Справа №2-521/12
Провадження №4-с/718/8/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2020 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої-судді Масюк Л.О., секретаря Савчук А.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за скаргою представника скаржника Кредитної спілки «Аккорд» - Солдатової Н.І. на дії державного виконавця, в порядку ст. 447 ЦПК України, особа, дія (бездіяльність) якої оскаржується: Кіцманський районний відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), в особі державного виконавця Охрим Ірини Вікторівни; боржник - ОСОБА_1 , -

У С Т А Н О В И В:

Представник скаржника, Кредитної спілки «Аккорд», ОСОБА_2 , звернулася до суду із зазначеною скаргою, на дії державного виконавця Кіцманського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_3 , в порядку ст. 447 ЦПК України.

В обґрунтування своїх вимог, зазначає, що 21 червня 2020 року державний виконавець Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Охрим І.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-521/2012, виданого Кіцманським районним судом Чернівецької області 29.08.2012 року про стягнення на користь Кредитної спілки «Альянс Україна» з ОСОБА_1 матеріальних збитків в сумі 46000 гривень 00 коп. виніс Постанову ВП № 60857904 про повернення виконавчого документа стягувачеві в зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно на яке можна звернути стягнення .

Зазначає, що в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» відділ ДВС Постанову від 21.06.2020 року № 60857904 не вчасно надіслав стягувачу, в зв`язку з чим, оскаржувана постанова від 21.06.2020 року Кредитна спілка «Альянс Україна» отримала поштовою кореспонденцією 21.08.2020 року.

Вважає, що постнова ВП № 60857904 є незаконною, оскільки в оскаржуваній постанові державний виконавець зазначив, що майна на яке можна звернути стягнення у боржника на момент перевірки не виявлено.

Також зазначає, що рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області по справі № 2-521/2012 року фактично не виконується відділом ДВС більше восьми років, а тому постанова від 21.06.2020 року ВП № 60857904 про повернення виконавчого документа стягувачеві є передчасною.

На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просить поновити строк на подачу даної скарги до суду, визнати неправомірними дії державного виконавця Охрим І.В. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 21.06.2020 року ВП № 60857904 та скасувати вказану постанову.

Представник скаржника Кредитної спілки «Аккорд», Солдатова Н.І., в судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить скаргу задовольнити.

Представник Кіцманського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, однак скерував до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце слухання справи. Будь яких заяв чи клопотань до суду від неї не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця, або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи, що в справі достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 449 ЦПК України передбачено строки для звернення зі скаргою в порядку ст. 447 ЦПК України. При цьому, така скарга подається у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Враховуючи те, що скаржнику стало відомо про порушення його прав лише 21 серпня 2020 року у зв`язку із отриманням рекомендованим листом, винесеної постанови від 21.06.2020 року про повернення виконавчого документу стягувачу, про що свідчить штамп на конверті, а скарга подана до суду 25 серпня 2020 року, вважаю, що процесуальний строк, визначений ст. 449 ЦПК України не пропущений та підстав для його поновлення немає.

За змістом ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положення ст. 447 ЦПК України дублюються зі змістом ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку встановленні Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження(дляюридичних осіб)або адресамісця проживаннячи перебування(дляфізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб-за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Пунктом 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст. 124, п. 9 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. До основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, судом встановлено, що з метою примусового виконання рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29 травня 2012 року про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке набрало законної сили 08.06.2012 року, судом 29 серпня 2012 року видано виконавчий лист №2-521/2012, який пред`явлено до виконання до Кіцманського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Відповідно до положень ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

Державним виконавцем в порушення вимог ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» не здійснено належних дій по встановленню майна боржника, та відсутній акт державного виконавця про наявність обставин, зазначених у п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», що є порушенням ч. 2ст. 37 цього ж Закону.

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника. Зокрема частина 8 вказаної статті встановлює, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Однак державний виконавець не провів належним чином виконавчі дії, в результаті чого порушив права стягувача, належних та допустимих доказів щодо вчинення державним виконавцем будь-яких заходів стосовно встановлення майна стану боржника в судовому засіданні не здобуто, а тому скарга підлягає частковому задоволенню, так як державний виконавець дійшов помилкового висновку про повернення виконавчого документу стягувачеві саме на підставі п. 2 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» та не вчасно відправив постанову стягувачу.

Так, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та гарантією судового захисту порушених прав, а тому державний виконавець повинен вживати всіх передбачених законом заходів з метою забезпечення права на справедливий судовий захист, проте оскаржувана поставнова не вчасно надіслана стягувачу, а саме 21.08.2020 року.

У відповідності до вимог ст.ст. 451, 453 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що дії державного виконавця по поверненню виконавчого документу від 21.06.2020 року є неправомірними, а відповідна постанова - незаконною, у зв`язку з чим порушене право скаржника (стягувача у виконавчому провадженні) підлягає відновленню.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 Постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26 грудня 2003р., у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. ст. 18, 36, 37, 40, 48 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76-89, 258-261, 268, 273, 352-355, 447-453 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу, представника скаржника Кредитної спілки «Аккорд» , ОСОБА_4 , на дії державного виконавця, в порядку ст. 447 ЦПК України задовольнити частково.

Визнати неправомірним дії державного виконавця Кіцманського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Охрим Ірини Вікторівни, щодо винесення постанови від 21.06.2020 року про повернення виконавчого документу стягувачу, а саме виконавчого листа №2-521/2012, виданого Кіцманським районним судом Чернівецької області 29.08.2012 року, у виконавчому провадженні ВП № 60857904.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 21.06.2020 року щодо виконання виконавчого листа №2-521/2012 виданого Кіцманським районним судом Чернівецької області 29.08.2012 року.

В іншій часині заявлених вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду або в той самий строк через Кіцманський районний суд Чернівецької області, відповідно до вимог п. 15.5 розділу тринадцятого ЦПК України.

Суддя Кіцманського районного

суду Чернівецької області: Л.О.Масюк