КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 753/3326/20

провадження № 22-ц/824/12742/2020

21 жовтня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.,

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 серпня 2020 року у складі судді Трусової Т. О.,

встановив:

20.02.2020 ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.02.2020 і до повноліття дитини.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14.02.2014 року.

Зазначила, що вони мають спільну дитину - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована і проживає разом з нею. Крім цього, вона має неповнолітнього сина ОСОБА_4 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року шлюб між нею та відповідачем розірвано.

З огляду на те, що відповідач інших осіб на утриманні не має, є працездатною особою, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати , вважала, що останній має можливість сплачувати визначений нею розмір аліментів.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 12 серпня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 / 4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 лютого 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 серпня 2020 року та стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 грн щомісяця.

Свої доводи мотивує тим, що він постійно допомагає своїй дитині, перераховує кошти на картковий рахунок матері дитини.

Крім цього, ним регулярно давались готівкові кошти позивачці та її матері на утримання дитини, харчування та її розвиток, а також купувався одяг, взуття на загальну суму приблизно 150 000 грн. Він завжди на свята та дні народження дарує дитині дорогі та фірмові іграшки, вартість яких приблизно становила 30 000 грн. За кожну зустріч на розваги для дитини витрачалось мінімум 1 500 грн.

Зазначив, що він працює на посаді персонального консультанта в АТ "УкрСиббанк", переведений на специфічне відділення, позбавлений можливості заробляти премію, рівень його доходу значно знизився, заробітна плата складає 14 000 грн. Інших доходів не має, будь-яке майно у власності відсутнє.

Також зазначив, що має кредити в різних банках. Заборгованість в АТ "УкрСиббанк" за споживчим кредитом від 02.12.2019 складає 9 318,01 грн; в АТ "Альфа Банк" - 20 371 грн; в АТ "Універсал Банк" - 104 016,37 грн; в АТ КБ "Приватбанк" - 24 305,65 грн; в АТ "Ідея Банк" - 12 784,18 грн та 12 299,52 грн; приватна позика у ОСОБА_5 - 70 000 грн. Щомісячно на погашення кредитів він витрачає майже всю свою заробітну плату, живе на позичені кошти. На аліменти дитині може платити лише 1 200 грн.

Суд першої інстанції не дослідив дані обставини та не прийняв їх до уваги, що на думку відповідача призвело до постановлення необґрунтованого судового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначила, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, до дитини приїжджає 1 раз на рік, з нею не спілкується, за 6 років не придбав їй ні одягу, ні взуття. Погіршення матеріального становища відповідача не має значення для визначення розміру аліментів, які присуджені у частці від його доходу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2014 року, мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з матір`ю.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною першою статті 3 цієї Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За положеннями частин 1, 3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання дитини, а позивач просила стягнути аліменти у частці від доходу батька дитини, доводи апеляційної скарги про визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі є необґрунтованими.

Відповідно до положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до частини 1 статті 183 СК України частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Визначаючи частку заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, суд першої інстанції врахував стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у останнього на утриманні інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 цього Кодексу достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять предмета доказування.

Відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження неможливості сплати аліментів в розмірі 1 / 4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), а також доказів на підтвердження його доходів, які могли б свідчити про його реальне матеріальне становище.

Наявність у відповідача невиконаних боргових зобов`язань не може слугувати підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн.

Визначений судом розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, батьком якої є відповідач.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, враховуючи обов`язок відповідача утримувати свою малолітню дитину, його матеріальне становище та стан здоров`я, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1 / 4 частки з усіх видів його заробітку (доходу).

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін із підстав, передбачених статтею 375 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк