Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/1793/19
Провадження по справі № 2/514/36/20
03 лютого 2020 року смт Тарутине
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Тончевої Н.М.
при секретарі - Образенко Т.М.,
розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 , в якому просять визнати останню такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .
Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 28 липня 2004 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №4762362 від 16 вересня 2004 року.
Відповідачка по справі ОСОБА_2 є онукою позивачки та значиться зареєстрованою у вказаному будинку.
Однак, протягом останніх десяти років вона виїхала з вказаного будинку, не цікавиться будинком, не бере участі в оплаті комунальних послуг, тобто припинила виконувати обов`язки члена сім`ї.
Таке становище завдає позивачці певних незручностей, а саме вона змушена за відповідачку сплачувати певні комунальні послуги.
У зв`язку з вищенаведеними обставинами позивачка просить ухвалити рішення, яким визнати відповідачку ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .
Позивачка до судового засідання не з`явилась. Надала суду заяву, в якій просила свої вимоги задовольнити в повному обсязі, розглянути справу за її відсутністю.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, викликалась за адресою, вказаною у позовній заяві. На адресу суду від відповідачки повернулись поштові конверти з відмітками «адреса не проживает».
Пунктом 4 частини 8 статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Враховуючи наведе, відповідачка ОСОБА_2 належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи.
Пунктом 1 частини 3 статті 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ч. 1 ст. 42 ЦПК України).
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК України).
Враховуючи, що відповідачка ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про судове засідання, відзиву на позовну заяву не подала, в судове засідання не з`явилась та не повідомила причини неявки, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідачки.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.
Враховуючи, що позивачка не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.
Судом достовірно встановлено, що будинок АДРЕСА_1 є власністю позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 28 липня 2004 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №4762362 від 16 вересня 2004 року (а.с.12).
Відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться зареєстрованою у будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.26).
Однак, з довідки виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Тарутинського району Одеської області №1129 від 01 листопада 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно значиться зареєстрованою у будинку АДРЕСА_1 , однак жодного дня за вказаною адресою не мешкала (а.с. 21).
Зазначені обставини підтверджуються також показами свідків ОСОБА_3 (а.с.19), ОСОБА_4 (а.с.16) та Актом обстеження матеріально - побутових умов сім`ї від 01 листопада 2019 року (а.с.14-15).
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Стаття 391 ЦК України регламентує, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідачка не надала суду ніяких доказів з приводу збереження за нею права користування житловим будинком.
Оцінюючі матеріали справи та відповідні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідачки ОСОБА_2 такою, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме : будинком АДРЕСА_1 , підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідачка понад шість місяців відсутня за місцем своєї реєстрації, витрати по житлово-комунальним послугам не несе, будинком не цікавиться.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81,89, 128, 264, 265, 268, 272, 280-283, 288, 289 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.М. Тончева