ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/1387/19Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22-з/4817/45/20 Доповідач - Костів О.З.
Д О Д А Д К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2020 року м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі:
головуючого - Костів О.З.
суддів - Сташків Б. І., Щавурська Н. Б.,
з участю секретаря - Сович Н.А.
представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,
представника ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення у справі №593/1387/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 06 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - державний реєстратор прав на нерухоме майно Відділу державної реєстрації Бережанської міської ради Тернопільської області, про виділення в натурі частки майна із спільної часткової власності,
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - державний реєстратор прав на нерухоме майно Відділу державної реєстрації Бережанської міської ради Тернопільської області про виділення в натурі частки майна із спільної часткової власності.
Рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 06 лютого 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 06 лютого 2020 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - державний реєстратор прав на нерухоме майно Відділу державної реєстрації Бережанської міської ради Тернопільської області, про виділення в натурі частки майна із спільної часткової власності - задоволено.

Виділено ОСОБА_1 у власність частку у спільному частковому майні в розмірі Ѕ ( літ. А на плані) як окремий об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- приміщення 1-1 площею 9.7 кв.м.,

- приміщення 1-2 площею 28.9 кв.м.,

- приміщення 1-3 площею 39.4 кв.м.,

згідно з технічним паспортом, виданим Товариством з обмеженою відповідальністю «Технічна інвентаризація нерухомості Тернопільської області» 10 жовтня 2017 року, інвентаризаційна справа № 334/17, загальною площею 78 кв.м., припинивши право спільної часткової власності на ціле нежитлове приміщення, за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 Ѕ частини витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, а саме 2881 грн. 50 коп., а також Ѕ частину витрат за проведення експертизи в розмірі 1750 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за апеляційний розгляд справи по 4322 грн. 25 коп. з кожної.

27 серпня 2020 року ОСОБА_1 подала до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції при розгляді даної справи не вирішив питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Дармоніс О.М., заяву про ухвалення додаткового рішення підтримала, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Представник ОСОБА_3 адвокат Прийдун В.М. проти вказаної заяви заперечив.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день і час слухання справи.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи . До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення може бути оскаржено.

Як вбачається з апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Бережанського районного суду від 06 лютого 2020 року, остання просила стягнути 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 надала до апеляційного суду:

- копію договору про надання правничої допомоги №03/03/20 від 03 березня 2020 року (з детальним описом обсягу робіт та ціни);

- акт прийому-передачі грошових коштів згідно договору про надання правничої допомоги №03/03/20 від 03 березня 2020 року;

- квитанцію про оплату послуг з правничої допомоги у розмірі 5025.13 грн. (а.с.157-159).

З договору про надання правничої допомоги №03/03/20 від 03 березня 2020 року слідує, що клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар в сумі 5000 грн. до 31 грудня 2020 року.

Таким чином, відшкодуванню понесених позивачкою ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу підлягає сума у розмірі 5000 грн.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи без клопотання іншої сторони.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідач ОСОБА_3 не зверталася до суду із клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року рішення суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено. Постанова набрала законної сили з дня її прийняття.

Розглянувши спір по суті і скасувавши рішення суду першої інстанції, апеляційний суд не вирішив питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі вищевикладеного та враховуючи встановлений ст.12 ЦПК України принцип змагальності сторін, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Керуючись ст.ст.141, 270 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_5 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Ухвалити додаткове судове рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 06 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - державний реєстратор прав на нерухоме майно Відділу державної реєстрації Бережанської міської ради Тернопільської області, про виділення в натурі частки майна із спільної часткової власності.

Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ) судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу), понесені за апеляційний розгляд даної справи у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копiйок.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту додаткової постанови 21 жовтня 2020 року.

Головуючий

Судді