УХВАЛА

25 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 545/690/18

провадження № 61-11146 ск 20

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 23 січня 2020 року та на постанову Полтавського апеляційного суду від 30 червня 2020 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», третя особа приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Москівець Володимир Андрійович про захист прав споживачів та за позовом третьої особи ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», треті особи приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Москівець Володимир Андрійович, Уповноважений Президента України з прав дітей з інвалідністю, орган опіки та піклування Київської районної у м. Полтаві ради, орган опіки та піклування Полтавської районної ради Полтавської області про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ :

30 липня 2020року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подали до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.

За даною касаційною скаргою не може бути вирішене питання про відкриття касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У випадку подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 ЦПК України, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно надати уточнену касаційну скаргу з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України.

До касаційної скарги додане клопотання про звільнення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від сплати судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, в якому посилаючись на частину першу статті 136 ЦПК України та скрутне майнове становище просять звільнити їх від сплати судового збору або відстрочити/розтрочити його. На підтвердження майнового стану надають довідки з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Оскільки ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі пункту 9 частини першої статті п`ятої Закону України «Про судовий збір», указане клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 1 частини першої та частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може відстрочити/розстрочити сплату судового збору або звільнити від його сплати за умови якщо розмір судового збору перевищує 5% розміру річного доходу фізичної особи за попередній календарний рік.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків) на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Надані на підтвердження майнового стану докази не є належними, а тому клопотання в частині звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 або відстрочення/розстрочення судового збору не підлягає задоволенню.

За подачу касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви.

Предметом позову в даній справі є вимога майнового характеру про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічними позовами вимога немайнового характеру захист прав споживачів.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Тобто позивачі звільнені від сплати судового збору в справх про захист прав споживачів, однак ОСОБА_1 оскаржує судові рішення у тому числі в частині позовних вимог банку до неї про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості, а тому ОСОБА_1 не звільнена від сплати судового збору.

Ураховуючи викладене, судовий збір за подання касаційної скарги складає 17 620 грн (8810 х 200% = 17 620), який відповідно до статті 6 Закону України «Про судовий збір» має бути перерахований особою, яка подала касаційну скаргу до УК у Печерському районі м. Києва, 22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, ККДБ: 22030102, призначення платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду відповідний документ.

Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору, відстрочення чи розстрочення судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 23 січня 2020 року та на постанову Полтавського апеляційного суду від 30 червня 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення недоліків касаційної скарги строк до 25 вересня 2020 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особам, які подали касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Антоненко