Справа № 572/227/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ВОЗНЮК М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни в залі суду цивільну справу №572/227/20 за позовом ОСОБА_1 до НЕМОВИЦЬКОЇ СІЛЬСКОЇ РАДИ Сарненського району Рівненської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку набувальної давності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2,88 га., що розташовані на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, відповідно до Державного акту серії ЯГ №070446 від 18 квітня 2000 року.

В поданій позовній заяві позивачем вказано, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був дідом позивача - ОСОБА_2 . За життя дід позивача на праві власності мав земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,88 га., які розташовані на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, право на які підтверджується Державним актом серії ЯГ №070446 від 18 квітня 2000 року. За життя ОСОБА_3 уклав заповіт на користь ОСОБА_2 , яким на випадок смерті заповів останній сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ №0200408, виданий КСП «Україна». На підставі вказаного сертифіката після виділення земельної ділянки в натурі на місцевості, було видано відповідний Державний акт.

Однак, в позові позивач зазначає, що з метою оформлення спадщини вона звернулась до нотаріуса, який роз`яснив ОСОБА_2 , що нею пропущено встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, через що у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_2 вказує, що після смерті діда вона відкрито та безперервно володіє зазначеними земельними ділянками більше 10 років, через що просить визнати за нею право власності на вказане майно за набувальною давністю.

В судове засідання позивачем подано письмову заяву, якою заявлені позовні вимоги остання підтримала в повному обсязі.

Відповідачем - Немовицькою сільською радою, суду подано письмову заяву за підписом сільського голови, згідно із якою відповідач заперечень проти вимог ОСОБА_2 не має.

Сторонами заявлені клопотання про розгляд даної справи у їх відсутності, які судом задоволені.

Інших клопотань заявлено сторонами не було.

Так, правовідносини між сторонами виникли із права на спадкування та щодо права власності на земельні ділянки.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК та ЗК України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку до безпідставності заявлених вимог.

Відповідно до ст. 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Із наданої позивачем копії Державного акту серії ЯГ №070446 від 18 квітня 2000 року, судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належали земельні ділянки загальною площею 2,88 га., з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Немовичі Сарненського району Рівненської області, що доводиться дослідженою судом копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 20 листопада 2005 року.

За життя ОСОБА_3 заповів належну йому частку (пай), відповідно до сертифікату на право на земельні частку (пай) серії РВ №0200408, виданого КСП «Україна» - онуці, ОСОБА_2 , що доводиться копією заповіту, посвідченого 01 лютого 2000 року Немовицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області.

Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті діда - на підставі ст.1235 ЦК України.

Заповідач на момент смерті проживав одиноко, отже, інші спадкоємці, які б прийняли спадщину після його смерті відсутні, що встановлено судом із довідки №730 від 25 лютого 2019 року, виданої Немовицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області, відповідно до якої ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований по АДРЕСА_1 та проживав один.

Однак, ОСОБА_2 не має можливості оформити спадщину, відповідно до закону, що підтверджується повідомленням завідувача Сарненської РДНК №1442/01-16 від 17 липня 2019 року, так як пропустила встановлений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи наведене, позивач заявила вимогу про визнання за нею права власності на спадкове майно за набувальною давністю, оскільки вона більше десяти років відкрито володіє вказаним майном.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на ст.344 ЦК України, частиною 1 якої встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Факт відкритого володіння позивачем спірними земельними ділянками доводиться довідкою №1050 від 23 грудня 2019 року, виданою Немовицькою сільською радою, відповідно до якої ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 користувалась земельними ділянками для ведення особистого селянського господарства, що перебували у його власності, засаджувала їх, користувалась зібраним врожаєм більше 10 років після смерті власника, що встановлено із пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Однак, в даному випадку заявлено вимогу про право власності за набувальною давністю на земельні ділянки, а відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України - набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом.

Згідно із ч.1 ст.119 ЗК України - громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом.

Отже, визнання в судовому порядку права власності за набувальною давністю на земельні ділянку, законодавством не передбачено.

В даному випадку позивач має звертатись із відповідною заявою до органів місцевого самоврядування, у випадку, якщо користується вказаним майном більше 15 років (в даному випадку відповідачем позов ОСОБА_2 визнано, отже, спір з цього приводу між сторонами, на думку суду, відсутній).

З огляду на наведене, позов ОСОБА_2 до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, ст.ст.328, 344 ЦК України, ст.119 ЗК України, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (жительки АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до НЕМОВИЦЬКОЇ СІЛЬСКОЇ РАДИ Сарненського району Рівненської області (с.Немовичі вул.Центральна,4 Сарненського району Рівненської області, ) про визнання права власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2,88 га., що розташовані на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, відповідно до Державного акту серії ЯГ №070446 від 18 квітня 2000 року, в порядку набувальної давності - відмовити повністю, за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: