Дата документу 13.10.2020 Справа № 2-2408/11
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 2-2408/11 Головуючий у 1 інстанції: Світлицька В.М.
№ 22-ц/807/3119/20 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Онищенко Е.А.

Полякова О.З.

секретар: Бєлова А.В.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Таскомбанк» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2020 року по справі за заявою Акціонерного товариства «Таскомбанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2020 року АТ «Таскомбанк» звернулося до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2020 року в задоволенні заяви АТ «Таскомбанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції АТ «Таскомбанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається що 12.06.2020 р. представник АТ «Таскомбанк» звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа.

В обґрунтування заяви вказав, що 27.04.2015 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист № 2-2408/2011 про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором в сумі 486 423,07 грн. Стягувачем за втраченим виконавчим документом є АТ «Таскомбанк», боржником є ОСОБА_1 . Зазначений виконавчий лист знаходився на виконанні в Вознесенівському ВДВС ГТУЮ в Запорізькій області. В останній раз виконавче провадження було відкрите відповідно до постанови від 24.07.2015 р. виконавче провадження № 48210509. В зв`язку з відсутністю інформації про хід виконавчого провадження стягувачем направлено до органу ДВС запит від 21.05.2020 р. щодо надання інформації про хід виконавчого провадження. Згідно з отриманою відповіддю від Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя від 28.05.2020 р. № 48369/1 виконавчий документ було повернуто стягувачу 26.02.2016 р. Відповідно до акту за фактом перевірки обставин щодо втрати оригіналу виконавчого документу встановлено, що протягом періоду повернення виконавчого документа до дати складання акту виконавчий документ до стягувача не надходив та повторно на пред`явлення до органів виконавчої служби не направлявся. На даний час заборгованість перед банком не погашена, а оригінал зазначеного виконавчого листа втрачено, що позбавляє стягувача пред`явити виконавчий документ до виконання. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-2408/2011, виданого 27.04.2012 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором в сумі 486 423,07 грн. та видати його дублікат.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2011 р. було задоволено позов ПАТ «ТАСкомбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа ТОВ «Травест-2004» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ТАСкомбанк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 486 423,07 грн., з яких: 330 000 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 85 467, 36 грн. заборгованість за відсотками; 70 955,71 грн. пеня, нарахована за порушення строків погашення за кредитом та відсотками; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ТАСкомбанк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 486 423,07 грн., з яких: 330 000 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 85 467, 36 грн. заборгованість за відсотками; 70 955,71 грн. пеня, нарахована за порушення строків погашення за кредитом та відсотками. Загальну суму стягнення на користь ПАТ «ТАСкомбанк» за цим рішенням обмежено розміром у сумі 486 423,07 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «ТАСкомбанк» по 850 грн. судового збору з кожного, а також по 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 10.04.2012 року, рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2011 р. у цій справі залишено без змін.

На виконання даного рішення Жовтневим районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчі листи.

Як вбачається зі статуту, затвердженого загальними зборами акціонерів АТ «ТАСКОМБАНК» від 24.04.2019 р., Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК».

21.05.2020 р. представником АТ «Таскомбанк» було направлено запит до Вознесенівського ВДВС ГТУЮ в Запорізькій області щодо інформації про стан виконавчого провадження № 48210509.

28.05.2020 року Вознесенівським ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було надано відповідь представнику АТ «Таскомбанк», згідно якої вказано, що 24.07.2015 р. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 48210509. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень 26.02.2016 р. державним виконавцем Гогунськой П.С. винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Виконавчий документ направлений на адресу стягувача, повторно виконавчий документ на виконання не надходив.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як зазначив суд першої інстанції, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13 ).

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

У даній справі заявник не надав жодних переконливих доказів та не навів переконливих доводів на підтвердження факту втрати виконавчого листа та поважності пропуску строку пред`явлення виконавчого документу на виконання.

Як зазначив суд першої інстанції поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

Судова колегія погойдується з висновком суду першої інстанції щодо того, що саме по собі виявлення факту втрати виконавчого документу через п`ять років після пред`явлення його на виконання до органів виконавчої служби, в сукупності із тим, що стягувач не здійснював ніяких дій для з`ясування стану виконання судового рішення, перевірки існування виконавчого документу, не може бути поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Тож суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви .

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Таскомбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2020 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: Е.А. Онищенко

О.З. Поляков