Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2020 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 р. «МТМ» звернувся до суду з позовом, про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги: заборгованості за спожиту теплову енергію.

В позові зазначає, що відповідач ОСОБА_1 , має у власності нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2018 р. по 01.05.2019 р. позивач надав відповідачу послуги з передачі теплової енергії на загальну суму 35487 гр.66 коп. Інфляційні витрати за надані послуги складають в сумі 2242 гр. 93 коп.,3% річних складають в сумі 927 грн. 92 коп. Загальна сума заборгованості складає 38658 гр. 51 коп.

Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р. передбачено, що плата за надані послуги вноситься щомісячно.

Посилаючись на те,що відповідач є споживачем послуг за адресою АДРЕСА_1 ,цей факт є безспірним та беззаперечним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги за спожиту теплову енергію в гарячій воді у сумі 38658 гр.51 коп. та судові витрати у сумі 2102 гр.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 17.06.2020 р.

Відповідно до ст.274 ч.1 п.2 ЦПК України,справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами,за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше.

Клопотань від учасників справи не надходило.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обгрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги»(Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 07.06.2018 року № 2454-VІІІ).

Згідно із частинами другими ст. 21,22 Закону «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання гарячої води повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, температури та величини тиску.

Виконавчий комітет Запорізької міської ради рішенням від 29 січня 2009 року № 25 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», починаючи з 1 січня 2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності м. Запоріжжя, з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначив Концерн «МТМ» у будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ».

За змістом ст.12,13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник,споживач,виконавець, виробник,при чому виробник послуг може бути їх виконавцем.

З матеріалів справи встановлено,що відповідач є власником нежитлового приміщення де позивачем надаються послуги.

Відповідно до статті 7 цього Закону,споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону власник- споживач зобов`язаний оплатити комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними, та не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані послуги.

Судом встановлено,що відповідач ОСОБА_1 має у власності нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 та з ним укладено договір.

Відповідно до особового рахунку № НОМЕР_1 позивач у період з 01.01.2018 р. по 01.05.2019 р. позивач надав відповідачу послуги з передачі теплової енергії в гарячій воді у приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на загальну суму 35487 гр.66 коп. Інфляційні витрати за надані послуги складають 2242 гр. 93 коп.,3% річних складають 927 грн. 92 коп. Загальна сума заборгованості складає 38658 гр. 51 коп.

За змістом ст.525,526,629 ЦК України зобов*язання має виконуватись належним чином з забороною односторонньої відмови від виконання умов договору.

З наведеного суд встановив, що відповідач, як споживач не позбавлений обов*язку утримувати майно, в тому числі оплачувати комунальні послуги, а тому позивач обґрунтовано звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ст.12,13 ЦПК України,до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Про необхідність урахування зазначених конституційних положень судам роз*яснено в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про підготовку цивільних справ до судового розгляду».

На час розгляду справи надані позивачем докази та розрахунки не спростовані відповідачем, які, в свою чергу, не надав доказів щодо повної або часткової оплати заборгованості.

Аналізуючи наведене суд встановив передбачені законом підстави для стягнення з відповідача суми боргу за комунальні послуги.

Відповідно до ст.141 ЦПК України,з відповідача на користь позивача з підлягають стягненню витрати на оплату судового збору 2102 гр.,що підтверджено квитанцією.

На підставі ст.322,525,526,629 ЦК України,ст.162 ЖК України,Закону України «Про комунальні послуги», ст.12,13,95,141,279 ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає в АДРЕСА_2 , на користь Концерну «Міські теплові мережі» р/р № НОМЕР_3 , МФО 313957 заборгованість за адресою м. Запоріжжя, пр.Соборний, буд. 218, кв. 61, за надані послуги з централізованого опалення, з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних, за період з 01.01.2018 р. по 01.05.2019 р. у розмірі 38658 гр.51 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає в АДРЕСА_2 ,на користь Концерну «Міські теплові мережі» р/р № НОМЕР_4 , МФО 320478 ,судові витрати у розмірі 2102 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А.Галущенко