Справа №339/214/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року м. Болехів Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 10 жовтня 1990 року, оскільки перебування в шлюбі суперечить її інтересам.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що за перебування у шлюбі відповідач безпричинно влаштовував сварки, принижував її в присутності дітей, які на даний час є повнолітніми та постійно їй зраджував. Ніколи не піклувався про дітей, які в таких умовах не бачили щасливого дитинства. Останні три роки припинила спілкування з відповідачем.

Наведенні факти і є основною причиною між сторонами, спільного господарства з відповідачем не ведуть, фактично шлюб припинив існування і подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Покликаючись на те, що на даний час проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

24 липня 2020 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін і призначено перше судове засідання.

08 вересня 2020 року витребувано копію актового запису про зміну прізвище та ім`я відповідача.

08 вересня 2020 року за клопотання відповідача надано сторонам по справі термін на примирення строком на 3 місяці та зупинено провадження по справі до 08 грудня 2020 року.

09 грудня 2020 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання з викликом сторін.

Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги, подавши відповідну заяву та також настоював на розірванні шлюбу.

Так, згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши вступне слово позивача, пояснення відповідача щодо визнання позовних вимог, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до висновку про прийняття визнання відповідачем позову та задоволення позовних вимог, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси третіх осіб.

Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Згідно вимог ст.77, 81 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, спір виник з приводу сімейних відносин щодо припинення шлюбу.

Встановлено, що сторони уклали шлюб 10 жовтня 1990 року у виконкомі Тисівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 23(а.с.9).

Від даного шлюбу народилися двоє дітей, які наданий час є повнолітніми.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач 19 вересня 2014 року змінив прізвище та ім`я з ОСОБА_3 на ОСОБА_2 , що підтверджується копією актового запису про зміну імені (а.с.41).

Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин протягом трьох років та не проживають разом, поновлювати наміру їх не мають.

Крім того, за клопотанням відповідача, судом вживались заходи для примирення, (а.с.35-36), які не дали результату, оскільки, як встановлено судом, строни і надалі проживають окремо і будь-яке спілкування між ними відсутнє.

Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК).

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки шлюб носить формальний характер.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, який теж наполягав на розірванні шлюбу, визнавши вимоги позивача про розірвання шлюбу .

При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, їх взаємне бажання про припинення шлюбних відносин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати.

Бажання позивача залишитись на прізвищі, яке вона обрала при укладенні шлюбу, не суперечить вимогам ст. 113 СК України, де зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Тому, за бажанням позивача суд залишає її прізвище, набуте у шлюбі- ОСОБА_4 .

Питання судових витрат, що в даному спорі становлять сплату судового збору в сумі 840.80 грн. та 950,00 грн.- витрат на правову допомогу при складанні позовної заяви, суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України, якою передбачено, що у разі задоволення позову на відповідача покладаються витрати, пов"язані з розглядом справи.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Оскільки відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, то позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420 гривні 40 коп.

Отже, судові витрати підлягають до відшкодування в сумі 1370, 40 грн. ( 950+420,40)

Крім того, розподіл судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України: що в даному спорі становлять 950грн. витрати на правову допомогу при складанні позовної заяви.

На підставі наведеного, ст.110-112, 113,141 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задоволити .

Шлюб, зареєстрований 10 жовтня 1990 року у виконкомі Тисівської сільської ради Болехівської міської ради Івано-Франківської області, актовий запис № 23, між ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити за її бажанням прізвище ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1370 ( одна тисяча триста сімдесят) гривні 40 коп.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% відсотків судового збору, що становить 420 гривні 40 коп., сплаченого 20 липня 2020 року згідно квитанції № 150.19054.1/272025927.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий Болехівським МВ УМВС в Івано-Франківській області, 20 жовтня 1998 року, місце проживання АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Дата складання повного тексту рішення 23 грудня 2020 року.

Суддя Головенко О.С.