Справа № 523/9519/19
Провадження №2/523/169/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2020 р.Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий суддя Бабаков В.П.,

при секретарі Мельніченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно договорами купівлі-продажу від 18.03.2016 року, за реєстровими номерами № 93, 86, 80 які посвідчено приватним нотаріусом Сімаченко С.Л. ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 купили кожна по 1/3 житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Після придбання вказаного будинку позивачі здійснили ремонтні роботи та використовували його у власних потребах.

Однак, згодом позивачам стало відомо про те, що продавець приховав від продавців відомості та обставини, згідно яких він не мав права відчужувати спірний будинок, оскільки інші особи мають на нього право, а також про те, що продавець набув у власність спірний будинок в особи, яка не мала право його відчужувати.

Позивачі зазначають, що заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2017 р. по справі № 523/2638/16-ц був задоволений позов ОСОБА_5 , згідно якого за ОСОБА_5 визнано право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та витребувано у ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 вказаний житловий будинок. Вказаним рішенням встановлено, що власником спірного домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності від 20.01.1965 року був ОСОБА_6 , який перебував у шлюбі зі ОСОБА_7 .

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкові справи на вказане майно не заводилися. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були батьками ОСОБА_8 , який уклав шлюб зі ОСОБА_9 . Від вказаного шлюбу народився ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_8 . Його дружина ОСОБА_9 звернулася до нотаріальної контори за прийняттям спадщини на вказане майно. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_9 , після її смерті спадкова справа не заводилася.

Водночас, рішенням Суворовського районного суду від 09.06.2008 року по справі № 2-2977/08 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_11 до ОСОБА_12 про визнання прав власності на спірний будинок, як спадкоємця четвертої черги спадкування.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30.04.2009 року вказане рішення скасовано, а справа направлена на новий розгляд.

Однак, 10.09.2009 року ОСОБА_11 за договором купівлі-продажу здійснила відчуження спірного будинку на користь ОСОБА_4 .

В подальшому ухвалою Суворовського районного суду від 29.05.2013 року по справі за позов ОСОБА_11 про визнання право власності в порядку спадкування за законом, залишено без розгляду.

Таким чином ОСОБА_11 за договором купівлі-продажу здійснила відчуження спірного будинку на користь ОСОБА_4 , однак не мала право це робити, оскільки підстава, за якою ОСОБА_11 набула право власності була скасована.

В свою чергу ОСОБА_10 , який є спадкоємцем за законом після ОСОБА_9 звернувся із позовом до ОСОБА_11 та ОСОБА_4 та просив суд визнати за ним право власності на спірний житловий будинок та витребування його з чужого незаконного володіння у ОСОБА_4 , посилаючись на те, що рішеннями судів був встановлений факт родинних відносин між ним та дідом з бабою ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , йому було надано строк для звернення до держнотконтори для Прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що ним і було зроблено.

Вказані обставини встановлені рішенням Апеляційного суду від 07.06.2012 року по справі № 22ц-1590-1442-12.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_10 помер. ОСОБА_5 , яка є спадкоємцем ОСОБА_10 за законом, звернулася до Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_10

ОСОБА_5 залучено до справи у якості правонаступника позивача ОСОБА_10 . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10.04.2015 року по справі 523/15898/13-ц у задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того що позивач пропустив строк для звернення до суду.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 19.11.2015 року номер провадження: 22-ц/785/5206/15 вказане рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10.04.2015 року скасовано і ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 правонаступника ОСОБА_10 до ОСОБА_11 та ОСОБА_4 про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовлено з тих підстав, що ОСОБА_5 не скористалася своїми процесуальними правами щодо уточнення позовних вимог та підтримувала позовні вимоги щодо визнання права власності за померлим ОСОБА_10 .

В подальшому, ОСОБА_5 звернулася із самостійним позовом за наступних обставин. ОСОБА_5 є спадкоємцем за законом щодо майна ОСОБА_10 та звернулася до Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_10 . Однак Постановою державного нотаріусу Третьої одеської державної нотаріальної контори від 24.07.2015 року відмовлено ОСОБА_5 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок.

Враховуючи, що ОСОБА_11 , не являючись власником, здійснила відчуження спірного будинку на користь ОСОБА_4 без правових підстав, а також проти волі ОСОБА_10 , як спадкоємця вказаного будинку, відтак ОСОБА_10 та його спадкоємці набули право витребувати це майно від набувача.

ОСОБА_4 був учасником (стороною) всіх вказаних судових справ щодо спірного будинку, тому йому достеменно було відомо про зазначені обставини протиправності заволодіння спірним майном з боку ОСОБА_11 та подальше відчуження його на користь ОСОБА_4 . Не зважаючи на це, ОСОБА_4 скориставшись відсутністю реєстрації в реєстрі нерухомості арешту на спірне майно, який був накладений ухвалою суду від 15 червня 2016 р. здійснив відчуження спірного майна на користь позивачів.

Однак лише після ухвалення Суворовським районним судом м. Одеси рішення від 27 вересня 2017 р. по справі № 523/2638/16-ц на користь ОСОБА_5 , з боку представника ОСОБА_4 подано заяву про перегляд заочного рішення із зазначенням того, що під час вирішення справи у суді ОСОБА_4 відчужив спірний будинок на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Вирішуючи вказану заяву, судом було скасовано зазначене заочне рішення та залучено до участі у справі позивачів, після чого останні довідалися про вказані приховані ОСОБА_4 обставини.

За наслідком розгляду Суворовським районним судом м. Одеси рішення справи № 523/2638/16-ц, сторонами було укладено мирову угоду, згідно якої ОСОБА_5 відмовилась від заявленого позову; ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , спільно в рівних частинах кожний здійснили на користь ОСОБА_5 відшкодування втрат останньої, що складає 406350,00 гривень та за офіційним курсом НБУ в еквіваленті складає 15000,00 доларів США. ОСОБА_5 засвідчила, що отримала вказану суму коштів до підписання вказаної мирової угоди та не має будь-яких претензій майнового та немайнового характеру. Вказану мирову угоду затверджено ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05.04.2019 року по справі № 523/2638/16-ц.

Таким чином сплачена на користь ОСОБА_5 компенсація у розмірі 406350,00 гривень складає збитки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які останні зазнали у зв`язку з порушенням ОСОБА_4 обов`язків продавця за укладеними договорами купівлі-продажу часток вказаного будинку.

ОСОБА_4 також прийняв участь у розгляді даної справи та ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 05.04.2019 року по справі № 523/2638/16-ц, якою було затверджено мирову угоду не в апеляційному порядку не оскаржував.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечував проти позову та вказав, що набув домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 за договором купівлі-продажу № 636 від 10.09.2009 року та в подальшому 18.03.2016 року дійсно здійснив відчуження будинку на користь позивачів. Відповідач вказує, що станом на 18.03.2016 року йому не було відомо про наявність судового спору щодо вказаного будинку, тому він не приховував від покупців вказаних обставин. Всі інші судові справи щодо спірного будинку станом на 18.03.2016 року булу завершені, тому на думку відповідача, він міг вільно розпоряджатися спірним будинком. Про існування судової справи № 523/2638/16-ц йому також не було відомо на день укладання договорів із позивачками. За вказаних обставин ОСОБА_4 також стверджує про відсутність прав третіх осіб на будинок. Також ОСОБА_4 вказує на неправильний спосіб захисту права, обраний позивачами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом за клопотанням представника позивачів витребувано та досліджено з архіву Суворовського районного суду м. Одеси цивільну справу № 523/15898/13-ц за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , треті особи приватний нотаріус Двоєнкіна Т.О., Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції, а також цивільну справу № 523/2638/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_11 , ОСОБА_4 - про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_8 . Його дружина ОСОБА_9 звернулася до нотаріальної контори за прийняттям спадщини на вказане майно. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_9 , після її смерті спадкова справа не заводилася.

Рішенням Суворовського районного суду від 09.06.2008 року по справі № 2-2977/08 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_11 до ОСОБА_12 про визнання прав власності на спірний будинок, як спадкоємця четвертої черги спадкування.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30.04.2009 року вказане рішення скасовано, а справа направлена на новий розгляд.

Однак, 10.09.2009 року ОСОБА_11 за договором купівлі-продажу здійснила відчуження спірного будинку на користь ОСОБА_4 .

В подальшому ухвалою Суворовського районного суду від 29.05.2013 року по справі за позов ОСОБА_11 про визнання право власності в порядку спадкування за законом, залишено без розгляду.

Таким чином ОСОБА_11 за договором купівлі-продажу здійснила відчуження спірного будинку на користь ОСОБА_4 , однак не мала право це робити, оскільки підстава, за якою ОСОБА_11 набула право власності була скасована.

Про вказані обставини було відомо ОСОБА_4 , оскільки останній був учасником судових справ які ініціювали спадкоємці щодо вказаного майна.

Посилання ОСОБА_4 на ту обставину, що станом на всі судові справи щодо спірного будинку станом на 18.03.2016 року були завершені, тому на думку відповідача він міг вільно розпоряджатися спірним будинком, спростовуються дослідженим рішенням Апеляційного суду Одеської області від 19.11.2015 року номер провадження: 22-ц/785/5206/15.

Крім того, при розгляді даної справи відкидає довід ОСОБА_4 щодо завершення судових процесів щодо спірного будинку станом на 18.03.2016 року оскільки відсутність порушених судових проваджень, судових заборон та формальної не скасованої реєстрації права власності ОСОБА_4 станом на 18.03.2016 року не впливає на встановлені попередніми судовими рішеннями обставини протиправного заволодіння спірним будинком з боку ОСОБА_11 та подальшого його відчуження на користь ОСОБА_4 . Про вказані обставини ОСОБА_4 станом на 18.03.2016 року було достеменно відомо. Однак про вказані істотні обставини, які мали безпосередній вплив на рішення позивачів придбання спірного будинку відповідач приховав, що мало безпосередній вплив подальшому на участь позивачів у судовій справі № 523/2638/16-ц у якості відповідачів та здійсненими у зв`язку із цим непередбачуваних витрат, з метою досягнення мирової угоди.

Згідно ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. Судом досліджено зміст мирової угоди, яку затверджено ухвалою Суворовський районний суд м. Одеси від 05 квітня 2019 р. про справі № 523/2638/16-ц.

Судом враховано, що сплачена на користь ОСОБА_5 компенсація у розмірі 406350,00 гривень складає збитки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які останні зазнали у зв`язку з порушенням ОСОБА_4 обов`язків за укладеними договорами купівлі-продажу часток вказаного будинку, які виразилися у приховані від покупців вказаних вище обставин.

Відповідно до статті 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, суд вважає за доцільне задовольнити позов, стягнувши з відповідача на користь позивачів 406350,00 грн. у рівних частках по 135450,00 грн. кожному у відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, ст.ст.141,264,265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) 135450,00 грн. у відшкодування шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 1354,50грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 ) 135450,00 грн. у відшкодування шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 ) судовий збір у розмірі 1354,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_4 , АДРЕСА_5 ) 135450,00 грн. у відшкодування шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_4 , АДРЕСА_5 ) судовий збір у розмірі 1354,50 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначення строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19.10.2020р.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя