РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2020 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Шепеля К.А.,

за участю секретаря судового засідання Бондар С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження по суті цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

приходить до такого.

Позиція представника позивача

Представник позивача в позовній заяві просив стягнути з відповідача на користь банку 17286,89 грн боргу за кредитним договором №б/н від 14 жовтня 2010 року, в тому числі заборгованість за кредитом в сумі 2973,29 грн, заборгованість за відсотками в сумі 13014,22 грн, заборгованість за штрафами в сумі 1299,38 грн, а також 2102 грн судових витрат (а.с.1-4).

Позов обґрунтовано тим, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконує, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

На підтвердження позовних вимог представник позивача надав копію анкети-заяви відповідача про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", витяг з Умов та правил надання банківських послуг та копію розрахунку заборгованості.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позов не надіслав, свою позицію не виклав.

Заяви (клопотання) учасників справи.

Заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, від учасників справи не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 13 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк до 9 березня 2020 року відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу та відповідачу строк до 23 березня 2020 року для подання відповіді на відзив та заперечень (а.с.52).

Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за адресою, що вказана в позові. За наданою суду інформацією відділу обліку та моніторингуінформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Вінницькій області відповідач значиться зареєстрованим за адресою, що вказана в позові (а.с.51). Відповідачу за цією адресою було надіслано копію ухвали від 13 лютого 2020 року та копію позову з додатками, однак конверт повернувся до суду із відміткою "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, адресат відсутній" (а.с.57).

Ухвалою суду від 23 березня 2020 року судовий розгляд було відкладено та здійснено повідомлення відповідача про розгляд цієї справи в порядку частини одинадцятої статті 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.83). Оголошення було опубліковано 23 березня 2020 року (а.с.84)

Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

У судовому засіданні установлено, що 14 жовтня 2010 року відповідач заповнив анкету-заяву, в якій вказав, що ознайомившись з "Умовами та Правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", просить відкрити йому рахунок в АТ КБ "Приватбанк" та надати йому вказані в заяві банківські послуги. Бажаний кредитний ліміт - 2500 грн (а.с.9).

Як видно з розрахунку, який був наданий позивачем відсоткова ставка за договором кредиту нараховувалась в розмірі 36 % річних на суму заборгованості. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за вищезазначеним договором станом на 30 вересня 2019 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 2973,29 грн, заборгованість за відсотками в сумі 13014,22 грн, заборгованість за штрафами в сумі 1299,38 грн, а всього 17286,89 грн (а.с.6-8).

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

До позову позивачем додано витяг з Умов та правил надання банківських послуг російською мовою (а.с.11-34).

Відповідно до пункту 1.1.3.1.3 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт доручає банку списувати суми грошових коштів в розмірі здійснених клієнтом або його довіреними особами операцій, відповідно до правил Міжнародних платіжних систем, а також вартість послуг, визначену Тарифами банку при настанні строку платежу.

Відповідно до пункту 1.1.3.1.5 Умов та правил надання банківських послуг обов`язки банку про надання кредитного ліміту згідно із заявою виникають з моменту надання платіжною системою операції до списання з відповідного карткового рахунку в рахунок кредитного ліиіту.

Згідно з пунктом 1.1.3.1.6 Умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку списувати кошти з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах сум, що підлягають сплаті банку за договором, у разі настання термінів платежів, а також списувати кошти з рахунка у разі настання термінів платежів за іншими договорами клієнта у розмірах, визначених цими договорами (договірне списання) у межах платіжного ліміта рахунка.

Відповідно до пункту 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а такод заяви. банк проводитьперевірку наданих документів та приймає рішення щодо можливості встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, клієнт надає банку право в будь-який момент змінити кредитний ліміт.

Згідно з пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених цим договором , більше, ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн та 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Штраф нараховується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу.

Відповідно до пункту 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн, включаючи простроченні зобов`язання передбачені пунктами 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується як: пеня = базова відсоткова ставка по договору/30 (нараховується за кожен день простроення) + 50 грн (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.

Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Згідно з частиною першою статті 634 ЦК України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як вбачається з матеріалів справи у заяві позичальника ОСОБА_1 від 14 жовтня 2010 року відсутні умови договору про встановлення відповідачу конкретного кредитного ліміту, певної процентної ставки за користування кредитними коштами, відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру (а.с.9).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути заборгованість за процентами та за штрафами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 14 жовтня 2010 року, посилався на Умови та правила надання банківських послуг як невід`ємної частини спірного договору та Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду".

Представник позивача не надав доказів на підтвердження, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг та Довідку розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка витягу з Умов та правил надання банківських послуг із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (14 жовтня 2010 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (10 січня 2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві конкретної домовленості сторін про сплату визначеного розміру відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Великою Палатою Верховного Суду 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 винесена постанова про застосування норм права у подібних правовідносинах, якою суд керується при вирішенні даної справи.

У вищезазначеній Постанові Великої Палати Верховного Суду вказано на те, що з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Висновки суду

Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту. Підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 , позивач дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, відсутні.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, з відповідача, в силу частини першої статті 141 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 357,34 грн.

Керуючись статтями 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі статей 509, 525, 526, 549, 551, 610, 611, 625, 634, 1048, 1049, 1054 ЦК України, статей 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов Акціонерного товариства комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Комерційний Банк "Приватбанк" заборгованість за тілом кредиту в сумі 2973 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят три) грн 29 коп, а також судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 357 (триста п`ятдесят сім) грн 34 коп.

В задоволенні стягнення заборгованості за відсотками в сумі 13014,22 грн, заборгованості за штрафами в сумі 1299,38 грн, - відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша та друга статті 273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункт 1 частини другої статті 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин(частина третя статті 354 ЦПК України).

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: Акціонерне товариство "Комерційний Банк "Приватбанк", 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д, м. Київ, р/р НОМЕР_1 , МФО 305299, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , громадянинУкраїни, зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Рішення складено і підписано головуючим суддею 13 квітня 2020 року.

Головуючий суддя Костянтин Шепель