Номер провадження 2/754/7193/20
РІШЕННЯ

Іменем України

11 грудня 2020 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Скрипки О.І.

при секретарі Моторенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 21.10.2017 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як зазначає позивач, подружні стосунки з відповідачем фактично припинені, сімейне життя не склалось, вона разом з донькою тривалий час проживають окремо від відповідача, на даний час у Деснянському районному суді м.Києва вирішується питання щодо розірвання шлюбу між сторонами.

Як зазначає позивач, відповідач добровільно не виконує свої зобов`язання щодо утримання своєї дитини, а її доходи не дозволяють самостійно забезпечити доньку усім необхідним.

Посилаючись на викладені обставини, а також на положення ст.84 СК України, позивач просить задовольнити її вимоги та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 4000,00 грн. щомісячно, а також на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1000,00 грн. щомісячно.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 27.10.2020 року цивільну справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

В судове засідання позивач не з`явилась, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу в її відсутність.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить розглядати справу в його відсутність.

Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі - позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебувають в зареєстровану шлюбі з 21.10.2017 року.

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні також встановлено, що малолітня дитина сторін проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Позивач просить задовольнити її вимоги, вказуючи на те, що відповідач проживає окремо, в добровільному порядку регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а також вона потребує допомоги до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідачем подано заяву про визнання позову.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1959 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як встановлено в судовому засіданні, малолітня дитина сторін проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач є працездатним, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачу аліменти на утримання дитини.

Доказів того, що за станом здоров`я та матеріального становища відповідач не може сплачувати аліменти на утримання своїх дітей, суду не надано. Також, суду не надано доказів щодо наявності у відповідача інших утриманців.

Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.

За таких обставин суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 4000,00 грн. щомісячно. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів є необхідним і достатнім для нормального розвитку і утримання дитини, а тому задовольняє позовні вимоги.

При визначенні розміру аліментів суд враховує і визнання відповідачем позову.

Також, відповідно до ч.1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання у дружини-матері існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього. Тобто з чоловіка - батька дитини, аліменти можуть одночасно стягуватися за двома правовими підставами: на дружину як з чоловіка і на дитину - як з батька.

Згідно зі ст.77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно.

Судом встановлено, що малолітня донька сторін, 2018 року народження, знаходиться на утриманні матері. Відтак, з урахуванням наведених правових норм, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною 3-річного віку. Дана вимога відповідачем також визнана.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч.1 ст.79 СК України, аліменти на утримання подружжя також присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

З урахуванням вказаної норми, аліменти підлягають стягненню з 26.10.2020 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 1861,60 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.75, 77, 84, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст.ст.4, 10, 76, 141, 264-265, 268, 273, 365 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4000 грн., щомісячно, починаючи з 26 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 26 жовтня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 1861,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: