28.01.2020 227/3374/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Любчик В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судуза правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільської міської ради про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Добропільської міської ради Донецької області про стягнення моральної шкоди у розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень.

Позовна заява мотивована тим, що 16 грудня 2016 року позивач звернувся до Добропільської міської ради з заявою про надання дозволу на приватизацію житлової кімнати АДРЕСА_1 . Всупереч законодавчо встановленим строкам Добропільська міська рада не розглянула його заяву, тому він вимушений був звернутися до суду з позовом зобов`язати розглянути заяву про надання дозволу на приватизацію житлової кімнати. Рішенням Добропільського міськрайонного суду від 29 січня 2018 року по цивільній справі № 227/2388/17 зобов`язано Добропільську міську раду Донецької області розглянути заяву. Рішенням Добропільської міської ради від 04.06.2018 року № 7/44/11 позивачу було відмовлено в надані згоди на приватизацію житлового приміщення у зв`язку з відсутністю рішення стосовно подальшого використання будівлі гуртожитку. 29 січня 2018 року позивач звернувся до Добропільської міської ради з письмовою заявою щодо видачі на його ім`я спеціального ордеру та укладання договору найму житлового приміщення у гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . В зв`язку з ігноруванням вищевказаної заяви з боку Добропільської міської ради позивач знов звернувся до суду із позовною заявою зобов`язати розглянути заяву від 29 січня 2018 року щодо видачі на його ім`я спеціального ордеру та укладення договору найму житлового приміщення у гуртожитку. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 02.10.2018 року зобов`язано Добропільську міську раду розглянути його заяву щодо видачі спеціального ордеру та укладення договору найму житлового приміщення. Через невиконання рішення суду позивач звернувся до Добропільського відділу поліції Покровського ВП ГУНП в Донецькій області із заявою про вчинення злочину, за наслідком прийнято рішення про внесення відомостей до ЄРДР за № 0001831 від 11.12.2018 року за ст. 382 ч. 1 КК України. 22.12.2018 року Добропільська міська рада винесла рішення № 7/52-30 «Про відмову ОСОБА_3 у видачі спеціального ордеру та укладенні договору найму». Своє рішення міська рада продовжувала мотивувати, що нею знов таки не прийнято рішення стосовно подальшого використання будівлі, прийнятої до комунальної власності територіальної громади м. Добропілля, у статусі гуртожиток. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03.05.2019 року по цивільній справі № 227/578/19, рішення міської ради № 7/52-30 «Про відмову ОСОБА_1 у видачі спеціального ордеру та укладенні договору найму було скасовано». Скасовуючи рішення міської ради № 7/52-30, суд прийшов до висновку, що останнє є наслідком невиправданої та протиправної бездіяльності органу місцевого самоврядування. Незважаючи на викладені обставини Добропільська міська рада продовжила ігнорувати розгляд його заяви від 29 січня 2018 року щодо видачі спеціального ордеру та укладання договору найму житлового приміщення у гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 » та своїм рішенням № 7/59-12 від 17.07.2019 року відклала її розгляд до визначення статусу будівлі. На підставі викладено позивач вважає що внаслідок протиправних дій відповідача, прояви неупередженості та свавілля, він на протязі майже трьох років позбавлений права реалізувати своє право на житло, змушений постійно звертатися до міської ради з приводу розгляду заяв, до суду, поліції, що завдало йому моральної шкоди яку він оцінює в сумі 200 000 гривень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов повністю з мотивів наведених у ньому.

Представник відповідача Добропільської міської ради Донецької області у судовому засіданні позов не визнала. У відзиві на позовну заяву також зазначила, що Добропільська міська рада заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. Згідно рішення Добропільської міської ради від 23.09.2016 року № 7/15-18 «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Добропілля об`єктів соціальної інфраструктури гуртожитків» Добропільська міська рада прийняла з державної у комунальну власність територіальної громади м. Добропілля будівлю гуртожитку з майном призначеним для її обслуговування, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . 30 грудня 2016 року виконавчим комітетом Добропільської міської ради було розглянуто заяву ОСОБА_1 від 16.12.2016 року та надано відповідь посилаючись на п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». 29 січня 2018 року ОСОБА_1 звертався до виконавчого комітету Добропільської міської ради із заявою щодо видачі спеціального ордеру та укладення договору найму житлового приміщення у гуртожитку. Вказаній заяві передувала раніше подана ним позовна заява до суду, згідно якої він просив зобов`язати міську раду надати згоду на приватизацію житла видати спеціальний ордер та укласти договір найму житлового приміщення. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» зі змінами від 05.04.2017 року, після прийняття гуртожитку у власність територіальної громади згідно з цим Законом та відповідно до Загальнодержавної цільової програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад місцева рада приймає на сесії в межах своєї компетенції відповідне рішення щодо подальшого його використання. Чинне законодавство надає міським радам вибір, щодо можливого перепрофілювання гуртожитку, знесення, надання статусу «соціальне житло» тощо, водночас не зазначаючи у який саме строк після передачі гуртожитку у власність, місцева рада повинна вирішити питання щодо подальшого його використання. Враховуючи всю складність на можливі зміни, наразі ще вирішується питання щодо можливості визначення статусу будівлі, а саме щодо можливого перепрофілювання будівлі або залишення її у статусі гуртожиток. На розгляд комісії з питань житлово-комунального господарства та управління комунальною власністю від 15.07.2019 року поставлено питання «Про визначення статусу будівлі за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно протоколу засідання постійних комісій від 15.07.2019 року рекомендовано начальникам відділів Добропільської міської ради в робочому порядку проаналізувати можливість визначення статусу будівлі та провести розрахунок по утриманню споруди. Пропозиції надати на розгляд постійної комісії до 01.12.2019 року. На черговій 59 сесії Добропільської міської ради 17 липня 2019 року за № 7/59-12 було прийнято рішення, яким передбачено вжиття відповідних заходів необхідних для визначення статусу будівлі. На теперішній час розпорядженням Добропільського міського голови від 25.09.2019 року № 120 було створено тимчасову групу для встановлення факту законного проживання мешканців. Данна група створена з метою встановлення факту постійного проживання мешканців, які мають відповідні документи. 26 вересня 2019 року було здійснено вихід за адресою АДРЕСА_2 , про що складено відповідний акт. Вважжають, що Добропільською міською радою ніяким чином не були порушені права ОСОБА_1 , адже всі його заяви, звернення та скарги, які були направленні на адресу міської ради були розглянуті з наданням відповідних відповідей, які він скориставшись своїм правом, оскаржив у судовому порядку.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З 01 січня 2009 року набув чинності Закон України від 04 вересня 2008 року № 500-УІ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

Сфера дії цього Закону поширюється на гуртожитки, які є об`єктами права державної та комунальної власності.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України N 500-VI "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" забезпечення реалізації конституційного права на житло мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього закону, здійснюється з дотриманням таких підходів:

1) передання та прийняття гуртожитків, що є об`єктами державної власності, у власність територіальних громад здійснюється відповідно до Закону № 147/98-ВР та з урахуванням особливостей, визначених цим нормативно-правовим актом;

2) передання гуртожитків (як цілісних майнових комплексів) у власність територіальних громад здійснюється за рішенням законного власника гуртожитку (чи уповноваженої ним особи) або за рішенням суду;

3) прийняття гуртожитків (як цілісних майнових комплексів) у власність територіальної громади здійснюється за рішенням відповідної місцевої ради (або за рішенням її виконавчого органу з наступним затвердженням цією радою);

4) передання гуртожитків, що є об`єктами приватної власності, у власність територіальних громад здійснюється на договірних умовах відповідно до чинного законодавства;

5) після прийняття гуртожитку у власність територіальної громади згідно з цим законом місцева рада приймає на сесії в межах своєї компетенції відповідне рішення щодо подальшого його використання, а саме: залишити цілісний майновий комплекс у статусі "гуртожиток" та дозволити приватизацію його житлових і нежитлових приміщень. У цьому разі здійснюється приватизація приміщень гуртожитку його законними мешканцями згідно з Законом N 500-VI.

Водночас місцева рада в межах своєї компетенції може прийняти інше рішення щодо подальшого використання гуртожитку - надати цілісному майновому комплексу статус соціального житла, перепрофілювати гуртожиток та використовувати його за іншим призначенням, знести цілісний майновий комплекс колишнього гуртожитку (підпункти "б" - "ґ" пункту 5 частини першої статті 5 Закону N 500-VI).

Відповідно до рішення Добропільської міської ради № 7/15-18 від 23.09.2016 року «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Добропілля об`єктів соціальної інфраструктури - гуртожитків» було прийнято у власність територіальної громади м. Добропілля Донецької області будівлю гуртожитку з майном призначеним для її обслуговування, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , передано на баланс комунального підприємства «Добропільська служба єдиного замовника» та закріплено за цим підприємством на праві господарського відання (а.с. 4).

16 грудня 2016 року позивач звернувся до Виконавчого комітету Добропільської міської ради із заявою надати дозвіл на приватизацію законно займаної ним житлової кімнати у гуртожитку площею 11,7 м2, розташованому за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 5).

У відповіді № 05/3891-14/01/02 від 30 грудня 2016 року Добропільська міська рада, повідомила, що на час звернення від 16.12.2016 року рішення щодо визначення статусу зазначеної будівлі для подальшого її використання ще не прийняте, згідно з п. 5 частини 1 статті 5 Закону України «Про реалізацію житлових прав мешканців гуртожитку», тому питання щодо приватизації житлової площі у гуртожитку буде розглянуто пізніше (а.с. 55).

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 січня 2018 року у справі № 227/2388/17 позовні вимоги ОСОБА_1 до Добропільської міської ради про усунення перешкод у приватизації житла задоволено частково. Зобов`язано Добропільську міську раду Донецької області розглянути заяву ОСОБА_1 , про надання згоди на приватизацію житлового приміщення у гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача, у відповідності з п.14 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396.

29 січня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою до Виконавчого комітету Добропільської міської ради, щодо видачі спеціального ордеру та укладення договору найму житлового приміщення у гуртожитку, що розташований за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 14).

Відповідно до рішення Добропільської міської ради № 7/44-11 від 04.06.2018 року, ОСОБА_1 відмовлено в наданні згоди на приватизацію житлового приміщення у гуртожитку за адресою АДРЕСА_2 у зв`язку з відсутністю рішення стосовно подальшого використання будівлі гуртожитку (а.с. 13).

02 жовтня 2018 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області ухвалено рішення зобов`язати Добропільську міську раду Донецької області розглянути заяву ОСОБА_1 про видачу спеціального ордеру та укладення договору найму житлового приміщення у гуртожитку, розташованому за адресою АДРЕСА_2 , з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача.

На виконання рішення суду Добропільська міська рада у своєму рішенні відмовила ОСОБА_1 у видачі спеціального ордеру та укладенні договору найму житлового приміщення у гуртожитку, розташованому за адресою АДРЕСА_2 , з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі, у зв`язку з відсутністю рішення міської ради стосовно подальшого використання будівлі, прийнятої до комунальної власності територіальної громади м. Добропілля, у статусі гуртожитку.

Відповідно до рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03 травня 2019 року рішення Добропільської міської ради від 22.12.2018 року № 7/52-30 «Про відмову ОСОБА_1 у видачі спеціального ордеру та укладенні договору найму» скасовано (а.с. 23-25).

15 липня 2019 року на засіданні Добропільської міської ради рекомендовано начальникам відділів в робочому порядку проаналізувати можливість визначення статусу будівлі за адресою: АДРЕСА_2 » та провести розрахунки по утриманню споруди. Пропозиції надати на розгляд постійної комісії до 01.12.2019 року.

Відповідно до рішення Добропільської міської ради № 7/59-12 від 17 липня 2019 року доручено комунальному підприємству «Добропільська служба єдиного замовника», відділу містобудування та архітектури міської ради, фінансовому управлінню міської ради, відділу з житлових питань та управління комунальною власністю міської ради, юридичному відділу до 01 грудня 2019 року підготувати пропозиції щодо можливості подальшого використання будівлі за адресою: АДРЕСА_2 . Статус будівлі визначити за результатами виконання цього рішення. Розглянути заяву ОСОБА_1 щодо видачі спеціального ордеру та укладання договору найму жилого приміщення.

20.11.2019 року Добропільською міською радою було прийнято рішення № 7/64-10, не залишати об`єкти соціальної інфраструктури - будівлі гуртожитку з майном, призначеним для їх обслуговування, за адресами: АДРЕСА_3 » в статусі гуртожитку. Перепрофілювати об`єкти соціальної інфраструктури - будівлі гуртожитку в будівлю за іншим призначенням (готель). Вирішити питання щодо забезпечення законних мешканців будівель іншим житлом згідно з діючим законодавством. Доручити комунальному підприємству «Добропільська служба єдиного замовника» - балансоутримувачу будівель розпочати процедуру перепрофілювання вказаних будівель за іншим призначенням під готель. Застосовувати до дати відселення мешканців будівель тарифи на її утримання, що діяли протягом 2019 року та з урахуванням фактичних витрат. На виконання пункту 5 рішення Добропільської міської ради від 17 липня 2019 року № 7/59-12 «Про визначення статусу будівлі за адресою: АДРЕСА_2 » відмовити ОСОБА_1 у видачі спеціального ордеру та укладенні договору найму жилого приміщення у зв`язку з перепрофілюванням будівлі за іншим призначенням під готель.

Враховуючи наведені вимоги закону та обставини справи, суд дійшов висновку, що на даний час будівля за адресою: АДРЕСА_2 , у виконавчому комітеті Добропільської міської ради Донецької області - у статусі гуртожиток не зареєстрована.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Вимоги ст. 1167 ЦК України визначають, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, коли така відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Згідно із п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної немайнової шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Виходячи зі змісту позовної заяви, вимоги про відшкодування моральної шкоди мотивовані неможливістю тривалий час відновити порушені права на житло, внаслідок затягування виконання судового рішення та надання безпідставних відмов у наданні дозволу на приватизацію житлової кімнати у гуртожитку.

Однак, на думку суду, констатація факту тривалого невиконання судового рішення, скасування Добропільським міськрайонним судом Донецької області рішення міської ради № 7/52-30, без з`ясування обставин стосовно того, що зумовило його невиконання, не може бути достатнім і переконливим свідченням того, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано копії вищезазначених рішень судів, однак не подано належних та допустимих доказів, які б вказували на факт заподіяння моральної шкоди щодо втрати здоров`я, понесенні матеріальних збитків, необхідності частих переїздів, отже не доведено як самого факту завдання йому моральної шкоди, настання відповідних негативних наслідків, так і причинного зв`язку між зазначеними фактами та наслідками.

Згідно з частиною першою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За наведених вище обставин, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 19, 56 Конституції України, Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», ст. ст. 23, 1167 ЦК України ст. 2, 10, 12, 13, 27, 81, 82, 89, 141, 211, 258-259, 263, 265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Добропільської міської ради про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивни частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення ухвалено та підписано в нарадчій кімнаті 28 січня 2020 року.

Повний текст рішення складено 05 лютого 2020 року.

Суддя В.М. Любчик

28.01.2020