Справа № 157/1233/19 Головуючий у 1 інстанції: Гамула Б. С.
Провадження № 22-ц/802/82/20 Категорія: 39 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів - Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Камінь - Каширського районного суду Волинської області від 28 жовтня 2019 року,

ВСТАНОВИВ :

В серпні 2019 року Акціонерне товариство КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що відповідно до умов укладеного договору № б/н від 17 травня 2007 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2160 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складають між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими платежами, передбаченими умовами договору, в зв`язку з чим, заборгованість за кредитним договором станом на 15 липня 2019 року склала 12475 грн. 64 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6231 грн. 02 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 1715 грн. 49 коп., нарахована пеня за прострочене зобов`язання - 3358 грн. 86 коп., нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 100 грн., штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 570 грн. 27 коп.

Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 12475 грн. 64 коп. та судові витрати по справі.

Рішенням Камінь - Каширського районного суду від 28 жовтня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТКБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 17 травня 2007 року в сумі 2500 гривень, що становить тіло кредиту. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 1921 гривню судового збору.

Позивач АТ КБ "Приватбанк" подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції. Вважає його незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження розміру заборгованості, відповідачем вони не спростовані. Відповідно до підписаної анкети - заяви, відповідач ознайомлений та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку. Підписуючи заяву анкету, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, ОСОБА_1 висловила свою згоду з формою договору та його умовами, зобов`язалась самостійно знайомитися зі всіма змінами Умов на сайті Приватбанку. Просить врахувати висновки, викладені в постановах Верховного суду від 10.04.2019 року по справі № 356/1635/16-ц, від 28.03.2019 року по справі № 428/2873/17, від 06.02.2018 року по справі № 755/2720/16-ц, від 17.04.2019 року по справі № 666/388/16-ц, по справі № 415/5971/17. Місцевий суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту. Просить скасувати рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині відмови в задоволенні позовних вимог і переглядається апеляційним судом в цій частині. Рішення суду в частині задоволених позовних вимог не оскаржується.

Апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення з неї тіла кредиту і недоведеності позовних вимог банку в іншій частині. З наданого банком розрахунку заборгованості неможливо визначити правильність нарахування розміру заборгованості відповідача за кредитним договором за всіма його складовими і цей розрахунок не доводить розміру заборгованості, вказаного у позовній заяві.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи та нормам матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно частини першої ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Відповідно до ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Звертаючись з позовом, ПАТ КБ "Приватбанк" просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за укладеним між сторонами кредитним договором, яка станом на 15 липня 2019 року становить 12475 грн. 64 коп. і складається із: тіло кредиту - 6231 грн. 02 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 1715 грн. 49 коп., нарахована пеня за прострочене зобов`язання - 3358 грн. 86 коп., нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 100 грн., штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 570 грн. 27 коп.

На підтвердження заявлених позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» надано анкету-заяву, підписну сторонами, про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у «ПриватБанку» від 17.05.2007 року; розрахунок заборгованості за кредитним договором; витяг з умов та правил надання банківських послуг; довідку ПАТ КБ "Приватбанк" про перевипуск карток відповідачем ОСОБА_1 ; довідку ПАТ КБ "Приватбанк" про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 ; виписку по картковим рахункам боржника ОСОБА_1 .

Як вбачається з анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, відповідачу ОСОБА_1 видано платіжну картку по типу "Основна" з сумою кредитного ліміту 2500 грн., строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки, строк дії картки до травня 2011 року, базова процентна ставка передбачена в розмірі 22, 8 % з розрахунку 360 днів в році, номер картки, яка видана відповідачу - НОМЕР_1 . У вказаній анкеті - заяві зазначено прізвище, адресу, особисті дані відповідача та згоду з тим, що заява разом з Умовами та Правилами банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.

У матеріалах справи міститься витяг з Умов і правил надання банківських послуг, які відповідачем не підписані. Позивачем не надано належних і допустимих доказів, які свідчили б про те, що при підписанні сторонами кредитного договору діяли Умови і правила надання банківських послуг саме в такій редакції, а тому не можна вважати їх складовою частиною укладеного між сторонами договору. Також відсутні тарифи банку, підписані сторонами, які є складовою частиною договору.

Наданий банком розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві.

Крім того банк надав суду копії виписки по рахунку відповідача ОСОБА_1 . Вказана виписка за період з 01.05.2007 року по 05.10.2019 року містить дані про рух коштів по рахунку по декількох картках, в тому числі й по виданій відповідачу ОСОБА_1 платіжній картці на підставі анкети - заяви від 17.05.2007 року № НОМЕР_2. З виписки про рух коштів саме по виданій картці № НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_1 дійсно користувалась наданим їй кредитним лімітом, однак станом на дату закінчення строку дії картки, а саме на травень 2011 року заборгованості по виданій картці у неї не було, залишок коштів після проведених операцій по рахунку станом на 31.03.2011 року становить 1, 13 грн. У виписці зазначено про подальше зняття готівкових коштів ОСОБА_1 у травні 2011 року та користування картою. Однак, колегія суддів критично оцінює вказану інформацію, оскільки суду не надано доказів на якій підставі відповідач надалі користувалась платіжною карткою. За умовами наданої заяви - анкети строк дії кредитного ліміту передбачено до закінчення строку дії картки в травні 2011 року. Видана банком довідка про надані кредитні картки відповідачу ОСОБА_1 містить інформацію про дату їх відкриття та термін дії. Докази, які підтверджують, що вказані картки були видані відповідачу саме на підставі укладеного договору шляхом підписання анкети - заяви від 17.05.2007 року, у матеріалах справи відсутні.

Сума наданого відповідачу кредитного ліміту та заборгованість внаслідок його використання наданим банком розрахунком та випискою по картковому рахунку не підтверджена.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач не довів наявності у відповідача заборгованості у зазначеному в позовній заяві розмірі 12475 грн. 64 коп. і не надав належних та допустимих доказів на її підтвердження. Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач визнала суму боргу, яка відповідає розміру тіла кредиту в сумі 2500 грн.

Оскільки доказів на підтвердження розміру заборгованості відповідачем не подано, і відповідно, перевірити розмір нарахованих суми боргу та штрафних санкцій відповідачу не є можливим, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно відмовив у стягненні відсотків за кредитом не заслуговують на увагу суду, оскільки заборгованість по відсоткам в розрахунку банку і в заявлених позовних вимогах відсутня.

Покликання на правові позиції Верховного Суду по конкретних справах, зазначених в апеляційній скарзі, є безпідставними, оскільки такі позиції висловлені у справах щодо інших правовідносин сторін ніж ті, які виникли між сторонами і зазначеній справі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду. Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" залишити без задоволення.

Рішення Камінь - Каширського районного суду Волинської області від 28 жовтня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді :