Справа №701/952/20
Номер провадження2/701/391/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого - судді - А. І. Костенка

за участю секретаря - Е. М. Киряхно

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Маньківської селищної ради смт. Маньківка Черкаської області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 7 вересня 2007 року між позивачкою та Маньківською селищною радою Черкаської області було укладено договір оренди землі №89, за яким позивачу передано в строкове платне користування (оренду) земельну ділянку загальною площею 0,0035га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 під розміщення індивідуального гаража. За умовами п. 4 даного договору, його укладено з 07.09.2008 по 07.09.2010, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Також встановлено розмір та порядок сплати орендної плати за користування земельною ділянкою. За умовами п. 11 договору, передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення. Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 07 вересня 2007 року, земельна ділянка передана позивачці для використання за призначенням. 22 жовтня 2010 року між позивачкою та Маньківською селищною радою Черкаської області було укладено договір оренди цієї ж земельної ділянки загальною площею 0,0035га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 під розміщеним індивідуальним гаражем. За умовами п. 5 даного договору, його укладено на 5 років, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Також встановлено розмір та порядок сплати орендної плати за користування земельною ділянкою. За умовами п. 12 договору, передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення. Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 22 жовтня 2010 року, земельна ділянка передана позивачці для використання за призначенням. 09 вересня 2020 року між позивачкою та Маньківською селищною радою Черкаської області було укладено договір оренди землі №427 відносно цієї ж земельної ділянки загальною площею 0,0035га (без присвоєного кадастрового номера), яка знаходиться в АДРЕСА_1 під розміщеним індивідуальним гаражем. За умовами п.5 даного договору, його укладено на 5 років, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Також встановлено розмір та порядок сплати орендної плати за користування земельною ділянкою. За умовами п. 12 договору, передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення. Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 09 вересня 2020 року, земельна ділянка передана позивачці для використання за призначенням. Протягом всього часу користування земельною ділянкою згідно укладених договорів позивачкою сплачено орендну плату у визначеному розмірі, що підтверджується доданими підтверджуючими квитанціями про оплату. Разом з тим, на вказаній земельній ділянці, розташованій у дворі будинку АДРЕСА_1 , знаходиться належне позивачці майно - індивідуальний гараж № 1 . Вулиця Котовського перейменована на вулицю Зоряна згідно розпорядження селищного голови смт. Маньківка від 19.02.2016 року №12 «Про перейменування вулиць та провулків смт Маньківка та селища Жолудьково» на виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні і заборону пропаганди їх символіки». 02.10.2020 року на позивача замовлення ПП «Уманський центр технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на дану будівлю, яка за усіма ознаками відноситься до нерухомого майна. Згідно даних технічного паспорта, гараж (машино-місце) АДРЕСА_2 значиться 1990 року побудови, площа основи становить 22,4кв.м., висота будівлі становить 2,15 м, об`єм становить 48,00 куб.м. Разом з тим, будучи власником майна, позивачка немає можливості в повній мірі здійснювати свої права власника та немає можливості зареєструвати своє право власності виходячи з нових умов проведення реєстрації прав власності на майно, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивачка до суду не з`явилася, але в своїй позовній заяві просила справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Маньківської селищної ради в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обстаини та відповідні їм правовідносини: 7 вересня 2007 року між позивачкою та Маньківською селищною радою Черкаської області було укладено договір оренди землі №89, за яким позивачу передано в строкове платне користування (оренду) земельну ділянку загальною площею 0,0035га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 під розміщення індивідуального гаража (а.с. 9-10). За умовами п. 4 даного договору, його укладено з 07.09.2008 по 07.09.2010, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Також встановлено розмір та порядок сплати орендної плати за користування земельною ділянкою. За умовами п. 11 договору, передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення. Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 07 вересня 2007 року, земельна ділянка передана позивачці для використання за призначенням (а.с. 11). 22 жовтня 2010 року між позивачкою та Маньківською селищною радою Черкаської області було укладено договір оренди цієї ж земельної ділянки загальною площею 0,0035га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 під розміщеним індивідуальним гаражем (а.с. 12-13). За умовами п. 5 даного договору, його укладено на 5 років, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Також встановлено розмір та порядок сплати орендної плати за користування земельною ділянкою. За умовами п. 12 договору, передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення. Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 22 жовтня 2010 року, земельна ділянка передана позивачці для використання за призначенням (а.с. 14). 09 вересня 2020 року між позивачкою та Маньківською селищною радою Черкаської області було укладено договір оренди землі №427 відносно цієї ж земельної ділянки загальною площею 0,0035га (без присвоєного кадастрового номера), яка знаходиться в АДРЕСА_1 під розміщеним індивідуальним гаражем (а.с. 15-16). За умовами п.5 даного договору, його укладено на 5 років, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Також встановлено розмір та порядок сплати орендної плати за користування земельною ділянкою. За умовами п. 12 договору, передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення. Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 09 вересня 2020 року, земельна ділянка передана позивачці для використання за призначенням (а.с. 17). Протягом всього часу користування земельною ділянкою згідно укладених договорів позивачкою сплачено орендну плату у визначеному розмірі, що підтверджується доданими підтверджуючими квитанціями про оплату (а.с. 18-26). Разом з тим, на вказаній земельній ділянці, розташованій у дворі будинку АДРЕСА_1 , знаходиться належне позивачці майно індивідуальний гараж № 1 . Вулиця Котовського перейменована на вулицю Зоряна згідно розпорядження селищного голови смт. Маньківка від 19.02.2016 року №12 «Про перейменування вулиць та провулків смт Маньківка та селища Жолудьково» на виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні і заборону пропаганди їх символіки» (а.с. 27). 02.10.2020 року на позивача замовлення ПП «Уманський центр технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на дану будівлю, яка за усіма ознаками відноситься до нерухомого майна. (а.с. 28-32). Згідно даних технічного паспорта, гараж (машино-місце) АДРЕСА_2 значиться 1990 року побудови, площа основи становить 22,4 кв.м., висота будівлі становить 2,15 м, об`єм становить 48,00 куб.м. Разом з тим, будучи власником майна, позивачка немає можливості в повній мірі здійснювати свої права власника та немає можливості зареєструвати своє право власності виходячи з нових умов проведення реєстрації прав власності на майно. Пояснюється це тим, що будівництво гаража велось власними силами та засобами, при наявності будівельних матеріалів, та за наявності фінансових та власних фізичних можливостей для проведення будівельних, ремонтних та реконструкційних робіт.

02.10.2020 року проведено обстеження за місцем розташування належного гаража позивача, складеним за участі депутата Маньківської селищної ради ОСОБА_2 , в присутності жителів будинку АДРЕСА_1 : гр. ОСОБА_1 , (фактично проживає в квартирі АДРЕСА_3 ), гр. ОСОБА_3 , (проживає в квартирі АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 , (проживає в квартирі АДРЕСА_5 (а.с. 33). Даним актом встановлено та підтверджено, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає із своєю сім`єю у квартирі АДРЕСА_3 . У дворі будинку АДРЕСА_1 знаходиться одноповерховий кирпичний, ззовні обшитий металом гараж розмірами 5,47м на 4,10м. на відстані 27,30м у східному напрямку від фасадної стіни 1 (першого) під`їзду будинку. Згідно підтверджень вищевказаних сусідів, жителів смт Маньківка Черкаської області, даний гараж належить гр. ОСОБА_1 , будувався цей гараж власними силами за власні кошти спільно з позивачкою та її батьком ОСОБА_5 . Даним гаражем повністю самостійно володіє та користується позивачка спільно з членами сім`ї позивачки за призначенням, за наявними даними, ніхто з жителів будинку АДРЕСА_1 будь-яких претензій щодо існування даного гаража не має, поряд з цим гаражем знаходяться металеві гаражі інших жителів даного будинку. Подоки тривало будівництво, оформлення технічної документації не здійснювалось, оскільки не було на той час таких вимог. Будівництво та обладнання гаража здійснювалось батьком позивачки ОСОБА_5 для позивачки, та в подальшому спільно із батьком, позивачкою за участі членів сім`ї позивачки, у 2013 році батько позивачки помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 37). При цьому слід зазначити, що в даному випадку це майно не є спадковим майном, гараж будувався для позивачки та спільно з позивачкою та її батьком. Однак, з часом було встановлено та кілька разів змінювались нові вимоги щодо реєстрації прав власності. На даний час існують нові приписи порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. №1127. До цього часу діяли приписи постанови КМУ від 17.10.2013р. №868, а до цього - приписи постанови КМУ від 22.06.2011р. №703, яка набрала чинності з 01.01.2012р. Разом з тим, до цього часу (до 01.01.2012р.) державна реєстрація прав власності на нерухоме майно проводилась на підставі та у спосіб, передбачений тимчасовим положенням „Про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 року за № 157/6445. Тобто, з плином часу змінювались вимоги порядку державної реєстрації прав власності, в той же час майно позивачки - гараж (основа) збудовано у 1990 році, в подальшому здійснювались ремонтні, оздоблювальні та поліпшувальні роботи, законодавчі акти не мають зворотної дії в часі, проте наслідком ситуації є те, що в даний час позивачка не має можливості зареєструвати право власності на належне майно. Слід також зазначити, що в даний час позивачка не має можливості звернутись за присвоєнням поштової адреси фактично об`єкту нерухомості, оскільки відповідно до приписів тимчасового порядку реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна, затвердженого Постановою КМУ від 27.03.2019 № 367 «Деякі питання дерегуляції господарської діяльності», адреса об`єкта будівництва присвоюється за зверненням замовника будівництва або за заявою в даному випадку власника об`єкта нерухомого майна. У свою чергу, власник майна-заявник має надати документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна. Позивачка не має документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, що виключає вказану можливість звернення за присвоєнням та отриманням адреси об`єкта нерухомого майна. Розміщення гаража не створює перешкод чи порушень державних будівельних норм і правил у зв`язку з розміщенням даного об`єкта в зоні земельної ділянки, де також розташований багатоквартирний будинок, що підтверджується наступним. Як вбачається з даних вищевказаних договорів оренди землі, укладених між позивачкою та відповідачем, земельна ділянка площею 0,0035га, на якій розташований гараж, знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки відсутній. Тобто, в натурі земельна ділянка не виділена, права власності чи інші речові права на дану земельну ділянку відсутні, чим підтверджується відсутність зареєстрованого будь-якого власника речових прав на нерухоме майно - земельну ділянку. За даними, встановленими згідно вищевказаного акту обстеження за місцем розташування від 02.10.2020, належний позивачці гараж розташований на відстані 27,30 м у східному напрямку від фасадної стіни 1 (першого) під`їзду будинку АДРЕСА_1 . Нормативні відстані від багатоквартирних будинків до окремо розміщених гаражів встановлено приписами п.10.8.8 Державних будівельних норм України ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.04.2019 за №104. Даними вимогами встановлено, що відстані від наземних і комбінованих (наземно-підземних) гаражів і відкритих автостоянок легкових автомобілів до житлових і громадських будинків слід приймати не менше тих, що встановлені у таблиці 10.6, за якою відстань від позивачки гаража має бути не менше 10 метрів. Гараж позивачки розташований на відстані 27,30 м, що підтверджує відсутність обмежень згідно державних будівельних норм. Позивачка має право на керування автомобілями, про що позивачці видано відповідне посвідчення, разом з тим є особою з інвалідністю 2-ї групи, і за таких обставин позивачка має потребу та необхідність у транспортному засобі для забезпечення життєдіяльності, відповідно транспортний засіб потребує місце для зберігання, власне гаража (а.с. 38-39) Згідно ст. 181 ЦК України "Нерухомі та рухомі речі" зазначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Відповідно ст. 182 ЦК України "Державна реєстрація прав на нерухомість" зазначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення підлягають державній реєстрації. Об`єкти завершеного та незавершеного будівництва слід відносити до нерухомого майна внаслідок наявності в них зв`язку з землею, що визначено ст. 181 ЦК України як критерій віднесення речей до нерухомих. Тому право на них має бути зареєстровано в органі, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Вона відбувається на підставі Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно ст. 331 ЦК України зазначено: "Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до п. 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. №1127, для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності). Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів. Як свідчать наявні обставини, у позивачки відсутні правовстановлюючі документи на майно та позивачка не може скористатись даним порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та зареєструвати право власності на даний час, оскільки не має відповідних правовстановлюючих документів. Разом з тим, у відповідності до п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Тобто, лише у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду, позивачка зможе скористатись порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (при відповідній потребі у цьому), для чого подати відповідні документи до органу державного архітектурно-будівельного контролю, замовити проведення технічного обстеження, тобто будучи власником майна, у якого є про це відповідний підтверджуючий правовстановлюючий документ. При цьому, дане майно гараж є відокремленим самостійним майном, який збудовано не в комплексі з житловим будинком садибного типу. Разом з тим, у відповідності до п.42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. №1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Відповідно до п.43 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. №1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані: 1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; 2) виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. Тобто, за даними приписами порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, майно не підлягає до прийняття до експлуатації, оскільки збудоване до 5 серпня 1992 року. З огляду на наявні документи випливає, що має місце самочинне будівництво. Згідно частини 1 статті 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або із істотним порушенням будівельних норм і правил. Саме будівництво без належно затвердженого проекту і має місце в даному випадку. Згідно частини 3 статті 376 Цивільного кодексу України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Тобто, будівництво об`єкта проводилось без затвердженого проекту, разом з тим на даний час земельна ділянка мені надана під уже збудоване нерухоме майно. Статтею 16 Цивільного Кодексу України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав може бути визнання права. Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України визначає, що власність зобов`язує. Згідно ч. 1 та ч .2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 325 Цивільного кодексу України, суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно частини 1 статті 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або із істотним порушенням будівельних норм і правил. Згідно частини 3 статті 376 Цивільного кодексу України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Листом відділу будівництва, інфраструктури, енергетики та житво-комунального господарства Маньківської районної державної адміністрації від 19.10.2020 №139/18-06, повідомлено про те, що нормативна відстань від гаража на одне машино-місце до житлової забудови згідно державних будівельних норм і правил повинна бути не менше 10 метрів та для гаражів III, ІІІа, ІІІб, IV, V ступенів вогнестійкості відстані треба приймати не менше 12 метрів.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих позивачкою достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суд змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 181, 182, 317, 319, 321-322, 325, 328, 331, 376 ЦК України, постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. №1127, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою АДРЕСА_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , право власності на гараж (машино-місце) № 1 , розташований на земельній ділянці площею 0,0035га по АДРЕСА_1 згідно даних технічного паспорта та акта обстеження за місцем розташування від 02.10.2020 року, зареєстрованого Маньківською селищною радою Черкаської області 05.10.2020 року за №1329.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя А. І. Костенко