Справа № 201/7228/20
Провадження № 2/201/2784/2020
УХВАЛА

про передачу справи на розгляд іншому суду

05 серпня 2020 року місто Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Наумова О.С., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Наумову О.С.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що цивільну справу необхідно передати на розгляд іншому суду з огляду на наступне.

В позовній заяві ОСОБА_1 просить суд визнати порушеним його право на участь в управлінні підприємством через відсутність в статуті АТ КБ «ПриватБанк» положень щодо форм участі трудового колективу в управлінні підприємством та зобов`язати відповідача - Кабінет Міністрів України внести зміни до Статуту АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до вимог ГК України, КЗпП України та законодавства про трудові колективи.

При цьому, позивач зазначає, що він перебуває в трудових відносинах з АТ КБ «ПриватБанк» з 13.01.2017р. і обіймає посаду Керівника Департаменту розробки і супроводу продуктів ГО. Крім того, позивач обіймає посаду Голови Дніпропетровською обласної організації Всеукраїнської Професійної Спілки Працівників Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПриватБанк».

Позивач вважає, що заявлений спір є трудовим, оскільки відповідачем порушено одне із основних трудових прав співробітника - право позивача на участь в управлінні підприємством, що є, згідно із ст. 2 КЗпП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають з трудових правовідносин можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

На підставі вказаного, позивач звернувся до суду з даним позовом за зареєстрованим місцем його проживання.

Суд не погоджується з правовою позицією ОСОБА_1 щодо визначення підсудності розгляду спору, який на думку позивача, є трудовим, з огляду на таке.

Трудові правовідносини - це врегульовані нормами трудового права відносини у сфері праці, засновані на угоді між працівником і роботодавцем про особисте виконання працівником за плату трудової функції (роботи з посади відповідно до штатного розкладу, професії, спеціальності з вказівкою кваліфікації; конкретного виду доручається працівникові роботи), підпорядкуванні працівника правилам внутрішнього трудового розпорядку при забезпеченні роботодавцем умов праці, передбачених трудовим законодавством і іншими нормативними правовими актами, що містять норми трудового права, колективним договором, угодами, локальними нормативними актами, трудовим договором.

Отже, трудові правовідносини - це правові відносини між роботодавцем і працівником щодо виконання останнім певної роботи на умовах, визначених законодавством та роботодавцем.

При цьому, позивач звертається до суду з позовом не до свого роботодавця - АТ КБ «ПриватБанк», а до його власника - Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, оскільки АТ КБ «ПриватБанк» є державним банком.

Частиною 2 статті 27 ЦПК України визначено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцем знаходження Кабінету Міністрів України є м. Київ, вул. Михайла Грушевського, 12/2, що за територіальною підсудністю відноситься до Печерського районну м. Києва.

Таким чином, враховуючи, що місцезнаходженням відповідача по справі є адреса, яка за територіальною підсудністю не відноситься до Соборного району м. Дніпра, то дана справа не підсудна Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська і її слід передати за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).

З огляду на вищевикладене, вважаю за можливе передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про зобов`язання вчинити певні дії за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва за місцезнаходженням відповідача згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 31 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу № 201/7228/20 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про зобов`язання вчинити певні дії передати на розгляд до передати за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва (01601, м. Київ, вул. Хрещатик, 42а).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Передача справи на розгляд іншого суду здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя О.С. Наумова