Справа № 523/9880/19
Провадження №2/523/1849/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді - Малиновського О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Данон», ПрАТ СК «ПЗУ Україна», за участю третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_2 - про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року вирок Суворовського районного суду м.Одеси від 27.06.2017 року щодо ОСОБА_2 - скасовано в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_1 та призначено в цій частині новий судовий розгляд в тому ж суді в іншому складі суду в порядку цивільного судочиства.

Після реєстрації виділеного в рамках кримінальної справи цивільного позову ОСОБА_1 , суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

В процесі розгляду справи позивач керуючись своїми процесуальними правами уточнив позовні вимоги та в остаточній редакції від 23.10.2019 р. просить суд стягнути з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» страхове відшкодування в розмірі 50,000гривень, з ТОВ «Данон» просить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 22 140,33 гривень та моральну шкоду в розмірі 150 000 гривень.

В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 26.03.2016р. сталася ДТП за участю автомобіля «Renault Logan Van», р/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який належить ТОВ «Данон», автомобіля «Daewoo Nexia», р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який належить позивачу по справі та автомобіля «Lexus IS 250», р/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 . Вироком суду від 27.06.2017р. встановлено, що саме дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.10.1 та 10.3 ПДР, що призвело до зіткнення зазначених вище транспортних засобів, а як наслідок завдання матеріальної шкоди позивачу. Розмір матеріальної шкоди, завданий ОСОБА_1 встановлений висновком №068/16 від 26.05.2016р. та склав 77914,96 грн. Посилаючись на те, що ОСОБА_2 на час ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ «Данон» (далі за текстом Товариство), позивач вважає, що саме Товариство несе відповідальність за її завдання. Враховуючи, що цивільна-правова відповідальність власника автомобілю «Renault Logan Van», р/н НОМЕР_1 , Товариства була застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» просить стягнути з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» матеріальну шкоду в межах страхової суми в розмірі 50 000 грн.. Враховуючи, що розмір матеріальної шкоди завданий внаслідок ДТП перевищує ліміт відповідальності страховика, позивач керуючись положенням ст.1194 ЦПК України вважає, що саме Товариство має сплати різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою в розмірі 22 140,33 гривень.

Крім матеріальної шкоди позивач просить стягнути з Товариства моральну шкоду, яку він оцінює в 150 000 грн. та обґрунтовує тим, що внаслідок ДТП його автомобіль було знищено та він не підлягає відновленню, за відсутності автомобіля позивачу доводиться докладати додаткових зусиль для організації свого звичайного образу життя, він втратив розміряний ритм життя, коштів на придбання нового автомобілю в нього не має. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Представник позивача до судового засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував щодо розгляду справи у заочному порядку.

Відповідачі до судового засідання не з`явились про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом, в матеріалах справи наявні поштові повідомлення з відміткою про отримання повістки, а відтак виходячи з положень п.1 ч.8 ст.128 вважаються повідомленими належним чином.

Залучений до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_2 , який згідно вироку суду відбуває покарання повідомлявся судом про розгляд справи у відповідність до положень ч.7 ст.130 ЦПК України, шляхом направлення окремого судового доручення до УДПтС України в Одеській області.

За письмовою згодою представника позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву справа розглянута в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що 26 березня 2016р. сталася ДТП за участю автомобіля «Renault Logan VAN», р/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який належить ТОВ «Данон», автомобіля «Daewoo Nexia», р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який належить позивачу по справі та автомобіля «Lexus IS 250», р/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 .. Причиною зіткнення автомобілів стало порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Винним у порушенні ПДР, що призвели до зіткнення та пошкодження транспортних засобів визнано ОСОБА_2 , який на час скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з Товариством. Зазначені обставини встановлені вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 27.06.2017року, а отже в силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Розмір матеріальної шкоди заподіяної транспортному засобу ОСОБА_1 , з посиланням на висновок №068/16 від 26 травня 2016р. складає 77 914,96 грн. Даним висновком визначено, що ринкова вартість автомобіля «Daewoo Nexia», р/н НОМЕР_2 у фактичному стані після ДТП складає 11300,63 гривень. Враховуючи, що позвичем не було визначено чи вважає він пошкоджений автомобіль фізично знищеним чи ні, суд приходить до висновку, що стягненню підлягає матеріальна шкода за виключенням ринкової вартості автомобіля у фактичному стані після ДТП а саме в розмірі 66 614,33 гривень.

Додатково позивачем у зв`язку з ДТП були понесені наступні витрати:

-1600 грн. оплата за транспортування автомобіля з місця ДТП на штрафмайданчик (копії рахунку №1133-1 від 26.03.2016року та квитанції № 153723304 від 31.03.2016р. а.с.41-42)

-900 грн. оплата послуг крана-маніпулятора та евакуатора з приводу транспортування автомобіля зі штраф-майданчику ( копії акту виконаних робіт №347 від 31.03.2016р. та товарного чеку №347 від 31.03.2016р. а.с. 43-44)

-720 грн. оплата стоянки на штраф майданчику ( копія квитанції №15372288 а.с.48)

-1600 грн. оплата вартості експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди (копія квитанції №061 а.с.49)

-320 грн. вартість відправлення телеграми щодо викликів представників ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ТОВ «Данон» на огляд автомобіля ( копія квитанції №101/101, копія квитанції №101/102 а.с.50)

-386 грн. вартість відправлення телеграм щодо виклику ОСОБА_2 на огляд автомобіля (копії квитанції № 101/301, №101/401 а.с.51)

Таким чином, загальний розмір матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП складає 72 140,33 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана майну одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

В силу ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, що ТОВ "Данон" уклало договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з ПрАТ СК «ПЗУ Україна», на транспортний засіб марки «Renault Logan VAN», р/н НОМЕР_1 , поліс серії НОМЕР_4 , строк дії договору з 20.04.2015р. по 19.04.2016р., страхова сума за шкоду завдану майну на одного потерпілого складає 50,000 грн., розмір франшизи 0 грн.. Тобто, на час скоєння ДТП транспортний засіб, під керуванням водія ОСОБА_2 , який належить на праві власності Товариству, був застрахований.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон 1961-ІV), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно до ст. 28 Закону 1961-ІV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

У відповідність до п.12.1 ст.12 Закону 1961-ІV розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Пунктом 36.6. ст. 36 Закону 1961-ІV передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2 знаходиться в безпосередньому причинному зв`язку із заподіянням матеріальної шкоди майну позивача, та з урахуванням того, що Товариство застрахувало свою цивільно-правову відповідальність в ПрАТ СК «ПЗУ Україна», то вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню в межах страхового відшкодування в розмірі 50,000 гривень. Крім того, оскільки розмір заподіяної матеріальної шкоди перевищує встановлений Полісом страховий ліміт за шкоду заподіяну майну позивача, суд вважає що позовні вимоги пред`явлені до Товариства є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в сумі 22 140,33 гривень.

В частині позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, суд приходить до висновку, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до роз`яснень, даних у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди знайшли своє підтвердження, оскільки ОСОБА_1 дійсно зазнав моральних страждань у зв`язку з значним пошкодженням майна, яким він володіє на законних підставах, необхідності докладання значних матеріальних затрат на його відновлення. Разом з тим, суд вважає, що розмір заявленої моральної шкоди 150,000 грн. є занадто завищеним, і з урахуванням приципів виваженості, розумності та справедливості, вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо моральної шкоди частково, а саме у розмірі по 5000 грн., що буде достатнім, на думку суду, для компенсації понесених ним страждань та переживань.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з відповідачів на користь держави підлягають стягненню судові витрати в наступному розмірі: з ПАТ "СК "ПЗУ Україна" - 500 гривень, з ТОВ "Данон" 271,40 гривень.

На підставі ст. 23, 1166, 1172, 1188, 1194 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 83, 89, 95, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279, 280-283 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», місце знаходження: 04112 м.Київ, вул. Дегтярівська,62., на користь ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , іден. код НОМЕР_5 суму страхового відшкодування в розмірі 50,000 гривень.

Стягнути з Товариства з обмежено відповідальністю «Данон», місце знаходження: 04655 м. Київ, пр-т. Степана Бандери, 28А, на користь ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , іден. код НОМЕР_5 матеріальну шкоду в розмірі 22 140,33 гривень та моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», місце знаходження: 04112 м.Київ, вул. Дегтярівська,62 на користь держави судові витрати в розмірі 500 гривень.

Стягнути з Товариства з обмежено відповідальністю «Данон», місце знаходження: 04655 м. Київ, пр-т. Степана Бандери, 28А, на користь держави судові витрати в розмірі 271,40 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 03 лютого 2020 р.

Суддя