Провадження № 2/712/318/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

27 грудня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Мельник І.О.

з участю секретаря - Хоменко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.05.2017 він надав ОСОБА_1 позику у вигляді готівкових коштів в сумі 11000 дол. США, які відповідач зобов`язувався повернути до 01.12.2017, а в разі невиконання умов позики, тобто в разі неповернення їй коштів заставою являється майно, яке буде належать ОСОБА_4 станом на 01.12.2017. Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 раптово помер, оскільки родичів у нього не було (батьки померли, про інших родичів позивачу нічого не відомо) він, як товариш, здійснив поховання та провів поминальний обід. Вказує, що він звернувся у встановлений законом строк, до Першої Черкаської контори з вимогою-претензією про задоволення вимог кредитора щодо доведення до відома спадкоємців (якщо такі будуть) про наявність у спадкодавця боргових зобов`язань перед ним. Те, що кошти не були повернуті позивачу підтверджується тим фактом, що у нього наявний оригінал розписки складеної особисто ОСОБА_4 . Крім того, на розписці відсутні відомості про погашення боргу, що також доводить той факт, що кошти не було повернуто. Визнання права власності на майно померлого боржника чинним законодавством не передбачено, але ОСОБА_4 за своє життя забезпечив виконання зобов`язання заставою. На звернення позивача, він отримав відповідь про те, що крім нього до нотаріальної контори звернувся також кредитор ОСОБА_2 , а також вказано, що у нотаріуса відсутні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить суд визнати таким, що відбувся договір застави, який був укладений 26.05.2017 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.09.2018 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання ухвали суду.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.11.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.04.2018 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання

Заявою від 15.11.2019 позивач уточнив позовні вимоги та вказує, що на даний час виявилося, що після смерті ОСОБА_4 залишився спадкоємець 4 черги спадкування - ОСОБА_3 , яка проживала та мала з ним спільний побут більше 5 років до моменту його смерті в грудні 2017 року. На його звернення про виплату боргу, ОСОБА_3 відповіла відмовою, вказуючи на те, що право власності на майно ОСОБА_4 після його смерті вона не перереєструвала, а тому не зобов`язана нічого відшкодовувати кредиторам. Позивач вважає, що судовий спосіб захисту порушеного права кредитора у разі відмови спадкоємців від одноразового платежу, полягає у пред`явленні до спадкоємців позову про накладення стягнення на майно. Тому, просить суд в рахунок погашення заборгованості звернути на його користь стягнення на спадкове майно, що належало ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати право власності на 13/100 спільної частини жилого блоку (секції) 101-108 загальною площею 199,2 кв.м., житлова площа 93,7 кв.м., на кімнату № 101 загальною площею 25,5 кв.м., житловою площею 12,4 кв.м., що розташована за адресою : АДРЕСА_1 ; грошові кошти в сумі 4453 доларів США.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.11.2019 закрито підготовче провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача - адвокат Прядка В.М. в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги підтримав та просив його задовольнити, надав згоду на ухвалення заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі, з заявами до суду не зверталися. Відзиву не направляли.

З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку із неявкою сторін, фіксування процесу за допомогою звукозаписувальних засобі не проводилося.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 263 ЦПК України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 26.05.2017 ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_1 кошти в сумі 11000 дол. США. Дані кошти зобов`язувався повернути 01.12.2017, а у разі, якщо не поверне всю суму боргу вчасно, заставою є належне ОСОБА_4 майно та/або майно, яке буде належати йому станом на 01.12.2017 в межах суми коштів отриманих ним в борг, які не будуть повернуті ОСОБА_1 , що підтверджується оригіналом розписки про отримання грошових коштів в борг від 26.05.2017 власноруч підписаною ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Строк (термін) виконання зобов`язання встановлений ст. 530 ЦК України, а саме, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як вказав позивач у своєму позові та даний факт підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 15.12.2018, актовий запис № 3229, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До кладу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням. При цьому, смерть заставодавця не є перешкодою для звернення стягнення на предмет застави.

На звернення позивача до Першої Черкаської державної нотаріальної контори, отримано відповідь про те, що крім нього до нотаріальної контори звернувся також кредитор ОСОБА_2 , який має намір, в рахунок погашення боргу, отримати право власності на частину майна померлого ОСОБА_4 . Крім того, повідомлено, що у нотаріуса відсутні підстави для видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину.

На даний час виявилося, що після смерті ОСОБА_4 залишився спадкоємець 4 черги спадкування - ОСОБА_3 , яка проживала та мала з ним спільний побут більше 5 років до моменту його смерті в грудні 2017 року.

На звернення ОСОБА_1 про виплату боргу, ОСОБА_3 відповіла відмовою, вказуючи на те, що право власності на майно ОСОБА_4 після його смерті вона не перереєструвала, а тому не зобов`язана нічого відшкодовувати кредиторам.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу, суд, за позовом кредитора, накладaє стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2-13, 76-83, 141, 142, 258, 259, 263-268, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 526, 550, 1048, 1050, 1054, 1268, 1269, 1281, 1282 ЦК України, суд

В И Р І Ш ИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на спадкове майно задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості спадкодавця ОСОБА_4 , звернути стягнення на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , на спадкове майно, що належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , а саме: на 13/100 спільної частини житлового блоку (секції) 101-108, загальною плщею 199,2 кв.м, житловою площею 93,7 кв.м, на кімнату № 101 загальною площею 25,5 кв.м, житловою площею 12,4 кв.м, що разоташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також грошові кошти в сумі 4453 доларів США, які знаходяться на картковому рахунку НОМЕР_4 в АТ КБ "ПриватБанк".

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня постановлення рішення.

Повний текст рішеня складений 05.01.2020.

Головуючий І.О.Мельник