Ухвала

Іменем України

25 серпня 2020року

м. Київ

справа № 712/2-2288/2003

провадження № 61-11536ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 05 червня 2020 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 06 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до комунального закладу «Закарпатський академічний обласний український музично-драматичний театр імені братів Юрія-Августина та Євгена Шерегіїв» Закарпатської обласної ради про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2003 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до комунального закладу «Закарпатський академічний обласний український музично-драматичний театр імені братів Юрія-Августина та Євгена Шерегіїв» Закарпатської обласної ради про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу.

Рішенням Ужгородського міського суду Закарпатської області від 08 липня 2003 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 24 березня 2005 року, в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення до ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 29 вересня 2003 року, якою справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міського суду від 08 липня 2003 року, знято з розгляду в суді апеляційної інстанції та повернуто до місцевого суду для виконання вимог статті 294 ЦПК України.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 25 квітні 2017 року заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення до ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 29 вересня 2003 року повернуто заявнику.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 17 травня 2017 року заяву ОСОБА_2 про виправлення описки задоволено.

Виправлено описку в ухвалі апеляційного суду Закарпатської області від 25 квітня 2017 року а саме: прізвище заявника « ОСОБА_3 » замінено на « ОСОБА_4 ».

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 05 червня 2020 року в задоволені заяви ОСОБА_2 про виправлення описки в ухвалі апеляційного суду Закарпатської області від 17 травня 2017 року відмовлено.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 06 липня 2020 року клопотання ОСОБА_2 «у порядку забезпечення позову та у порядку Конституції України по ухвалі Закарпатського апеляційного суду від 05 червня 2020 року в Закарпатському апеляційному суді врахований зміст статті 381 ЦПК України та за змістом підтверджений вхідним № 260/5/0/222 від 21 травня 2019 року у дводенний строк виконати ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 17 травня 2017 року» повернуто заявнику без розгляду.

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 05 червня 2020 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 06 липня 2020 року, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Закарпатського апеляційного суду від 05 червня 2020 року з огляду на наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвал, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 17 травня 2017 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Виправлено описку в ухвалі апеляційного суду Закарпатської області від 25 квітня 2017 року замість прізвища « ОСОБА_3 » зазначено правильне прізвище заявника « ОСОБА_4 ».

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 в заяві від 11 червня 2019 року про виправлення описки не вказано які саме описки чи арифметичні помилки необхідно виправити в ухвалі апеляційного суду Закарпатської області від 17 травня 2017 року.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 від 11 червня 2019 року про виправлення описки в ухвалі апеляційного суду Закарпатської області від

17 травня 2017 року, оскільки заявником не вказано які саме описки чи арифметичні помилки необхідно виправити в цій ухвалі.

Таким чином, Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 про виправлення описки в ухвалі апеляційного суду Закарпатської області від 17 травня 2017 року.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання про виправлення описки.

Оскільки правильне застосовування судом апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Закарпатського апеляційного суду від 05 червня 2020 року слід відмовити.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Закарпатського апеляційного суду від 06 липня 2020 року про повернення клопотання ОСОБА_2 без розгляду слід відмовити з таких підстав.

Право касаційного оскарження передбачене статтею 389 ЦПК України.

Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Таким чином, оскарження ухвал апеляційного суду щодо повернення клопотання без розгляду в порядку частини четвертої статті 183 у статті

389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Вказівка в резолютивній частині ухвали Закарпатського апеляційного суду від 06 липня 2020 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржуване судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи наведене, ухвала Закарпатського апеляційного суду від 06 липня 2020 року не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 389, пунктом 1 частини другої, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 05 червня 2020 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 06 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до комунального закладу «Закарпатський академічний обласний український музично-драматичний театр імені братів Юрія-Августина та Євгена Шерегіїв» Закарпатської обласної ради про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов