Справа № 645/1535/20
Провадження № 2/645/1144/20
УХВАЛА

Іменем України

21 жовтня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Іващенка С.О.,

за участю секретаря - Гурської С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів та направлення судового доручення в порядку ст.498 ЦПК України у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

встановив:

В провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова перебуває вказана цивільна справа.

21 жовтня 2020 року до суду надійшло письмове клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів шляхом направлення судового доручення компетентному суду Республіки Польщі Районному суду Бидгоша.

Позивач до судового засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд даного клопотання у її відсутність, просить задовольнити.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату судового засідання, не з`явився.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1ст. 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Право суду на звернення із відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави закріплене і в частині першій статті 80 Закону України «Про міжнародне приватне право».

З огляду на це, суддя вважає за необхідне направити судове доручення до компетентного органу Республіки Польщі про надання правової допомоги.

Відносини між Україною та Республікою Польщі щодо отримання за кордоном доказів у цивільних справах, регулюються Конвенцією про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18.03.1970 року, яка набула чинності для України 21.07.2001. та Договором між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, який ратифіковано Постановою ВР N 3941-XII ( 3941-12 ) від 04.02.94.

Відповідно до ст.2 Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18.03.1970 року, договірна Держава призначає Центральний Орган, який зобов`язується отримувати судові доручення, що надходять від судових органів іншої Договірної Держави, і передавати органу, компетентному їх виконувати. Кожна Держава організовує Центральний орган згідно із своїм правом. Доручення надсилаються Центральному Органу Держави виконання без посередництва будь-якого іншого органу цієї держави.

З урахуванням ст. 4 Конвенції та Інструкції, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Відповідно до частини третьої статті 499 ЦПК України, судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У разі наявності міжнародного договору з питань надання правової допомоги в цивільних справах, чинного у відносинах між Україною та іноземною державою, використовується Інструкція про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року №1092/5/54.

Відповідно до п. 1.6. зазначеної Інструкції, реалізація міжнародних договорів України з питань міжнародної правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень здійснюється у межах компетенції Міністерством юстиції України безпосередньо та через головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне територіальне управління юстиції), місцевими судами України (далі - суди України), а у відповідних випадках - іншими органами державної влади.

Згідно п.1.7. Інструкції суди України з питань надання міжнародної правової допомоги в цивільних справах взаємодіють з іноземними компетентними органами через головні територіальні управління юстиції та Міністерство юстиції України.

Відповідно до п.п. 1,8, 1,9 Інструкції, головні територіальні управління юстиції взаємодіють з іноземними компетентними органами з питань надання міжнародної правової допомоги в цивільних справах через Міністерство юстиції України, яке відповідно до положень міжнародних договорів України є центральним органом України з питань надання міжнародної правової допомоги в цивільних справах (далі - Центральний орган України).

Мін`юст відповідно до Закону України «Про міжнародні договори України» забезпечує дотримання та виконання в Україні зобов`язань, взятих за міжнародними договорами з питань надання правової допомоги у цивільних справах; стежить за здійсненням прав, які випливають з таких договорів для України, і за виконанням іншими сторонами вказаних міжнародних договорів їхніх зобов`язань.

Мін`юст як Центральний орган України через головні територіальні управління юстиції отримує доручення компетентних органів України, клопотання заінтересованих осіб і направляє до запитуваної держави в порядку, установленому міжнародним договором України (п. 1.10.1).

Відповідно до п. 7.3 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, доручення України на підставі Конвенції 1970 року надсилається через Мін`юст.

У зв`язку з вище викладеним, беручи до уваги, що докази про витребування яких просить представник позивача, знаходяться за кордоном на території Республіки Польщі, мають суттєве значення для справи, адже можуть підтвердити чи спростувати факт наявності майна (грошових коштів), набутих в період шлюбу сторін, вказані докази беручи до уваги їх характер не можуть бути самостійно отримані позивачем, тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання про витребування доказів, направивши судове доручення про витребування доказів компетентному органу Республіки Польщі.

Враховуючи положення пункту 8 частини 1 статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Відповідно до п. 12 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 8 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

У зв`язку з цим, до надходження відповіді на судове доручення про надання правової допомоги провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст. 247, п. 8 ч.1 ст.252, п.12 ч.1 ст. 253, ст.ст. 258, 260-261ЦПК України, суд, -

постановив:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів та направлення судового доручення в порядку ст.498 ЦПК України у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити.

Доручити Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м.Харків) звернутися до компетентного органу Республіки Польщі, із судовим дорученням про витребування доказів щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , а саме:

-Довідки про доходи за період з 01.01.2019 по 30.09.2020;

-Копії дозволу на працю та розмір квоти заробітної плати для нього;

-Копії документів на підтвердження підстав та строку перебування на території Республіки Польщі;

-Інформації про придбане рухоме майно на території Республіки Польщі;

-Інформації про сплачені ОСОБА_3 податки та збори за період з 01.01.2019 по 30.09.2020 роки.

Копію ухвали направити Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м.Харків) для організації виконання.

Після виконання даного доручення направити всі документи на адресу Фрунзенського районного суду м.Харкова.

Провадження у цивільній справі №645/1535/20 (провадження №2/645/1144/20) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, зупинити до надходження відповіді від іноземної установи на судове доручення про надання правової допомоги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині зупинення провадження у справі подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення відповідної ухвали суду до Харківського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя: