Справа № 492/1991/19
Провадження № 2/492/68/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Варгаракі С.М.,

при секретарі судових засідань Богдан А.І.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Водоканал» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до відповідача з зазначеним позовом про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

До суду від представника КП «Водоканал» надійшла заява про залишення позовної заяви без руху, яку він підтримав в судовому засіданні, посилаючись на те, що позовна заява подана з порушенням п. п. 2, 3, 8, 9, ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Позивач в судовому засіданні просив надати строк для усунення недоліків позовної заяви.

При розгляді справи суд прийшов до висновку, що зазначена позовна заява подана з порушенням ст. ст. 175, 176, 177 ЦПК України, тобто встановлені обставини, які не дають суду підстави прийняти рішення у справі, а які дають підстави для надання позивачеві строку для усунення недоліків позовної заяви, без усунення яких не можливо прийняти законне та обґрунтоване рішення.

В порушення вимог п. п. 2, 8, 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, які відповідно передбачають, що позовна заява повинна містити ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі); офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, однак позивачем в позовній заяві не зазначені ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) позивача, реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача за його наявності або номер і серію паспорта позивача; офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти позивача, відповідача; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Позивачем у позовній заяві зазначений ОСОБА_1 , а до позовної заяви додана копія паспорта громадянина України на ОСОБА_1 , що позбавляє суд можливості встановити, хто саме звернувся до суду за захистом своїх прав, у зв`язку з чим позивачу слід визначитися та правильно зазначити свої анкетні дані.

Всупереч вимогам п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено ціну позову, оскільки позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується, однак позивачем в позовній заяві ціна позову взагалі не вказана.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем в позовній заяві заявлено вимогу про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Проте, згідно постанови ВСУ від 30.11.2016 у справі № 226/168/15 зроблено висновок, що починаючи з 01.09.2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових правовідносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі. Усі інші вимоги, що випливають із трудових правовідносин повинні бути оплачені судовим збором. Аналогічна позиція, висловлена в постанові Великої Палати ВС від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16.

Отже, починаючи з 01 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Крім того, звертаю увагу, на те, що згідно постанови Великої палати Верховного суду від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Оскільки позивачем у прохальній частині позову, серед іншого, заявлено вимогу, яка виникає з трудових правовідносин, а саме: про стягнення з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, вищезазначені пільги не застосовуються та підлягають сплаті судового збору на загальних підставах.

Згідно до положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» у 2019 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 у розмірі 1921,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за відсутності підстав для звільнення від сплати судового збору, позивачу необхідно сплатити судовий збір відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за вимогу майнового характеру у розмірі 1921,00 грн.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Суд вважає за необхідне попередити позивача, що у випадку невиконання вимог, встановлених ст. ст. 175-177 ЦПК України, і не усунення зазначених недоліків позовної заяви у встановлений законом десятиденний строк з дня отримання копії наявної ухвали, судом будуть застосовані наслідки, передбачені п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, тобто позовна заява буде залишена без розгляду.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні позовної заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду.

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що термін «зазначення доказів» слід розуміти як робити якусь позначку; позначати, записувати з метою указати, пишучи, указувати, висловлювати думку, звертати увагу на що-небудь, та в жодному разі не слід розуміти як «надання доказів», оскільки надання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, про що також зазначив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 12 червня 2009 року № 2.

Керуючись ст. ст. 175-177, 257, 258-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника КП «Водоканал» про залишення позовної заяви без руху задовольнити.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії наявної ухвали.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви у встановлений десятиденний строк з дня вручення її копії і роз`яснити, що інакше позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Арцизького районного суду С.М. Варгаракі