Справа № 481/1110/20
Провадж.№ 2/481/288/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді - Васильченко Н.О.,

за участю секретаря - Філіпської Д.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданніцивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом в якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_2 , укладений 18.09.1993 року та зареєстрований Новобузьким районним відділом запису актів громадянського стану, за актовим записом №144.

В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що 18 вересня 1993 року ОСОБА_1 зареєструвала з відповідачем шлюб. Сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки у них різні характери, різні погляди на життя. В зв`язку з цим вона втратила до відповідача почуття поваги та любові, їхня сім`я розпалася та існує формально, проживають окремо з початку 2020 року, примирення між ними неможливе. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. За таких обставин, вважає подальше подружнє життя з ОСОБА_2 неможливим, воно буде суперечити їхнім інтересам. Їхній шлюб остаточно розпався і зберегти його неможливо. В добровільному порядку у відповідності до ч.1 ст.106 СК України, відповідач відмовляється розірвати шлюб, тому позивачка змушена звернутись до суду із даним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити і після розірвання шлюбу залишити прізвище " ОСОБА_1 ".

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 18 вересня 1993 року, який зареєстровано у Новобузькому районному відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис №144.

Згідно з ч.ч. 2,4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно із ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністюта інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Дослідивши матеріали справи, встановлено, що розлад у сім`ї є стійким, подружніх стосунків не підтримують.

Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розірвання шлюбу та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення, внаслідок чого шлюб між сторонами слід розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище набуте у шлюбі « ОСОБА_1 ».

Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені судові витрати, які складаються з 840,80 грн. судового збору.

Керуючись, ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України, ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 244, 247, 258- 259- 263-265, 273 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 18 вересня 1993 року Новобузьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївській області, актовий запис № 144 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 , залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Суддя Н.О. Васильченко