Справа № 617/527/20
Провадження № 2-к/617/1/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року Вовчанський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Глоби М.М.,

за участю секретаря судового засідання Борщ Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вовчанську Харківської області клопотання голови Шебекінського районного суду Білгородської області Російської Федерації Суслової Ольги Олексіївни про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення Шебекінського районного суду Білгородської області Російської Федерації від 03.12.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 державного мита на користь місцевого бюджету у сумі 450 рублів,

ВСТАНОВИВ:

Голова Шебекінського районного суду Білгородської області Російської Федерації Суслова О.О., через Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків), звернувся до компетентного суду України із клопотанням про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення Шебекінського районного суду Білгородської області Російської Федерації від 03.12.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 державного мита на користь місцевого бюджету у сумі 450 рублів, по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення батьківства, стягнення аліментів.

Боржник у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надав.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 467 ЦПК України, неявка сторін не є перешкодою для розгляду клопотання, оскільки будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Визнання та примусове виконання рішення іноземного суду - це поширення законної сили такого рішення на територію України й застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі, якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Як зазначено у ст. 464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем (перебування) або місцезнаходженням боржника.

У п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 грудня 1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів)…» суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Між Україною та Російською Федерацією, як членами Співдружності Незалежних Держав укладено Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (далі Конвенція). Конвенцію ратифіковано із застереженнями Законом № 240/94-ВР.

Відповідно до ст. 6 вказаної Конвенції, Договірні Сторони надають один одному правову допомогу шляхом виконання процесуальних і інших дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони, зокрема складання і пересилання документів, проведення обшуків, вилучення, пересилання і видачі речових доказів, проведення експертизи, допиту сторін, обвинувачених, свідків, експертів, порушення карного переслідування, розшуку і видачі осіб, що вчинили злочини, визнання і виконання судових рішень по цивільним справам, вироків у частині цивільного позову, виконавчих написів, а також шляхом вручення документів.

Стаття 51 Конвенції вказує, кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін:

а) рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань (далі - рішень);

б) рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку.

Відповідно до вимог ч. 1-3 ст. 53 Конвенції, клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. До клопотання додаються:

а) рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення;

б) документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена;

в) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання;

г) документ, що підтверджує угоду сторін, по справах договірної підсудності.

Клопотання про дозвіл примусового виконання рішення і прикладені до нього документи забезпечуються завіреним перекладом на мову запитуваної Договірної Сторони або на російську мову.

Клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у ст. 51 Конвенції, розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання.

Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Відповідно до п. п. 5.1, 5.2 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27 червня 2008 року за № 1092/5/54 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 липня 2008 року за № 573/15264, рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародним договором України або за принципом взаємності у відносинах з іноземною державою, рішення суду якої має виконуватися в Україні; клопотання заінтересованої особи про визнання і виконання рішення іноземного суду чи іншого компетентного органу (іноземне клопотання) подається безпосередньо до суду України з урахуванням пункту 5.3 цієї Інструкції.

Під час судового розгляду встановлено, що рішенням Шебекінського районного суду Білгородської області Російської Федерації від 03.12.2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення батьківства, стягнення аліментів - задоволено, окрім іншого, стягнено з ОСОБА_1 державне мито на користь місцевого бюджету у сумі 450 рублів.

Як вбачається з довідок голови Шебекінського районного суду Білгородської області Російської Федерації вказане судове рішення набрало законної сили 10.01.2020 року і підлягає виконанню. Вказане судове рішення на території Російської Федерації не виконувалося.

Згідно повідомлення відділу обліку та моніториншу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківської області від 06.05.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 40).

Підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання зазначеного вище рішення іноземного суду в частині стягнення державного мита, передбачених ст. 468 ЦПК України, судом не встановлено.

Разом з тим, відповідно до ч. 8 ст. 467 ЦПК України, якщо у рішення іноземного суду суму стягнення вказано в іноземній валюті, суд який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Станом на 11.08.2020 року 450 російських рублів складають 170 грн. 69 коп., відповідно до курсу НБУ України.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання голови Шебекінського районного суду Бєлгородської області Російської Федерації, зокрема визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Шебекінського районного суду Білгородської області Російської Федерації від 03.12.2019 року в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита на користь місцевого бюджету у сумі 170 грн. 69 коп., яке набрало законної сили та в цій частині не виконувалося.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 462-469 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання голови Шебекінського районного суду Білгородської області Російської Федерації Суслової Ольги Олексіївни про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення Шебекінського районного суду Білгородської області Російської Федерації від 03.12.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 державного мита на користь місцевого бюджету - задовольнити.

Визнати рішення Шебекінського районного суду Білгородської області Російської Федерації від 03.12.2019 року в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита на користь місцевого бюджету.

Надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Шебекінського районного суду Білгородської області Російської Федерації від 03.12.2019 року в частині стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного мита на користь місцевого бюджету у розмірі 170 грн. 69 коп. на розрахунковий рахунок УФК по Білгородській області (МИ ФНС Росії № 7 по Білгородській області) ИНН КПП 312001001 ОКТМО 1 БИК 041403001 р/с НОМЕР_1 КБК .

Вказане рішення виконувати на території України з часу набрання ухвалою суду законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вовчанський районний суд Харківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи Харківському апеляційному суду до або через Вовчанський районний суд Харківської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заявник голова Шебекінського районного суду Білгородської області Російської Федерації Суслова Ольга Олексіївна, адреса: Російська Федерація, Білгородська обл., м. Шебекіно, вул. Свободи, 39.

Боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Суддя -