Справа 408/2300/20-ц
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

26 серпня 2020 року смт. Біловодськ

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Булгакова Г.В., перевіривши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальскому та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Військово-цивільна адміністрація сіл Нижня Вільхова, Верхня Вільхова, Малинове, Плотина та Пшеничне Станично-Луганського району Луганської області, про встановлення фактів родинних відносин та сумісного проживання, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження розглядаються із додержанням загальних правил встановлених цим кодексом за винятком змагальності та меж судового розгляду, а також з урахуванням особливостей розгляду цих справ.

Отже, до форми, змісту заяв та документів, що до них додаються, застосовуються загальні положення ЦПК.

Ухвалою суду від 17 серпня 2020 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

На виконання ухвали суду від 17 серпня 2020 року ОСОБА_1 направив до суду дублікат квитанції про сплату судового збору в розмірі 420,40 грн. та заяву в якій просить зменшити йому розмір судового збору, посилаючись на те, що він є інвалідом, та не має інших доходів крім пенсії.

Клопотання про зменшення розміру судового збору задоволенню не підлягає.

Частиною 1 ст. 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч. 3 ст. 136 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частина 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже з аналізу вказаних законодавчих норм йдеться, що в даному випадку заявнику може бути зменшено розмір судового збору лише за умови, якщо ставка судового збору за подання цієї заяви перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу.

В заяві заявник просить суд встановити два факти, що мають юридичне значення, а саме факт родинних відносин та факт сумісного проживання, сума судового збору згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на дату подання заяви складає 840,80 грн., тобто по 420,40 грн. за кожний юридичний факт, який просить встановити заявник, тому заявник повинен доплатити судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Також з довідки про доходи заявника вбачається, що він отримує пенсію та його річний дохід за останні дванадцять місяців склав 24300 грн., тобто ставка судового збору, яку заявник повиненсплатити, не перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу (243 грн. 1% річного доходу заявника х 5 = 1215 грн. > 840.80 грн.).

Таким чином, враховуючи, що заявник має можливість сплатити судовий збір за подання цієї заяви, вважаю необхідним відмовити у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору.

У зв`язку з відхиленням клопотання заявника про зменшення розміру судового збору, подана ним заява не відповідає вимогам частини 4 статті 177 ЦПК України, тому цю заяву слід залишити без руху, надавши заявникустрок для доплати судового збору у розмірі 420,40 грн., про що він повинен надати відповідний документ.

Крім того, пунктом 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що заявник повинен зазначити виклад обставин, якими обґрунтовує свої вимоги з зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, заявник просить суд встановити факт сумісного проживання, але не вмотивовує та не обґрунтовує дану вимогу.

Таким чином, зазначена заява не відповідає вимогам ст.ст.175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України.

У зв`язку з цим, суд пропонує заявнику сплатити судовий збір та надати відповідні відомості щодо встановлення факту сумісного проживання.

Відповідно до положень ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене вище, суддя вважає за необхідне заяву залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає заявнику у доступі до правосуддя після усунення недоліків заяви.

Керуючись ст. ст. 258-260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальскому та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Військово-цивільна адміністрація сіл Нижня Вільхова, Верхня Вільхова, Малинове, Плотина та Пшеничне Станично-Луганського району Луганської області, про встановлення фактів родинних відносин та сумісного проживання залишити без руху.

Для усунення недоліків заявнику надати строк терміном десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків в строк наданий судом, заява буде вважатись неподаною і буде повернута.

Копію ухвали надіслати заявнику за вказаної ним адресою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В.Булгакова