Справа № 652/1006/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року Високопільський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Дамчука О.О.

за участю секретаря Миценко О.Г.

представника заявника Янковського В.А .

представника управління ДМС України

в Херсонській області Діденко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Високопілля цивільну справу за заявою адвоката Янковського Валерія Андрійовича в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа Управління Державної Міграційної служби України в Херсонській області про встановлення факту, що має юридичне значення.

в с т а н о в и в:

Представник заявника звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 із вказаною заявою посилаючись на те, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Марганець, Дніпропетровської області та з того часу проживав разом з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки його батько ОСОБА_4 покинув сім`ю. В лютому 1993 року ОСОБА_2 разом з матір`ю переїхали на постійне місце проживання до смт АДРЕСА_2 , де заявник прожив до 2013 року, в свого рідного дядька ОСОБА_5 , оскільки мати заявника ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . В 2013 році заявник ОСОБА_2 переїздить на постійне місце проживання до смт. Високопілля, Високопільського району Херсонської області, де і проживає по діючий час. На даний час ОСОБА_2 не має жодного документу, який посвідчував би його особу, окрім свідоцтва про народження. Паспорта громадянина України не отримував, звернувшись до Високопільського районного сектору УДМС України в Херсонській області з проханням видати паспорт громадянина України, останньому було відмовлено, оскільки не встановлено належність до громадянства України. Просить суд, встановити факт, постійного проживання, що має юридичне значення, про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Марганець, Дніпропетровської області, Україна, в неповнолітньому віці, постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року.

У судовому засіданні представник заявника за дорученням адвокат Янковський В.А. підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, додатково пояснивши, що дійсно станом на 24 серпня 1991 року заявник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був малолітньою особою та проживав разом з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою КНП «Марганецький ЦПМСД» від 13.01.2020 року, відповідно якої, згідно відомостей перепису населення Амбулаторії № 2 КНП «Марганецький ЦПМСД» с. Городище, від 2008 року: за адресою: АДРЕСА_1 , в періоду з січня 1986 до 1992 рр. включно проживали родина ОСОБА_2: ОСОБА_3 - мати; ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 - син; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - син. Окрім вказаної довідки факт проживання на території України у вищезазначений час підтвердили свідки, які були допитані у судовому засіданні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Таким чином з просив суд встановити факт, постійного проживання, що має юридичне значення, про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Марганець, Дніпропетровської області, Україна, в неповнолітньому віці, постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Заявник ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав вимоги заявлені його представником.

Представник Управління Державної Міграційної служби України в Херсонській області Діденко А.О. у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 стверджує, що з моменту народження 1986 року по 1993 рік постійно проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 на території Дніпропетровської області, а саме: АДРЕСА_1 , при цьому, піл час проведення процедури встановлення особи ОСОБА_2 , працівниками Високопільського PC УДМС 05.09.2019 року направлявся запит до Марганецької міської ради Дніпропетровської області для перевірки та отримання інформації відносно заявника та його матері про факт реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання за період з 1986 по 1993 p.p. на що було отримано відповідь, що зазначені особи зареєстрованими/знятими з реєстрації не значаться та будь-які відомості у Марганецькій міській раді відносно реєстрації місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у період з 1986 по 1993 p.p. відсутні. Щодо наданої довідки представником заявника, а саме довідки КНП «Марганецький ЦПМСД» від 13.01.2020 року, щодо реєстрації заявника та його матері за адресою: АДРЕСА_1 , вказана довідка не підтверджена жодним документом, у зв`язку з чим просив в задоволені заявлених вимог заявника відмовити.

Допитаний у якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_8 , пояснив суду, що ОСОБА_2 , являється його племінником, народився він ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Марганець, Дніпропетровської області та з того часу проживав разом з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . На початку 1993 року ОСОБА_2 разом з матір`ю переїхали на постійне місце проживання в смт. Велика Олександрівка Херсонської області та через декілька місяців ОСОБА_3 в лікарні померла, а її син ОСОБА_2 залишився проживати в смт. Велика Олександрівка Херсонської області у батьків свідка. Щодо батька заявника, пояснив, що ОСОБА_4 покинув сім`ю дуже давно, де він знаходиться свідку не відомо. В 2013 році ОСОБА_2 переїхав на постійне місце проживання до смт. Високопілля Херсонської області де і проживає по АДРЕСА_3 по даний час.

Допитана у якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_9 , пояснила суду, що ОСОБА_2 , являється її рідним племінником. Народився ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Марганець, Дніпропетровської області та з того часу проживав разом з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . На початку 1993 року ОСОБА_2 разом з матір`ю переїхали на постійне місце проживання в АДРЕСА_2 та через декілька місяців ОСОБА_3 померла в лікарні, оскільки хворіла, а її син ОСОБА_2 залишився проживати в АДРЕСА_2 у дідуся. В 2013 році ОСОБА_2 переїхав на постійне місце проживання до смт. Високопілля Херсонської області де і проживає по АДРЕСА_3 по даний час.

Вислухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 , від 11.09.2013 року, видане відділом ДРАЦС PC Марганецького МУЮ у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Марганець, Дніпропетровської області, батьками зазначені ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Згідно довідки начальника Марганецького міського відділу ДМС України Головного управління в Дніпропетровській області, встановлено, що відповідно до архівної картотеки, гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 була документована паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_2 виданий 13.10.1981 року Марганецьким МВС.

Згідно копії Форми 1, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки КНП «Марганецький ЦПМСД» від 13.01.2020 року за № 42/3 встановлено, що відповідно відомостей перепису населення Амбулаторії № 2 КНП «Марганецький ЦПМСД» с. Городище, від 2008 року: за адресою: АДРЕСА_1 , в періоду з січня 1986 до 1992 рр. включно проживали родина

ОСОБА_2: ОСОБА_3 - мати;

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 - син;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - син.

Згідно довідки головного лікаря В.Олександрівської ЦРЛ № 649 від 24.10.2019 року, встановлено, що ОСОБА_3 , 38 років, жителька АДРЕСА_2 поступила до В. Олександрівської ЦРЛ в край важкому стані 27.04.1993р. о 19год.35 хв. та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 о 20год.45хв., згідно медичної карти стаціонарного хворого.

Згідно довідки виданої Високопільським РС УДМС України в Херсонській області 05.11.2019 року до Додатку 16 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Марганець, Дніпропетровської області звертався до Високопільського РС УДМС України в Херсонській області із заявою щодо видачі паспорта замість утраченого. Проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належність до громадянства будь-якої держави.

Відповідно довідки про реєстрацію місця проживання відділу реєстрації та обліку, громадян Марганецької міської ради Дніпропетровської області № 15/04-4140 віл 30.07.2019 року, за відомостями Марганецької міської ради місце проживання та реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутнє в реєстрі територіальної громади.

Відповідно довідки Високопільської селищної ради Високопільського району Херсонської області № 1134 від 13.06.2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не зареєстрований, але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

У статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що прямо передбачено у частині першій статті 8, статті 21, частині першій статті 24 Конституції України.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З указаного вбачається, що законом передбачено вставлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень статті 293 ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання дитини на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року; постійного проживання особи на території України чи Української РСР на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо.

Вирішуючи питання встановлення належності до громадянства України, судам слід керуватися, крім Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року, також Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок).

Так, відповідно до положень Закону України «Про громадянство України» і Порядку заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження заявника на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.

Доказування - це діяльність, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народився на території України ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Марганець, Дніпропетровської області та з часу народження постійно проживав разом з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , в періоду з січня 1986 до 1992 рр. включно, що підтверджується довідкою КНП «Марганецький ЦПМСД» від 13.01.2020 року за № 42/3, таким чином станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_2 проживав на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) і набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року), та надав належні та допустимі докази на підтвердження постійного проживання, оскільки інше не доведене іншою стороною.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Згідно з абзацом другим пункту 4 Порядку № 215 заяви та інші документи з питань громадянства подаються особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні.

Підпунктом «а» пункту 7 Порядку № 215 передбачено, що встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, в тому числі: осіб, які за станом на 13 листопада 1991 року проходили строкову військову службу на території України і після її проходження залишилися проживати на території України; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або за станом на 13 листопада 1991 року відбували покарання в місцях позбавлення волі на території України та перебували у громадянстві колишнього СРСР і до набрання вироком суду законної сили постійно проживали відповідно на території УРСР або проживали на території України;

Згідно з пунктом 9 Порядку № 215 для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» особа, яка проживала на території України за станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 13 листопада 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 1 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Врахувавши вищевказані положення Закону України «Про громадянство України» та Порядку № 215, а також встановивши, що факт проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України станом на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) і набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) підтверджено у судовому засіданні довідкою КНП «Марганецький ЦПМСД» від 13.01.2020 року за № 42/3 та показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , а також враховуючи, що ОСОБА_2 станом на 24 серпня 1991 року та на13 листопада 1991 року не досяг повноліття та проживав разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджено вищезазначеною довідкою, крім цього факт проживання за вищевказаною адресою матері заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 підтверджується довідкою начальника Марганецького міського відділу ДМС України Головного управління в Дніпропетровській області, відповідно до архівної картотеки, гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 була документована паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_2 виданий 13.10.1981 року Марганецьким МВС та згідно копії Форми 1, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 проживала за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим заява ОСОБА_2 про встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, підлягає задоволенню.

Посилання у судовому засіданні представника Управління Державної Міграційної служби України в Херсонській області, щодо визнання недійсної наданої довідки представником заявника, а саме довідки КНП «Марганецький ЦПМСД» від 13.01.2020 року, щодо реєстрації заявника та його матері за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вона не підтверджена іншими доказами, суд прийняти не може, оскільки відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом, заявник та його представник у судовому засіданні довели, що факт проживання заявника та його матері за вищевказаною адресою у певний період підтверджується відповідною довідкою, яка є дійсною, в сою чергу представник управління у судовому засіданні не довів жодним доказом, що надана довідка є недійсною, або підробленою, хоча у нього було достатньо часу для перевірки вказаної довідки.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 81, 89, 259, 265, 268, 273, 315 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву адвоката Янковського Валерія Андрійовича в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа Управління Державної Міграційної служби України в Херсонській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, на території України у неповнолітньому віці, станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повна копія рішення виготовлена 04 лютого 2019 року.

Суддя О.О. Дамчук