Постанова

Іменем України

28 січня 2020 року

м. Київ

справа № 233/1537/18-ц

провадження № 61-6618св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Донецького апеляційного суду від 12 березня 2019 року у складі колегії суддів: Біляєвої О. М., Будулуци М. С., Новікової Г. В. ,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У квітні 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості спадкодавця за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що відповідно до укладеного 07 березня 2008 року договору, ОСОБА_2 отримав у кредит 12 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 умов кредитного договору утворилася заборгованість у розмірі 15 633,02 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Спадкоємцем за законом після його смерті є ОСОБА_1 , оскільки остання проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

На виконання вимог частини другої статті 1281 ЦК України 08 червня 2017 року позивачем направлена претензія (вимога кредитора) до Костянтинівської державної нотаріальної контори.

Згідно з відповіддю нотаріальної контори, спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались. Спадкова справа заведена на підставі претензії кредитора.

28 жовтня 2017 року позивач направив претензію (вимогу кредитора) ОСОБА_1 .

Позивач вважає, що відповідач прийняв спадщину, до складу якої, у тому числі, входять кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені законодавством строки.

Посилаючись на вказані обставини, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 07 березня 2008 року.

Заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області

від 13 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що відсутні будь-які належні, допустимі, достовірні та переконливі докази того, що саме ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 та щодо вартості успадкованого нею майна.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 12 березня 2019 року апеляційне провадження у справі № 233/1537/18 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до

ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито.

Закриваючи апеляційне провадження у справі апеляційний суд виходив із того, що особа, яка підписала апеляційну скаргу, не є адвокатом, тобто не має права її підписувати, і ці обставини виявилися після відкриття апеляційного провадження.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У квітні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Донецького апеляційного суду від 12 березня 2019 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та справу передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що представником у суді у малозначних спорах (малозначні справи) може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, а оскільки у цій справі ціна позову складає 15 633,02 грн, тому цілком законно та обґрунтовано до скарги долучено довіреність, як доказ на підтвердження повноважень представника банку, проте АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено у доступі до правосуддя, чим грубо порушено конституційне право заявника.

Станом на час розгляду цієї справи у Верховному Суді від інших учасників справи не надходило відзивів на касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк».

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки його ухвалено з додержанням норм процесуального права.

Встановлені судами обставини

Як убачається із матеріалів справи, у січні 2019 року не погоджуючись із заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 грудня 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 24 січня 2019 року відкрито апеляційне провадження у цій справі.

Установлено, що апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підписана юрисконсультом Департаменту претензійно-позовної роботи Литвиненко О. Л. , яка діє на підставі довіреності від 31 липня 2018 року № 3269-К-О. Документи, що підтверджують право Литвиненко О. Л. на заняття адвокатською діяльністю, до апеляційної скарги не додані.

Згідно з Єдиним реєстром адвокатів України, відомості, що Литвиненко О. Л. є адвокатом, відсутні.

Закриваючи апеляційне провадження, суд апеляційної інстанції виходив із того, що апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати (пункт 2 частини першої статті 362 ЦПК України), оскільки Литвиненко О. Л . , яка представляє інтереси АТ КБ «ПриватБанк» та діє на підставі довіреності, не є адвокатом.

Нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Відповідно до пункту 11 частини 16-1 Розділу XV «Перехідних положень» Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами та адвокатами у судах апеляційної інстанції здійснюється з 01 січня 2018 року.

Згідно з частиною четвертою статті 131-2 Конституції України законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Отже, з 01 січня 2018 року представництво у судах апеляційної інстанції в справах, провадження у яких розпочате після 30 вересня 2016 року, має здійснюватися адвокатами. Якщо провадження розпочате до 30 вересня 2016 року, то представництво у судах апеляційної інстанції може здійснюватися представниками, які не мають статусу адвоката.

Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Пунктом 2 частини четвертої статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо спадкування.

Відповідно до частини третьої статті 58 ЦПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частиною першою, другою статті 60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За таких обставин, апеляційний суд, установивши, що апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підписана юрисконсультом Департаменту претензійно-позовної роботи Литвиненко О. Л. , яка діє на підставі довіреності та не є адвокатом, та враховуючи, що спір у цій справі виник із спадкових правовідносин, а отже, ця справа не може бути віднесена до малозначної, дійшов правильного висновку про закриття апеляційного провадження у справі.

Доводи касаційної скарги про те, що представником у суді у малозначних спорах (малозначні справи) може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, а оскільки у цій справі ціна позову складає 15 633,02 грн, тому цілком законно та обґрунтовано до скарги долучено довіреність, як доказ на підтвердження повноважень представника банку, проте АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено у доступі до правосуддя, чим грубо порушено конституційне право заявника, не заслуговують на увагу, оскільки спадкові справи не підпадають під категорію малозначних, тому не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного провадження, а отже, представництво у судах апеляційної інстанції здійснюється виключно адвокатами, відповідно до вимог статті 131-2 Конституції України (підпункт 11 пункт 16-1 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)»).

Частинами третьою та четвертою статті 406 ЦПК Українивизначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького апеляційного суду від 12 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик