Справа № 493/120/20
Провадження № 2/493/253/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі

ГОЛОВУЮЧОГО - СУДДІ ІЛЬНІЦЬКОЇ О.М.

ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ - АНТОСЮК Н.В.

ПОЗИВАЧА - ОСОБА_2

ПРЕДСТАВНИКА ПОЗИВАЧА - КРЕСЮНА В.А.

ПРЕДСТАВНИКА ВІДПОВІДАЧА - КОМІСАРА О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства (ПП) «Левчик» про дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок, стягнення орендної плати, пені, 3% річних та індексу інфляції за несвоєчасний розрахунок за договорами оренди земельних ділянок,

В С Т А Н О В И В :

27.01.2020 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПП « Левчик » про дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок, стягнення орендної плати, пені, 3% річних та індексу інфляції за несвоєчасний розрахунок за договорами оренди земельних ділянок (а.с.2-6).

Ухвалою судді від 27.01.2020 відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження, справа призначена до підготовчого судового засідання на 21.02.2020 (а.с.37-38).

20.02.2020 до суду від ПП «Левчик» надійшов відзив на позовну заяву (а.с.56-58).

Ухвалою суду від 21.07.2020 закрите підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що їй належать дві земельні ділянки: кадастровий номер :01:002:0110 площею 2.5111 га та :01:002:0109 площею 3.9086 га, які вона передала в оренду ПП «Левчик» згідно договорів оренди земельних ділянок від 05.09.2014 терміном на 10 років.

Відповідно до п.4.2 Договорів розмір орендної плати становить 4% від нормативно грошової оцінки орендованої земельної ділянки, однак п.4.9 Договорів передбачено, що розмір орендної плати може переглядатися один раз на рік за взаємною згодою сторін.

У 2018 році керівництвом Одеської області, Балтської громади та Спілкою орендарів Балтського району були прийняті рішення щодо збільшення нарахування орендної плати власникам земельних ділянок від 8 до 10% від нормативно грошової оцінки земельних ділянок.

25.08.2018 ПП « Левчик » надіслало ОСОБА_2 . Додаткові угоди до Договорів оренди землі від 05.09.2014, якою передбачалося зменшення розміру орендної плати до 3% від нормативно грошової оцінки земельних ділянок та збільшення строку Договорів до 15 років.

Такі умови для неї є невигідними, тому вона вказані Угоди не підписала, натомість звернулася до ПП «Левчик» з проханням збільшити розмір орендної плати не менше як на 8% від нормативно грошової оцінки земельних ділянок, на що відповідач не погодився.

Іншим орендодавцям, які підписали такі Угоди, відповідач сплачує орендну плату в розмірі 8-10% від нормативно грошової оцінки земельних ділянок.

Позивач вважає, що відповідачем порушуються умови п.4.9 Договорів оренди від 05.09.2014, тому просить достроково розірвати ці Договори.

Крім того, стягнути з відповідача невиплачену орендну плату за 2018-2019 роки: за користування земельною ділянкою площею 2.5111 га - 14511.66 грн, 3% річних за користування коштами в сумі 217.67 грн, індекс інфляції в сумі 294.17 грн; за користування земельною ділянкою площею 3.9086 га - 18139.58 грн, 3% річних - 272.07 грн, індекс інфляції - 407.83 грн, а також сплачений судовий збір в сумі 3363.20 грн, кошти, сплачені адвокату за надання правової допомоги, в сумі 5000 грн та за явку адвоката до суду відповідно до наданих розрахунків.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, посилаючись на порушення відповідачем п.4.9 Договорів оренди землі від 05.09.2014, крім того безпосередньо під час судового розгляду справи по суті зазначили про порушення відповідачем п.4.2 Договорів при нарахуванні орендної плати за 2018 рік, розмір якої визначався не від нормативно грошової оцінки належних позивачеві земельних ділянок, а згідно розміру середнього паю для Кармалюківської сільської ради - 2,91 га.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що ним належно виконуються умови Договорів оренди земельних ділянок, укладених з позивачем, а саме, орендна плата нараховується позивачеві згідно вимог п.4.2 Договорів у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки орендованих земельних ділянок. Будь-яким нормативно-правовим актом не встановлений обов`язковий рівень орендної плати в розмірі 8-10% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, тому ПП «Левчик» не погоджується з вимогами позивача про збільшення орендної плати до 8%, і така незгода, на думку відповідача, не є підставою для розірвання Договорів оренди земельних ділянок.

Крім того, позивач відмовляється від отримання нарахованої їй орендної плати за 2018-2019 роки як безпосередньо у відповідача, так і через відділення «Укрпошти», у зв`язку з чим відповідач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Смірнової Н.С. про прийняття коштів на депозитний рахунок, однак позивач продовжує ухилятися від отримання орендної плати. Тому вини відповідача у неотриманні орендної плати позивачем немає, відповідно не визнає вимоги щодо стягнення коштів, пов`язаних із простроченням зобов`язання.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову з наведених вище підстав, крім того зазначив, що посилання позивача про невірні розрахунки розміру орендної плати за 2018 рік в розмірі 4% нормативної грошової оцінки земельних ділянок не були підставою позову, позивачем не подавалися докази відносно цієї обставини як на стадії подання позову, так і під час підготовчого судового засідання.

Суд, заслухавши доводи сторін, пояснення свідка, оцінивши докази, наявні в матеріалах цивільної справи, дійшов такого висновку.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно Договору оренди земельної ділянки від 05.09.2014 ОСОБА_2 передала ПП «Левчик» в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер :01:002:0110 площею 2,5111га (а.с.11-12).

Згідно Договору оренди земельної ділянки від 05.09.2014 ОСОБА_2 передала ПП «Левчик» в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер :01:002:0109 площею 3,9086 га (а.с.16-17).

Як визначено ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ст. 93 ЗК України, ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

До істотних умов договору оренди у відповідності до ст.15 Закону України «Про оренду землі» належить, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України) (ст.21 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до ч.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати гарантоване ст.24 Закону України «Про оренду землі».

Як визначено ст.23 вказаного Закону орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені ст.611 ЦК України, і це, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як визначено ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст.31, 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Як вбачається з тексту договорів оренди земельних ділянок від 05.09.2014, укладених між ОСОБА_2 та ПП «Левчик», розмір орендної плати становить 4 (чотири) відсотки від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки (відповідно довідки, наданої уповноваженим органом) у грошовій формі або у вигляді натуроплати чи надання послуг.

Такий розмір орендної плати є істотною умовою Договорів, узгодженою сторонами при їх укладенні.

Пунктом 4.9 Договорів оренди визначено, що розмір орендної плати може переглядатися один раз на рік за взаємною згодою сторін.

Тобто для перегляду розміру орендної плати обов`язковою умовою є взаємна згода обох сторін, а не волевиявлення однієї із сторін.

Вимога однієї із сторін договору про зміну його істотних умов за відсутності такої згоди іншої сторони протирічить приписам ч.1 ст.651 ЦК України та ст.30 Закону України «Про оренду землі».

Отже твердження позивача про невиконання умов договору з боку відповідача шляхом відмови у підвищенні розміру орендної плати до 8% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок є неспроможними.

Посилання позивача на рішення керівництва Одеської області, Балтської громади та Спілки Орендарів Балтського району про збільшення розміру орендної плати судом до уваги не приймаються, оскільки позивачем такого рішення не надано до суду, крім того таке рішення (у випадку його прийняття) не є безумовною підставою для обов`язкового перегляду умов Договорів оренди земельних ділянок, а може носити рекомендаційний характер.

Також твердження позивачки про виплату відповідачем іншим орендодавцям більшого розміру орендної плати, ніж їй, судом до уваги не приймаються, так як розмір орендної плати визначається договором оренди земельної ділянки, укладеним окремо з кожним орендодавцем.

Вимоги позивача про стягнення на її користь орендної плати за 2018-2019 роки у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, 3% річних та індексу інфляції за несвоєчасний розрахунок є безпідставними, оскільки такий розмір орендної плати договорами оренди не передбачений, отже у відповідача відсутній обов`язок щодо його виплати в такому розмірі.

В судовому засіданні встановлено, що за 2018-2019 роки відповідачем нарахована позивачеві орендна плата за користування земельними ділянками у розмірі 4%, як то передбачено Договорами, однак позивач ухиляється від її отримання, не погоджуючись із її розміром, що підтверджено як самою позивачкою, так і показами допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 .

Відповідачем вжито всіх можливих заходів для виплати позивачеві орендної плати, зокрема шляхом повідомлення ОСОБА_2 про необхідність отримання орендної плати, переказ їй грошових коштів через відділення «Укрпошти», звернення до приватного нотаріуса про прийняття коштів на депозит, не отримана вона виключно з вини самої ОСОБА_2 , отже підстав для стягнення з позивача 3% річних та індексу інфляції за несвоєчасний розрахунок за договорами оренди земельних ділянок немає.

Посилання позивача на неправильне нарахування відповідачем орендної плати за 2018 рік, виходячи не з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а згідно розміру середнього паю для Кармалюківської сільської ради - 2,91 га, судом до уваги не приймаються у відповідності до ч.2, 8 ст.83, ст.209 ЦПК України, так як в позовній заяві вказана обставина не зазначалася, докази відносно неї позивачем при подачі позову та під час підготовчого судового провадження не подавалися.

За таких обставин суд не вбачає порушень умов договорів земельних ділянок від 05.09.2014 з боку ПП « Левчик », які були б підставою для дострокового їх розірвання, а також прострочення грошового зобов`язання по виплаті ОСОБА_2 орендної плати з боку ПП « Левчик », отже підстав для задоволення позову немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 526, 530,536, 610, 611.624, 625, 651, 759, 762 ЦК України, ст.93, 96 ЗК України, ст.13, 15, 21, 23, 24, 31, 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 81, 89, 259,263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного підприємства (ПП) «Левчик» про дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок, стягнення орендної плати, пені, 3% річних та індексу інфляції за несвоєчасний розрахунок за договорами оренди земельних ділянок відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення судуподається через Балтський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 31 серпня 2020 року.

СУДДЯ