Справа № 496/3040/20
Провадження № 2-з/496/4/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти будь якій дії на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

До Біляївського районного суду Одеської області 04.08.2020 року надійшла заява ОСОБА_1 , в якій вона просила вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:2192 та заборонити будь які дії відносно вказаної земельної ділянки, та майна, розташованого на вказаній земельній ділянці, а саме: споруд, насаджень, інвентаря.

Свою заяву ОСОБА_1 , обґрунтовує тим, що вона є членом ГО СТ «ПІВДЕНИЙ» з 2012 року та користувачем земельної ділянки кадастровий номер :03:001:2192, яка розташована в с. Велика Балка Біляївського району Одеської області, яка перейшла їй від колишнього користувача ОСОБА_2 , яку їй розшукати не вдалося. Крім того, заявниці на її особистий номер був здійснений дзвінок від невідомого їй ОСОБА_3 , який повідомив їй, що він є власником земельної ділянки, яку він придбав у невідомого ОСОБА_4 . З вказаними особами вона не знайома, жодного разу вони на земельній ділянці не були та ніяких робіт не робили документів про право власності не надали. Про переоформлення земельної ділянки з колишнього користувача ОСОБА_5 на когось іншого їй ніхто не повідомляв. Яким чином неприватизована земельна ділянка, якою вона, як член товариства, користується стала власністю ОСОБА_4 їй не відомо. Заявник на протязі 8 років особисто обробляла вказану земельну ділянку, та вкладала в неї кошти, у зв`язку з чим, вона вважає, що є ризик того, що невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до відчуження відповідачем ОСОБА_3 спірного майна, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, і захисту її прав, за захистом яких вона має намір звернутися до суду.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову, передбачені ст. 150 ЦПК. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи відповідне рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину. При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Зі змісту заяви вбачається, що зазначені заявником ОСОБА_1 факти щодо ускладнення або неможливості виконання можливого судового рішення у майбутньому, не підтверджені належними доказами на підтвердження своїх вимог.

Також у своїй заяві, заявник не зазначила відомості щодо зустрічного забезпечення відповідно до ст. 154 ЦПК України.

Згідно із ч.1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Так, метою застосування заходів зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а тому, підлягає поверненню заявнику, оскільки вказані вище обставини не дають змоги суду прийняти законне та обґрунтоване рішення за даною заявою.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Тому суд роз`яснює заявнику ОСОБА_1 , що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду із такою заявою після усунення умов, що стали підставою для її повернення.

Відповідно до ч.10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти будь якій дії на нерухоме майно - повернути.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 , що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду із такою заявою після усунення умов, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя М.Л. Пасечник