ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року

м. Харків

Справа №646/7677/19

Провадження №22-ц/818/4171/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Котелевець А.В.,Тичкової О.Ю.

за участю секретаря Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідач: Головне територіальне управління юстиції в Харківській області, Сьома Харківська державна нотаріальна контора,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 14 травня 2020 року (суддя першої інстанції Чайка І.В.),

у цивільній справі за позовом про продовження строку на прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив надати йому додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його тітки - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивований тим, що його батько ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , є рідними братом та сестрою, тобто ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була йому рідною тіткою. За її життя, позивач неодноразово навідував свою тітку, привозив продукти харчування, сезонні речі, здійснював догляд за нею, купував лікарські засоби. За рік до смерті тітки ОСОБА_2 , позивач працював за межами міста і не мав змоги часто навідувати її. Мобільний зв`язок з тіткою був перерваний, внаслідок того, що вона загубила свій мобільний телефон. Про смерть тітки ОСОБА_1 дізнався випадково, коли повернувся до міста. Позивач заначив, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, у шлюбі тітка не перебувала, дітей не мала, тому інших спадкоємців крім нього не існує. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва, встановлено родинні зв`язки між тіткою ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 .. З огляду на те, що в суді вирішувалось питання про встановлення факту родинних зв`язків і це потребувало додаткових процесуальних зусиль, позивач втратив час, та пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 14 травня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції в Харківській області, Сьома Харківська державна нотаріальна контора, про продовження строку на прийняття спадщини відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач жодних доказів того, що він дійсно не знав про смерть тітки та був відсутній в місті Харкові протягом року, та доказів того що він фактично мешкає, або постійно працює в м. Києві суду не надано. Оскільки доводи позивача не підтверджені належними та допустимими доказами, що додані до позову, тому суд не вбачав підстав для визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Крім того, у позові про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідачами слід зазначати усіх спадкоємців, а у випадку їх відсутності орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, таким чином суд вважав, що Головне територіальне управління юстиції в Харківській області є неналежним відповідачем.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на ті ж обставини і доводи, що й у позовній заяві, а також зазначає, що відповідачем він визначив 7 Харківську державну нотаріальну контору, питання про заміну відповідача під час розгляду справи не вирішувалося, між тим, спадкову справу було витребувано з 4 ХДНК. Крім того, позивач мав поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, про відкриття якої він дізнався після спливу 6-місячного строку, оскільки він не був членом сім`ї померлої, не проживав спільно з нею, повідомлення про смерть спадкодавця не друкувалось у регіональній пресі, нотаріусом не було зроблено певних дій.

Вважає, що строк було пропущено ним з поважної причини, що не залежали від нього, а саме з огляду на відсутність підтвердженого факту родинних стосунків.

У відзиві на апеляційну скаргу особа, що діє від імені та в інтересах Головного територіального управління юстиції в Харківській області, просить відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

В обґрунтування посилається на те, що ГТУЮ в Харківській області є неналежним відповідачем у даній справі, крім того, позов не містить жодних вимог до управління юстиції та посилань на його дії. Вважає, рішення таким, що відповідає вимогам ст.263 ЦПК України.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судове засідання відповідачі не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином, до суду апеляційної інстанції надали заяви, у яких просили розглядати справу за їх відсутності.

На підставі наведеного, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, що не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис № 9011 від 20.06.2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ.

Згідно рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 листопада 2018 року встановлено факт того, що ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , ОСОБА_3 (батько позивача) ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, про що зроблений актовий запис № 2725 від 13 грудня 1999 року Відділом реєстрації смерті м. Києва.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що 03 серпня 2018 року ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до сьомої Харківської державної нотаріальної контори з заявою, в якій просив видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до витягу № 52853737 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03 серпня 2018 року, було відкрито спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою державного нотаріуса від 03 серпня 2018 року було відмовлено представнику ОСОБА_4 який діє від імені ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії, оскільки спадкоємець ОСОБА_1 спадщину не прийняв, у встановлений строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав, на час відкриття спадщини зі спадкодавцем не проживав та не був зареєстрований. Крім того, ОСОБА_1 не надав доказів, що посвідчують право власності спадкодавиці на спадкове майно. Також нотаріусом було встановлено, що відомості про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 відсутні.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи (ч. 1 с. 1220 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до положень ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК установлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Правовими положеннями, викладеними у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 роз`яснюється, що вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 24-735/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, вислухавши сторін, встановивши дійсні обставини у справі, дослідивши докази у справі дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, обґрунтовано виходив із того, що позивач у передбачений частиною першою статті 1270 ЦК України строк не подав заяву про прийняття спадщини за заповітом, а його доводи щодо поновлення строку для подання заяви про прийняття спадщини не є такими, які б свідчили про об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для спадкоємця щодо подання у передбачений законом термін заяви про прийняття спадщини.

Суд першої інстанції вірно визначив, що ОСОБА_2 померла 14.05.2017 року, до нотаріальної контори представник позивача звернувся 03.08.2018 року, тобто через один рік і два з половиною місяці, а рішення Деснянського районного суду м. Києва було ухвалено лише 20.11.2018 року. Також, позивач вказував на те, що йому стало відомо про смерть ОСОБА_2 після того як він повернувся до міста, але жодних доказів того, що він дійсно не знав про смерть тітки, та був відсутній в м. Харкові протягом року, та доказів того що він фактично мешкає, або постійно працює в м. Києві суду не надано.

Отже, позивачем не надано жодного доказу поважності причин пропуску строку з моменту відкриття спадщини до спливу 6-місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, а позов містить лише формальні посилання на його проживання поза межами м. Харкова та втрату зв`язку зі спадкодавцем, які не підтверджені жодними доказами та є неповажними причинами пропуску строку.

Також, судом враховано, що як на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у своїй позовній заяві позивач зазначав те, що він не був родичем спадкодавця ОСОБА_2 і що про відкриття спадщини, а саме смерть спадкодавця, йому стало відомо після спливу шести місяців з дня смерті після його повернення до міста.

Разом з тим, позивачем підтверджено факт його обізнаності про існування спадкового майна.

Однак правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про смерть спадкодавця, наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Суд першої інстанції, правильно виходив з відсутності у позивача перешкод для вчасного подання заяви про прийняття спадщини, а посилання на те, що він не реалізував своє право на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, не дає правових підстав для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Також, слід брати до уваги, що факт відсутності у місті Харкові, який на твердження позивача завадив йому бути проінформованим про смерть спадкодавця, ним не підтверджено.

Інших об`єктивних, непереборних, істотних обставин, які перешкоджали йому у вчиненні дій щодо прийняття спадщини, позивач не навів.

Посилання позивача на те, що судом не враховано висновки Верховного Суду, є необґрунтованими, оскільки у постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2019 року у справі №761/42165/17-ц, на яку посилається заявник, викладені інші підстави для звернення позивача до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, зокрема, необізнаність спадкоємця за заповітом про смерть спадкодавця.

Позивач ОСОБА_1 , посилаючись на вказану постанову, вказував на обов`язок нотаріуса здійснити дії щодо повідомлення спадкоємців про відкриття спадщини. Між тим, у даній справі, розглянутої Верховним Судом, визначено обов`язок повідомлення спадкоємців коло яких визначене заповітом.

Тоді як, факт родинних відносин позивача з ОСОБА_2 встановлено лише у листопаді 2018 року, тому 6-місячний строк пропущено позивачем з неповажних причин, які він визначив як необізнаність про смерть спадкодавця.

Щодо посилань на витребування спадкової справи у 4 ХДНК замість 7 ХДНК, яку позивач визначив як одно із відповідачів, при тому, що заміна відповідачів не відбувалась, слід зазначити наступне.

З листа нотаріальної контори вбачається, що Сьома Харківська державна нотаріальна контора була реорганізована шляхом приєднання до Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори.

Тобто, суд першої інстанції вірно визначив запитуваний орган, який володів витребуваною інформацією, при цьому судом склад учасників справи в частині визначених відповідачів не змінювався, що вбачається з матеріалів справи та оскаржуваного рішення.

Отже, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі.

Також, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що нотаріальні контори та орган юстиції не є належними відповідачами у справах щодо спадкування, проте, оскільки інших спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , немає, - відповідачем у справі є Харківська міська рада, яка в разі відсутності спадкоємців може звернутись до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді міста Харкова.

Посилання ОСОБА_1 на те, що наявні підстави для задоволення вимог його позову про продовження строку на прийняття спадщини - є передчасними, оскільки до участі у справі не залучено належних відповідачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389,390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 14 травня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді А.В.Котелевець

О.Ю. Тичкова

повний текст постанови

складено 28 серпня 2020 року