Справа № 468/1217/20-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

27.08.2020 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Муругов В.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

В С Т А Н О В И В:

25.08.2020 року до Баштанського районного суду Миколаївської області надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Із заяви та доданих матеріалів вбачається, що стягувачем заявлено вимоги про стягнення з боржника на його користь заборгованості за спожитий природний газ, яка виникла за період з липня 2015 року по грудень 2017 року, що вказує на те, що за частиною вимог про стягнення заборгованості, яка виникла з липня 2015 року до серпня 2017 року, пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Крім того, згідно зі ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Загальні правила підсудності, визначені ч. 1 ст. 27 ЦПК України, передбачають, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, згідно з правилами виключної підсудності, визначеними ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦПК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

За такого, правовідносини щодо надання та оплати житлово-комунальних послуг пов`язані з приміщеннями та будинками для забезпечення умов проживання чи перебування в яких такі послуги і надаються.

Із заяви про видачу судового наказу та доданих матеріалів вбачається, що боржник ОСОБА_1 , яка зареєстрована по АДРЕСА_1 , є споживачем природного газу, що постачається стягувачем, за адресою належного їй будинку, розташованого по АДРЕСА_2 .

Зазначене вказує на те, що між сторонами виникли відносини щодо наявності заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг та у даному випадку, при визначенні підсудності заяви про видачу судового наказу слід виходити з того, що вимоги стягувача виникли з приводу надання послуг з постачання природного газу до належного боржнику будинку, а тому підлягають застосуванню відповідні положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України, які регулюють правила виключної підсудності у цивільних справах щодо нерухомого майна.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

За таких обставин, оскільки заява про видачу судового наказу містить частину вимог, по яким пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для таких вимог, а також вимоги стягувача про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг виникли з приводу нерухомого майна будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , тобто за межами юрисдикції Баштанського районного суду Миколаївської області, що вказує на те, що дану заяву подано з порушенням правил підсудності, тому вказане відповідно до пунктів 5 та 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу за товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

На підставі викладеного та керуючись ст.165, 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

У видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ