Справа № 442/6583/20
Провадження № 2/442/1573/2020
УХВАЛА

Іменем України

21 жовтня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Павлів З.С.,

з участю секретаря судового засідання Леськів О.М.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Цьвока Богдана Ігоровича про забезпечення позову, -

встановив:

20.10.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати Договір комісії №5959/20/006565 від 29.01.2020, укладений між ОСОБА_2 та ПП «Авто-Фортуна», а також Договір №5959/20/006565 купівлі продажу транспортного засобу марки «Skoda Superb» р.н.з. НОМЕР_1 Vin-код НОМЕР_2 від 29.01.2020, укладений між ПП «Авто-Фортуна» та ОСОБА_3 недійсними.

Водночас із зверненням до суду з вищевказаним позовом, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Цьвок Б.І. подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на транспортний засіб марки «Skoda Superb» р.н.з. НОМЕР_1 Vin-код НОМЕР_2 .

В обґрунтування заяви покликається на те, що на підставі адвокатського запиту №010 від 15.09.2020 було запитано в Територіального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській області копію договору купівлі-продажу транспортного засобу марки «Skoda Superb» р.н.з. НОМЕР_1 Vin-код НОМЕР_2 на підставі якого 29.01.2020 Територіальним сервісним центром ГСЦ МВС у Львівській області була здійснена перереєстрація вказаного транспортного засобу на нового власника. У відповідь на вказаний адвокатських запит, Територіальний сервісний центр ГСЦ МВС у львівській області надав копію Договору №5959/20/006565 купівлі-продажу вказаного вище транспортного засобу від 29.01.2020, укладений між ПП «Авто-Фортуна» та ОСОБА_3 , та Договору комісії №5959/20/006565 від 29.01.2020, укладений між ОСОБА_2 та ПП «Авто-Фортуна». Транспортний засіб «Skoda Superb» р.н.з. НОМЕР_1 Vin-код НОМЕР_2 належав ОСОБА_2 , що підтверджується Витгом з ЄДР МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів, Договором комісії №5959/20/006565 від 29.01.2020 укладеним між ОСОБА_2 та ПП «Авто-Фортуна», а також Договором №5959/20/006565 купівлі-продажу транспортного засобу від 29.01.2020, укладеним між ПП «Авто-Фортуна» та ОСОБА_3 . В подальшому стало відомо, що даний транспортний засіб, який належав ОСОБА_2 був перереєстрований на підставі договору купівлі-продажу 29.01.2020 на нового власника. В свою чергу, 20.01.2020 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області постановлено ухвалу про забезпечення позову у справі №442/419/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, а саме: накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти у розмірі 2888000 грн., в тому числі такі, що належать або підлягають передачі або сплаті ОСОБА_2 . Під час дії цього обтяження ОСОБА_2 здійснив розпорядження належним йому транспортним засобом шляхом укладення з ПП «Авто-Фортуна» Договору комісії №5959/20/006565 від 29.01.2020, яке в свою чергу продало ТЗ ОСОБА_3 . Таким чином, станом на 29.01.2020 ОСОБА_2 не мав права здійснювати відчуження належного йому на праві власності вищевказаного транспортного засобу, оскільки на той час діяла заборона на вчинення таких дій останнім, що була накладена відповідно до судового рішення. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення прав позивача та ускладнення захисту такого права, а саме відчуження належного ОСОБА_3 майна, набутого на підставі правочину, стосовно якого є всі підстави для визнання його недійсним, та на яке можна було б звернути стягнення з метою виконання рішення Дрогобицького міськрайоного суду Львівської області від 08.07.2020 у справі №442/419/20.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав:

відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Згідно приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У справі Fogarty v. The United Kingdom (заява 37112/97, рішення від 21.11.2001) (параграфи 33, 34,35) Європейський Суд зазначив, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України`зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

А тому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

У відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суд про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. (п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що мотиви вжиття заходів забезпечення позову, зазначені представником позивача ОСОБА_4 дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав позивача та ускладнення такого права, а саме: відчуження належного ОСОБА_3 майна, набутого на підставі спірного договору та на яке можна було б звернути стягнення з метою виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.07.2020 у справі №442/419/20.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст.ст.149-153 Цивільного процесуального кодексу України,-

постановив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Цьвока Богдана Ігоровича про забезпечення позову задоволити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Skoda Superb» р.н.з. НОМЕР_1 Vin-код НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Приватне підприємство «Авто-Фортуна», , адреса реєстрації: м.Львів вул.Під Голоском 6, 79020.

Суддя Павлів З.С.