Справа № 636/2029/20

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року м. Чугуїв

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Карімов І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «ХАРКІВ-АГРО», Відділу державної реєстрації Чугуївської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «ХАРКІВ-АГРО», Відділу державної реєстрації Чугуївської міської ради про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити дії. Позов мотивований тим, що згідно з наказом №7 ТОВ «ХАРКІВ-АГРО» від 18.08. 2015 року він приступив до виконання обов`язків директора цього товариства з повноваженнями підписанта. У зв`язку із тим, що товариство фактично не здійснює свою діяльність, 17.03.2020 року він написав заяву про звільнення із займаної посади директора за власним бажанням на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України. 17 березня 2020 року та 08 квітня 2020 року він надіслав цінним відправленням листи повідомлення засновникам ТОВ «ХАРКІВ-АГРО» - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - про необхідність проведення загальних зборів для вирішення питання про його звільнення, але цінні листи не були отримані адресатами, а позачергові загальні збори не відбулися у зв`язку з неявкою учасників (засновників) товариства. Ним також було подано заяву від 14.05.2020 року про розшук учасників (засновників) ТОВ «ХАРКІВ-АГРО» до Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області , і від останнього отримано відповідь про те, що місцезнаходження учасників (засновників) цього товариства не встановлено. Тобто неможливість прийняття загальними зборами ТОВ «ХАРКІВ-АГРО» будь-якого рішення з питань його звільнення з посади директора пов`язана із ігноруванням учасників (засновників) товариства своїми обов`язками.

Відповідно до статуту ТОВ «ХАРКІВ-АГРО» прийняття рішення про звільнення із посади директора відноситься до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства. Бездіяльність учасників товариства щодо проведення загальних зборів та вирішення питання про його звільнення, як директора товариства, є грубим порушенням його трудових прав на звільнення .

Із урахуванням наведених обставин, позивач просить суд:

1.Визнати процедуру повідомлення учасників(засновників) ТОВ «ХАРКІВ-АГРО» про проведення загальних зборів учасників товариства із зазначенням порядку денного зборів такою, що відповідає вимогам чинного законодавства;

2.Визнати припиненими його трудові відносини із ТОВ «ХАРКІВ-АГРО» із 17 березня 2020 року у зв`язку із його звільненням з посади директора за власним бажанням;

3.Виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про керівника та підписанта ТОВ «ХАРКІВ-АГРО» ОСОБА_1 .

4.Судові витрати покласти на відповідача ТОВ «ХАРКІВ-АГРО» .

Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області Карімова І.В. від 15 червня 2020 року позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «ХАРКІВ-АГРО» , Відділу державної реєстрації Чугуївської міської ради про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити дії, залишена без руху на підставі ст. 185 ЦПК України з наданням строку для усунення недоліків позову.

На виконання зазначеної ухвали суду 06.07.2020 року до суду надійшла уточнена редакція позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «ХАРКІВ-АГРО» , Відділу державної реєстрації Чугуївської міської ради про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити дії за заявленими підставами та предметом позову, із залученням до справи у якості третіх осіб засновників (учасників) ТОВ «ХАРКІВ-АГРО» - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд вважає, що слід відмовити у відкритті провадження у справі з огляду на наступне.

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачені в частині першій статті 19 ЦПК України: суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини третьої статті 80 ГК України товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний капітал, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами, і несе відповідальність за своїми зобов`язаннями тільки своїм майном. Учасники товариства, які повністю сплатили свої вклади, несуть ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства, у межах своїх вкладів.

Відповідно до положень статті 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Корпоративними відносинами є відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Повноваженнями щодо управління товариством наділені учасники товариства, права яких передбачено у статті 10 Закону України «Про господарські товариства».

Відповідно до статті 58 вказаного Закону вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Відповідно до наданої до позовної заяви ОСОБА_1 , копії Статуту ТОВ «ХАРКІВ-АГРО» вищим органом товариства є загальні збори його учасників (засновників), до виключної компетенції яких належить вибори директора товариства та його відклик (статті 20-21 Статуту).

У частині першій статті 98 ЦК України передбачено, що загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі тих, що належать до компетенції інших органів товариства.

Компетенція загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю визначена у статті 59 Закону про господарські товариства, яка також відсилає до статті 41 цього Закону. Відповідно до зазначених норм до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю, крім іншого, належить утворення і відкликання виконавчого та інших органів товариства (пункт «г» частини п`ятої статті 41 цього Закону).

Відповідно до частини першої статті 99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. У частині третій статті 99 ЦК України передбачено, що повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Із частини першої статті 3 КЗпП України вбачається, що до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

За приписом частини четвертої статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. Корпоративні права учасників товариства є об`єктом такого захисту, зокрема у спосіб, передбачений частиною третьою статті 99 ЦК України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь- який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи (тобто розірвання з ним трудового договору) на підставі положень КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу міститься не в приписах КЗпП України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання трудового права.

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, звільнення, відкликання членів виконавчого органу стосується також наділення їх повноваженнями на управління товариством або позбавлення таких повноважень на управління товариством. Хоч такі рішення уповноваженого на це органу можуть мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини.

У зв`язку із цим припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

Отже, зміст положень частини третьої статті 99 ЦК України надає право компетентному (уповноваженому) органу товариства припинити на свій розсуд повноваження члена виконавчого органу у будь-який час з будь-яких підстав.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права.

Конституційний Суд України у Рішенні від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України (у попередній редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 13 травня 2014 року № 1255-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів») зазначив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а саме корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Вищезазначені висновки про необхідність розгляду вказаної категорії справ у порядку господарського судочинства викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 145/1885/15-ц (провадження № 14-613 цс 18), від 19 лютого 2020 року у с праві № 145/166/18 ( провадження № 14-524 цс 19).

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи(ч.5).

Керуючись ст. 186 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «ХАРКІВ-АГРО», Відділу державної реєстрації Чугуївської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.В. Карімов