ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/3281/19
Провадження № 2/636/524/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2020 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Гуменного З.І.,

секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 10.02.2017 у розмірі 65387,35 грн. та судового збору у сумі 1921,00 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що 10.02.2017 між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір № 0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. На умовах кредитного договору (п.п. 3.1) Товариство надало відповідачу кредит у гривні на умовах передбачених договором № 0 у розмірі 40040,04 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 10.02.2021, процентна ставка за користування коштами кредиту становить 28% (п.п.3.9). Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору. Відповідач не виконав свої зобов`язання - припинив вносити платежі, передбачені умовами кредитного договору як повернення отриманих коштів, а також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із припиненням здійснення платежів на виконання кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором.

28.02.2018 АТ «УкрСиббанк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу №109 від 28.02.2018. Згідно договору факторингу №109 від 28.02.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «УкрСиббанк», включно і до ОСОБА_1 Станом на 30 липня 2019 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 52927,78 грн. Неодноразово вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору між сторонами. На поштову адресу боржника було відправлено ряд листів - повідомлень про зміну Кредитора і повідомлення-вимога про погашення заборгованості, зокрема 28.02.2018 була відправлена вимога про погашення кредитної заборгованості. Також 24.07.2019 відповідачу була направлена досудова вимога про погашення кредитної заборгованості, однак заборгованість відповідачем не погашена, тому ТОВ вимушено звернутися до суду.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явилася, надала клопотання про залишення позову без розгляду, в якій просила відмовити у стягненні пені, відсотків та судового збору, посилаючись на те, що її не було повідомлено про зміну кредитора, позивачем не було врегульовано досудовий спір, оскільки не сплив строк дії договору, вказувала, що нею було направлено листа-вимогу до ТОВ «Кредит-Капітал» щодо врегулювання спору.

Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що 10.02.2017 між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір № 0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, відповідно до якого АТ «УкрСиббанк» надало ОСОБА_1 кредит у гривні на умовах передбачених договором у розмірі 40040,04 грн. з кінцевим терміном погашення не пізніше 10.02.2021 та процентною ставкою за користування коштами кредиту у розмірі 28% (а.с. 7-10).

Відповідач не виконав свої зобов`язання, припинив вносити платежі, передбачені умовами кредитного договору як повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із припиненням здійснення платежів на виконання кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 30.07.2019 становить 65387,35 грн., а саме: 38978,41 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9042,34 грн. - заборгованість за відсотками; 0 грн. - заборгованість за пенею; 17366,6 грн. - заборгованість за комісією; 0 грн. - заборгованість за штрафом (а.с. 11).

28.02.2018 АТ «УкрСиббанк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу №109 від 28.02.2018, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «УкрСиббанк», включно і до ОСОБА_1 (а.с. 18-22).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, ОСОБА_1 порушує зобов`язання за даним договором.

Згідно ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками, а також заборгованість за комісією.

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема ст.ст. 625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, то він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17 провадження № 14-131цс19).

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Взяті на себе зобов`язання Банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні кошти.

Згідно зі ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Кредитні правовідносини між банком та відповідачем за кредитним договором є дійсними, про бажання їх припинити в порядку встановленому законодавством чи договором не висловлювала жодна із сторін.

Доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором матеріали справи не містять, та, як вбачається з розрахунку заборгованості, наданим банком на час звернення до суду із позовною заявою, відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим в час звернення до суду утворилась заборгованість за кредитом і вбачається з розрахунку заборгованості.

Таким чином, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку чи ТОВ не повернуті, відсотки за користування кредитом, передбачені кредитним договором, не сплачені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за тілом кредиту та заборгованість за відсоткам, і у зв`язку з вищенаведеним, суд відмовляє в задоволенні позову в іншій частині.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1410,79 грн. ((38978,41 грн. + 9042,34 грн.)/65387,35 грн. х 1921,00 грн. = 1410,79 грн.).

Керуючись ст.ст. 7, 12, 13, 76-81, 83, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бригадирівка, Балаклійського району, Харківської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», , р/р НОМЕР_2 у банку АТ "Райффайзен Банк Аваль, МФО 380805, місце реєстрації: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, заборгованість за кредитним договором № 0 від 10.02.2017 у розмірі 48020,75 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у сумі 38978,41 грн. та відсотків за кредитом у сумі 9042,34 грн.; та судовий збір в сумі 1410,79 грн., а всього - 49431 (сорок дев`ять тисяч чотириста тридцять одну) грн. 84 коп.

В іншій частині в задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя -