арешт накладений у виконавчому провадженні № 34090332 - задовольнити.

Визнати дії посадових осіб Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції щодо не зняття арешту з майна незаконними.

Скасувати арешт накладений на майно, яке належить ОСОБА_1 , у виконавчому провадженні ВП № 34090332, з примусового виконання виконавчого листа № 2-2516/11 від 30.08.2012 року, виданого Ленінським районним судом м.Запоріжжя.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д.О. Ісаков