ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. Херсон

номер справи: 654/2805/20

номер провадження: 22-ц/819/1777/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Склярської І.В.,
суддів:Полікарпової О.М.,
Пузанової Л.В.,
секретарГеленко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області у складі судді Сіянко В.М. від 05 жовтня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

встановив:

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та утримання дружини.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що 27.06.2019 року між нею та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, у якому у подружжя народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час сторони разом не проживають, жодної матеріальної допомоги відповідач позивачу та дитині не надає. Зазначає, що невиконання відповідачем обов`язків по утриманню дитини надає підстави для звернення до суду з вимогами про їх стягнення.

Вказує, що має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років та таке утримання відповідач може надавати.

Навівши обставини та обгрунтувавши позовні вимоги ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку /доходів/ щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви до досягнення повноліття дитини, а також стягнути з ОСОБА_1 на утримання дружини ОСОБА_2 1000 грн. щомісячно з дня подачі заяви до досягнення дитиною ОСОБА_3 трьох років.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 05 жовтня 2020 року позовні вимоги задоволено повністю. Суд постановив: Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі ј частки заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.08.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 18 серпня 2020 року по 28 січня 2023 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині задоволення позову про стягнення з відповідача 1000,00 грн., щомісячно на утримання дружини скасувати, у задоволенні цієї частини вимог відмовити. В частині визначення розміру стягуваних аліментів на дитину судове рішення змінити, а саме з 1/4 на 1/6 частку заробітку (доходів), але не менша 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що суд першої інстанції застосовуючи до спірних правовідносин ст. 182 Сімейного кодексу України, не звернув увагу на наявну в матеріалах справи довідку про його доходи з якої вбачається, що він працює в ГУ НП в Херсонській області на посаді поліцейського (інспектора) патрульної поліції, його річний дохід визначається посадовим окладом, інших джерел доходу він не має так само як і не має права підробляти за сумісництвом.

Окрім того вказує на те, що за рішенням суду з нього стягуються аліменти на утримання старшого сина від першого шлюбу у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менша 30 відсотків прожиткового мінімуму.

Також, зазначає, що проживає у приватному будинку, який належить його матері та має сплачувати за використовувані комунальні послуги (природний газ, електроенергія).

Вказує, що після стягнення аліментів на утримання двох дітей з вирахуванням оплати за надання комунальних послуг, його щомісячний дохід буде меншим від встановленого державою прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Щодо присудження коштів на утримання дружини, вказує, що судом першої інстанції не враховано припис ч. 4 ст. 84 СК України, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач доводи апеляційної скарги не визнала та звертає увагу на те, що сплата відповідачем аліментів на першу дитину в розмірі ј частини з усіх видів заробітку / доходів/ не може бути підставою для зміни визначеного оскаржуваним рішенням суду розміру аліментів ј частини, оскільки в аліментному утриманні, з урахуванням рівності прав дітей, друга дитина не може з цієї підстави зазначити меншого розміру аліментів на її утримання. Крім того, вказує на те, що відповідач працевлаштований, має достатній дохід, займається ще й огородництвом, тому твердження про те, що він не має змоги здійснювати аліментні зобов`язання на дитину, а також виплату на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х річного віку у визначеному судом розмірі не відповідають дійсності. На підставі викладеного вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Заслухавши доповідача, відповідача та його представника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач, який є працездатним, участі в утриманні малолітнього ОСОБА_3 , 2020 р.н., не приймає, кошти на його утримання не надає з урахуванням того, що дитина знаходиться на утриманні позивача, з якою постійно проживає , а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В процесі розгляду справи судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 27 червня 2019 року /а.с. 8/.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /а.с. 7/.

ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 11/.

ОСОБА_1 працює у Головному управлінні Національної поліції у Херсонській області та займає посаду поліцейський (інспектор) патрульної поліції. Його загальна сума доходу за період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року за винятком аліментів становить 100251,89 грн., сплачені аліменти за даний період становлять 24830,79 грн. /а.с.10/.

На підставі рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 сплачує аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менша 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.07.2016 і до досягнення дитиною повноліття /а.с.26-27/.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Заперечення щодо заявленого розміру аліментів на дитину : ј частину, відповідачем в суді першої інстанції ґрунтувалися лише на наявності у нього аліментних зобов`язань відносно старшого сина ОСОБА_6 , в розмірі ј частки.

Проте, відповідач та його представник на доведення доводів апеляційної скарги щодо зміни розміру аліментів з 1/4 частки на 1/6 частку, підстав такого розміру аліментів на другого сина, ОСОБА_7 , не навели.

Згідно до частини другої статті 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання у разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Статтею 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З довідки про доходи відповідача, вбачається, що його середньомісячна заробітна плата за винятком аліментів, які ним сплачуються на утримання старшої дитини за рішенням суду від 2016 року, складає 8354,32 грн. Прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено з 1 липня 2020 року у розмірі 2197,00 гривень.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частинами першою, другою статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В суді першої інстанції відповідач не довів, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3-річного віку, а сплата аліментів на старшу дитину та виникнення аліментних зобов`язань щодо молодшої дитини не є підставою для відмови у наданні такої допомоги.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 додав докази щодо витрат на комунальні послуги, пославшись на те, що з огляду на зміст позовної заяви та ухваленого за результатами розгляду справи рішення потреби в дослідженні доказів, пов`язаних з матеріальним станом відповідача і які підлягали з`ясуванню та врахуванню, не було. Зазначене свідчить, що відповідач, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, у суді першої інстанції не наводив тих заперечень, які він виклав в апеляційній скарзі та не доводив їх. Проте, і долучені ним до апеляційної скарги документи не свідчать про понесення витрат саме відповідачем, оскільки в них зазначена ОСОБА_8 , а споживання газу за договором з відповідачем, та за який сплачено 16209,43 грн. (без підтвердження платником відповідача) охоплено періодом до укладення шлюбу, знаходження у шлюбі, з кількістю мешканців 3 особи за наведених обставин не впливає на заявлений до стягнення розмір.

Придбання у шлюбі земельної ділянки на якій здійснюється огородництво не є, з урахуванням вимог ст. 84 СК України, підставою для відмови у задоволенні вимог про стягнення щомісячної допомоги на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х річного віку, а свідчить про майновий стан сторін.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що після сплати аліментів на утримання дітей та дружини його щомісячний дохід буде становити менше прожиткового мінімуму, не заслуговує на увагу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що після сплати вказаних витрат, дохід відповідача залишатиметься вищим від прожиткового мінімуму установленого для працездатних осіб.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 05 жовтня 2020 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: О.М. Полікарпова

Л.В. Пузанова

Повний текст постанови складено 23 грудня 2020 року.

Суддя І.В. Склярська