Справа № 747/467/20
Провадження № 2-о/747/14/20
РІШЕННЯ

іменем України

21.10.2020 смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Косенко Ю.Л.

секретаря Божко Л.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Талалаївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Талалаївського районного суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заяви послалась на те, що вона є дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ с. Ювілейне. Встановлення факту смерті чоловіка необхідно для отримання спадщини. Талалаївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми), відмовив ОСОБА_1 у проведенні державної реєстрації смерті на підставі пред`явлених документів з посиланням на те, що надане свідоцтво про смерть не відповідає законодавству та не створює правових наслідків, оскільки видане на тимчасово окупованій території України.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Талалаївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану - в судове засідання не з`явився, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення.

Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні згідно даних копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 30.08.1973 року укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_4 (а.с.7). Даними довідки від 18.09.2017 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи підтверджується, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно даних лікарського свідоцтва про смерть № 113 від 09.10.2020 року, виданого лікарською установою м. Луганська, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , смерть настала за місцем проживання АДРЕСА_1 , причина смерті - хронічна недостатність кровообігу (а.с.9). Талалаївським районним відділом ДРАЦС відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки органами ДРАЦС держана реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою, надані ОСОБА_1 документи про смерть ОСОБА_5 не відповідають законодавству, оскільки видані на тимчасово окупованій території України (а.с.11).

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Статтею 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" визначено, що державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою.

Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом Міністерством охорони здоров`я України N 545 від 08 серпня 2006 року.

Відповідно до положень вказаної Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результатів розтину.

Пунктом 1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року N 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за N 719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма N 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" визначено, що будь-який акт (рішення, документ), видані органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків

У той же час у відповідності до статті 2 Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" передбачено, що діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо смерті людини, з метою захисту прав громадян України, ніяким чином не легітимізує таку владу. У той же час держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави.

У відповідності до статті 5 Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" для забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях органи державної влади та їх посадові особи, діючи на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України вживають заходів для захисту прав і свобод цивільного населення.

Частиною першою статті 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Встановлення факту народження або смерті особи має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду в такій категорії справ повинне ґрунтуватися на дотриманні вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, у тому числі з урахуванням документів, виданих органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України.

Відповідно до п.1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. У вказаному переліку міст, селищ та сіл значиться м. Луганськ, с. Ювілейне.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується даними свідоцтва про шлюб. Оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ювілейне, м. Луганськ, що знайшло підтвердження в судовому засіданні, на території, яка є тимчасово окупованою, після його смерті заявниця не має можливості отримати свідоцтво про смерть відповідного зразка. З метою захисту законних прав та інтересів ОСОБА_1 щодо оформлення спадкових прав, суд приходить до висновку про задоволення її заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ювілейне, м. Луганськ, на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що надасть можливість заявниці отримати свідоцтво про смерть її чоловіка, видане державним органом України.

Керуючись ст. 211, 247, 315-319 ЦПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Косарівщина Роменського району Сумської області, громадянина України, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ювілейне, м. Луганськ.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання учасниками справи копії рішення. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копію рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації смерті особи.

Суддя Ю.Л. Косенко