ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 654/3853/19 Головуючий в І інстанції: Данилевський М.А.
Номер провадження: №22-ц/819/1315/20 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Приходько Л.А.,

секретар Литвиненко В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Тільненка Владислава Володимировича, діючого від імені ОСОБА_1 , на заочне рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 09 квітня 2020 року, у складі судді Данилевського М.А., у справі за позовом адвоката Коваленко Вікторії Вікторівни, діючої від імені ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

16 жовтня 2019 року адвокат Коваленко Вікторія Вікторівна, діюча від імені ОСОБА_2 , звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з останнього на користь позивача завдану матеріальну шкоду у розмірі 6684,08грн та завдану моральну шкоду в розмірі 20000,00грн.

Позовні вимоги з посиланням, зокрема, на ст.ст.22, 1166, 1167, 1192 ЦК України обґрунтовані наступним.

28.07.2017 близько 14-00 години, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 наніс ОСОБА_2 два удари кулаком правої руки по спині, в область поясниці, в результаті чого відповідно до висновку судової медичної експертизи №6-21/ГП від 23.04.2019 року останньому було спричинено тілесні ушкодження у виді крововиливів у м`які тканини в область спини, які виникли в результаті тупого предмету та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

За даним фактом було відкрито кримінальне провадження №0001952 від 10.11.2018 року.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 15 серпня 2019 року ОСОБА_1 було звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Зі змісту ухвали вбачається, що достовірність доказів, на яких ґрунтувалося обвинувачення ОСОБА_1 не викликає сумніву щодо вчинення обвинуваченим діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, однак враховуючи закінчення строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності цивільний позов в кримінальній справі залишено без розгляду.

З часу вчинення кримінального правопорушення та до дня подачі позовної заяви, ОСОБА_1 жодного разу не звернувся до потерпілого ОСОБА_2 з метою відшкодування позивачу фактичних матеріальних витрат, які він поніс у зв`язку з своїми протиправними діями.

Після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 наступного вже дня звернувся до КЗ "Херсонський обласний госпіталь ІВВ" ХОР, в якому з 29.07.2017 року перебував на стаціонарному лікуванні, під час якого були призначені наступні медичні препарати:

1. Келтикан капс. №30 1т./2р. 30 днів (60 капсул), вартістю 293,80грн за 1 упаковку місткістю 30 капсул х 2 = 587,60грн.

2. Мукосат неор р-р 200мг Амп. 2 мл №10, вартістю 609,83грн за упаковку місткістю 10 ампул, з урахуванням призначення 60 ампул, 609,83грн х 6 = 3658,98грн.

3. Венедіол табл. №30, вартістю 155,90грн за упаковку місткістю 30 табл., з урахуванням призначення 240 табл. (240 : 30 = 8 упаковок), 155,90грн х 8 = 1247,20грн.

4. Супракал табл. №30, вартістю 200,95грн за упаковку місткістю 30 табл., з урахуванням призначення 60 табл. 200,95грн х 2 = 401,90грн.

5. Дино капс. №30, вартістю 234,75грн за упаковку місткістю 30 капс., з урахуванням призначення 60 капс. 234,75грн х 2 = 469,50грн.

6. Синметон табл. п/о 750мг №10, вартістю 106,30грн за упаковку місткістю 10 табл., з урахуванням призначення 30 табл. 106,30грн х 3 = 318,90грн.

Загальна сума завданих позивачу збитків, пов`язаних з лікуванням, становить 6684,08грн і підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, позивачу внаслідок вчинення кримінального правопорушення було завдано і моральну шкоду, яка полягає у душевних хвилюваннях і стражданнях, пов`язаних з непередбачуваним лікуванням, неминучими матеріальними витратами, які поставили його у скрутне матеріальне становище. На час лікування позивач, який є одинокою особою похилого віку, замкнувся в собі, втратив довіру до знайомих, втратив звичний для себе спосіб життя, перебував у постійних страхах. Втрата нормального відпочинку переросла у постійні душевні страждання. Моральна шкода, яка є співмірною та навіть незначним розміром у порівнянні з найвищими соціальними цінностями (життя та здоров`я людини), які не мають визначеної ціни та на які умисно замахнувся відповідач, оцінена в 20000,00грн.

Заочним рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 09 квітня 2020 року позовні вимоги було задоволено частково. Суди вирішив:

--- стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 5863,22грн та моральну шкоду в розмірі 5000,00грн, а всього 10863,22грн;

--- в іншій частині позову відмовити.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 17 липня 2020 року було залишено без задоволення заяву адвоката Тільненка Владислава Володимировича, діючого від імені ОСОБА_1 , про перегляд вказаного заочного рішення.

В апеляційній скарзі адвокат Тільненко Владислав Володимирович, діючий від імені ОСОБА_1 , просить скасувати вказане заочне рішення та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи й порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема, зазначив, що не можна погодитися з висновком суду про те, що винними діями відповідача позивачу завдано шкоди, що нібито підтверджується наявними чеками та душевними стражданнями. При цьому послався на те, що суд не надав належної оцінки доводам позивача щодо проходження ним лікування, оскільки видана КЗ ХОГ ІВВ ХОР довідка від 15.07.2019р не містить чіткого посилання на тілесні ушкодження, з якими позивач звернувся за медичною допомогою, є нечитабельною та не може братися до уваги. Позивач не посилається на діагноз, а лише зазначає про необхідність прийому медикаментів, що були призначені. Докази того, що завдані позивачу тілесні ушкодження призвели до необхідності прийому медичних препаратів, матеріал справи не містять. Також при цьому послався на те, що частина медичних препаратів придбавалася позивачем у 2018 році, а частина дублюються, а тому заявлена сума про стягнення майнової шкоди не підтверджується належними і допустимим доказами.

Також вказав, що суд помилково виходив із доведеності спричинення позивачу немайнової шкоди внаслідок душевних страждань у зв`язку з протиправними діями відповідача, оскільки належних і допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин не надано.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 15 серпня 2019 року суд постановив:

--- клопотання адвоката Тільненка В.В., діючого в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити;

--- звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності;

--- кримінальне провадження № 0001952 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, закрити (а.с.5).

Відповідно до вказаної ухвали суду органами досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується у заподіянні легкого тілесного ушкодження, а саме в тому, що 28.07.2017 близько 14-00 години, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих особистих неприязне них відносин, ОСОБА_1 умисно наніс ОСОБА_2 два удари кулаком правої руки в область поясниці, заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Закриваючи кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, з підстав, передбачених ст.284, ст.286 КПК України, суд дійшов висновку, що достовірність доказів, на яких ґрунтується обвинувачення, не викликає сумніву, діяння, яке поставлено ОСОБА_1 за провину, дійсно мало місце та містить склад злочину, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений ст.49 КК України, минув.

У зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_2 був визнаний потерпілим, що стороною відповідача не заперечується.

Згідно довідки №70 від 15.07.2019 року Комунального закладу "Херсонський обласний госпіталь ІВВ" ХОР, яка є важко читабельною, складеною російською мовою, ОСОБА_2 , 1942р.н. знаходився на лікуванні амбулаторно у відділенні інвалідів та ветеранів війни з 29.07.2017 року з приводу распространенный остеохондроз, обострение (а.с.6)

На лицьовій сторінці та звороті вказаної довідки написано перелік лікарських засобів, зокрема, Келтикан 1т./2р. 30 днів, Мукосат 60 амп, Венедіол 240 табл., Супракал 60 табл., Дино 60 табл., Синметон 75 30 табл.

Слід зауважити, що кінцевий термін перебування у лікарні вказана довідка не містить.

На адвокатський запит ТОВ "Інфініті Еліт" надало 23.07.2019 року довідку про вартість лікарських засобів, які були реалізовані з 29 липня по 31 грудня 2017 року в аптечному пункті №2 вказаного товариства, що розташований в м. Херсоні по вул. Ушакова, 65. А саме: Келтикан капс. №30 293,80грн, Мукосат 200мг амп 2 мл №10 609,83грн, Венедіол табл. №30 155,90грн, Супракал табл. №30 200,95грн, Дино капс. №30 234,75грн, Синметон табл.. п/о 750мг №10 106,30грн.

Було також зазначено, що документальне підтвердження реалізації вказаних ліків гр-ну ОСОБА_2 відсутнє.

Позивачем надано копії 18 чеків на придбання, зокрема, ліків (а.с.9-12).

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з доведення спричинення позивачу немайнової шкоди внаслідок душевних страждань у зв`язку із протиправними діями відповідача, наслідком яких стала зміна звичайного способу життя потерпілого. Також суд виходив з того, що позивачем у повній мірі не доведено підтвердження заподіяння йому моральних страждань, що виражалося в душевних хвилюваннях та стражданнях, пов`язаних з його непередбачуваним лікуванням, та неминучі матеріальні втрати, які поставили позивача в скрутне матеріальне становище, викликаних діями відповідача, саме у заявленому розмірі відшкодування моральної шкоди. При цьому, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також встановлених судом обставин справи, суд вважав, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню на суму 5000,00грн.

Крім того, задовольняючи частково позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.1166 ЦК України, виходив з того, що винними діями відповідача завдано шкоду ОСОБА_2 всього на суму 5863,22грн, що підтверджується оригіналами чеків з аптеки та їхніми копіями (а.с.9-11). В іншій частині вимоги про відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано суду жодних доказів заявленої в позові суми.

Проте з таким висновком суду повністю погодитися не можна, оскільки до нього він дійшов при неповному з`ясуванні обставин справи, порушенні норм процесуального права й неправильному застосуванні норм матеріального права.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За положеннями ст.1167 ЦК України: моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1); моральна шкода відшкодовується незалежно від вини…: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (п.1 ч.2).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вказаною ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 15 серпня 2019 року встановлено, що ОСОБА_1 обвинувачувався в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, а саме в тому, що 28.07.2017 близько 14-00 години, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих особистих неприязне них відносин, ОСОБА_1 умисно наніс ОСОБА_2 два удари кулаком правої руки в область поясниці, заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Отже, сам факт вчинення відповідачем вказаного правопорушення, а саме завдання ним позивачу вказаних легких тілесних ушкоджень шляхом умисного нанесення тому двох ударів кулаком правої руки в область поясниці, є доведеним та самим відповідачем не заперечується. Відтак, позивач має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки в результаті неправомірних дій відповідача позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із завданням тілесних ушкоджень, наслідком яких стала зміна звичайного способу життя потерпілого, а також в тому, що позивач, який є одинокою особою похилого віку, замкнувся в собі, втратив довіру до знайомих.

Зважаючи на наведені обставини, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи й дав належну оцінку зібраним доказам по справі, а тому прийшов до вірного висновку про необхідність стягнення на підставі ст.1167 ЦК України з відповідача, з вини якого позивачу заподіяна моральна шкода, на користь позивача 5000,00грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає, що стягнута судом сума на відшкодування моральної шкоди в 5000,00грн відповідає характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, тощо), яких зазнав позивач. З урахуванням роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п.5 постанови від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (про необхідність при визначені розміру відшкодування моральної шкоди виходити з засад розумності, виваженості та справедливості), апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції відносно задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00грн, оскільки потерпілий зазнав моральних і душевних страждань.

Відповідно апеляційна скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги в частині відшкодування матеріальної шкоди, то вони є обгрунтовними.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, довідка від 15.07.2019р, видана Комунальним закладом "Херсонський обласний госпіталь ІВВ" ХОР, не містить чіткого посилання на тілесні ушкодження, завдані позивачу відповідачем, з якими позивач звернувся за медичною допомогою, вона містить посилання на перебування позивача на амбулаторному лікуванні з 29.07.2017 року (без зазначення кінцевої дати) з приводу поширеного остеохондрозу, загострення, а також посилання на лікарські засоби.

Сам позивач у своєму позові також не посилається на діагноз, вказуючи лише про необхідність прийому медикаментів, що були призначені.

Матеріали справи не містять належних й допустимих доказів того, що завдані позивачу тілесні ушкодження призвели до необхідності прийому відповідних ліків та медичних препаратів.

Крім того, з приводу наданих позивачем копій чеків на придбання ліків (а.с.9-11) слід зазначити таке. Вказані копії чеків частково дублюються (а.с.12 дублює а.с.11), а щодо решти 18 чеків на а.с.9, 10, 11 (кількістю чеків на них відповідно 6, 8 і 4) слід зазначити, що лише два чеки із них від 22 та 23 серпня 2017 року (а.с.11) містять дані про придбання ліків, вказаних у довідці, відповідно на 148,67грн та 1571,27грн, на загальну суму 1844,12грн. Решта ж чеків взагалі не містять даних про придбання вказаних ліків, крім того, сім із них за датою значаться за лютий і березень 2018 року, на трьох з них дату встановити неможливо через нерозбірливість, три з них за датою значаться за жовтень 2017 року, один виданий 02.10.2018р на придбання клею для плитки.

Усі вказані чеки, як зазвичай, не містять даних про особу покупця, а позивачем не надано належні докази (наприклад, довідку лікаря про вартість куплених позивачем ліків на здійснення відповідного лікування) про здійснення відповідних витрат.

Тобто, навіть за наявності підтверджень перебування позивача на лікуванні саме з приводу нанесених йому відповідачем тілесних ушкоджень та необхідності у зв`язку з цим прийому відповідних ліків та медичних препаратів (чого позивачем належними доказами не доведено), вказані чеки не можуть бути прийняті як докази, оскільки і за часом вони не співпадають з подією (29.07.2017р), враховуючи придбання нелікарського засобу, через інші дати їх видачі, які зовсім не відносяться до часу події (жовтень 2017 року, лютий і березень 2018 року та через нерозбірливість дати видачі.

Таким чином, позивачем належними доказами не доведено причинного зв`язку між завданими відповідачем позивачу тілесними ушкодженнями, з одного боку, та його лікуванням згідно довідки від 15.07.2019р й необхідністю прийому відповідних ліків та медичних препаратів, з другого боку. Крім того, й надані чеки не містять в собі інформації, необхідної для доведення обставин, на які посилається позивач, як на підставу позову.

Тобто, позивачем не доведено факту й розміру матеріальної шкоди, завданої йому неправомірними діями відповідача.

Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про часткове задоволення позовної вимоги про відшкодування матеріальної шкоди.

Таким чином, апеляційну скаргу слід частково задовольнити, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 5863,22грн як незаконне та необґрунтоване слід скасувати й постановити нове рішення, яким в позові позивача до відповідача про відшкодування завданої матеріальної шкоди відмовити. В решті це ж рішення слід залишити без змін.

Інші доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, не підтверджені належними доказами й висновки суду не спростовують. Зокрема, посилання скаржника на помилковість висновку суду про доведеність спричинення позивачу немайнової шкоди не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спростовуються зібраними у справі доказами про заподіяння позивачу неправомірними діями відповідача моральної шкоди у розмірі 5000,00грн.

Керуючись ст.367, п.п.1 і 2 ч.1 ст.374, ст.375, п.п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Тільненка Владислава Володимировича, діючого від імені ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Заочне рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 09 квітня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 5863,22грн скасувати й постановити нове рішення.

В позові адвоката Коваленко Вікторії Вікторівни, діючої від імені ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про відшкодування завданої матеріальної шкоди відмовити.

В решті це ж рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 20 жовтня 2020 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.О. Бездрабко

_ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.А. Приходько