Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючої судді ПИСАНЕЦЬ Н.В.

при секретарі Гуровій Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2020 року представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступні обставини.

25 квітня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір №DOXRRX86300726, на підставі якого остання отримала кредит у розмірі 1182,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.04.2008 року. Однак, було порушено умови укладеного договору в частині своєчасного погашення відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв`язку з чим, станом на 05.05.2011 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 16267,00 грн., з яких: заборгованість за відсотками 7653,44 грн.; заборгованість з комісії 347,52 грн.; заборгованість з пені 7491,42 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь та судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп. При цьому, позивачем зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 настала смерть ОСОБА_2 та її син ОСОБА_1 є спадкоємцем як її майна, так й її боргових зобов`язань, як спадкоємець, що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

19 червня 2020 року у справі було постановлено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач ОСОБА_1 , сповіщений належним чином про час та дату розгляду справи, до зали суду не з`явився, надав відзив на позов, за змістом якого висловив незгоду з позовом, оскільки на момент смерті матері був неповнолітнім та спадщину не прийняв, також зазначив, що позивач пропустив строк звернення із позовом, оскільки був обізнаний про смерть його матері набагато раніше, ніж 2018 рік, просив суд відмовити у його задоволенні.

Представник позивача, сповіщений належним чином про час та дату розгляду справи, до зали суду не з`явився, надав відповідь на відзив відповідача, звернувши увагу суду, що вважає належним спадкоємцем саме ОСОБА_1 , оскільки він мешкав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини й не повідомив до цього часу про відмову від спадщини.

Дослідивши позовну заяву, вивчивши та оцінивши долучені до неї письмові докази, відзив та відповідь на відзив, зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до ст. 263 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 25 квітня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір №DOXRRX86300726, на підставі якого остання отримала кредит у розмірі 1182,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.04.2008 року. Кредитний договір між сторонами було укладено в спосіб подання заяви позичальника ОСОБА_2 на надання відповідної кредитної картки, видачі позивачем відповідачеві такої картки, та ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. Вказані дії сторін не суперечать загальним засадам цивільного законодавства щодо способу укладання договору, а відтак породжували відповідні договірні зобов`язання для сторін по справі. Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві обумовлену сторонами грошову суму шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку.

У порушення умов вказаного кредитного договору, ОСОБА_2 свої зобов`язання належним чином не виконала, допустивши заборгованість зі сплати процентів, внаслідок чого, утворилась заборгованість: за відсотками 7653,44 грн.; заборгованість з комісії 347,52 грн.; заборгованість з пені 7491,42 грн., при повній відсутності заборгованості за тілом кредиту, що підтверджується наявними розрахунками.

ІНФОРМАЦІЯ_2 настала смерть ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть.

Звертаючись з позовними вимогами до ОСОБА_1 , представник позивача зазначив його належним відповідачем у справі та вважав спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 керуючись вимогами діючого законодавства, а саме .

Відповідно до вимог до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст..1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї та ч.5 цієї ж статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.2 ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкоємця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до ч.3 ст.1281 ЦК України, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Відповідно до вимог ст..1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу, суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

На підтвердження своїх вимог до спадкоємця ОСОБА_1 - представником позивача було долучено письмові докази, а саме розрахунок заборгованості станом на 05.05.2011р., лист-претензія від 07.11.2019р., яким відповідача було зобов`язано звернутись до відділення Банку та сплатити існуючу заборгованість добровільно та реєстр відправлень, підтверджуючий факт направлення вказаних документів на адресу ОСОБА_1 , претензія кредитора ПАТ «Приватбанк» на адресу Волноваської державної нотаріальної контори від 15.04.2018р. та лист-відповідь державного нотаріуса Шишман В.О., що станом на 29.06.2018р., крім банку, інші спадкоємці померлої ОСОБА_2 до Волноваської державної нотаріальної контори не зверталися.

Поряд з цим, долучено ксерокопію паспорту ОСОБА_2 , з якого вбачається інформація про реєстрацію її місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Також долучено ксерокопію паспорту відповідача ОСОБА_1 , з якого вбачається інформація про реєстрацію його місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 (з 20.11.2013 року).

Вивчивши наведені письмові докази та вимоги діючого матеріального спадкового права, суд зазначає, що жодного доказу, який свідчив би про факт прийняття спадщини саме ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 , суду надано не було.

Так, посилаючись на спільне проживання відповідача зі спадкодавцем, що давало б підставу вважати його таким, що прийняв спадщину, доказу надано не було, навпаки, реєстрація місця проживання відповідача за цією адресою відбулась вже після смерті ОСОБА_2 , про що свідчить ксерокопія його паспорту, долучена самим же позивачем. Тобто, твердження, що відповідач прийняв спадщину - та має характер припущення.

Взагалі, зазначаючи ОСОБА_1 відповідачем у справі, представником позивача зазначалось, що він є сином померлої боржниці ОСОБА_2 , при цьому, жодних даних про склад сім`ї померлої та інших доказів спорідненості цих осіб суду надано не було, як й не було надано підтверджень суду про неможливість їх отримання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження вимоги представника позивача щодо стягнення заборгованості саме з ОСОБА_1 та тому не находить підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» у повному обсягу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 608, 1218, 1219, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст. 13,81,263 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляції протягом 30-ти днів після проголошення рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.В.Писанець