Ухвала

14 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 154/2984/17

провадження № 61-6536ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Розметов Ровшанбек Назарович, на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14 листопада 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчий комітет Володимир-Волинської міської ради Волинської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способу участі у вихованні дітей батьком, який проживає окремо від них,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив встановити порядок спілкування та участі у вихованні синів наступним чином: необмежене спілкування з неповнолітніми синами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку у зручний для дітей час, що не передбачає безпосереднього фізичного спілкування між ними та дітьми; - кожну першу, третю п`ятницю місяця з 14.00 год. до 20.00 год. неділі за місцем проживання батька дітей без участі матері; державні та релігійні свята: Новий рік з 12.00 год. 31 грудня до 03 січня парного року (2018, 2020, тощо); Різдво з 12.00 год. 06 січня до 20.00 год. 07 січня кожного парного року (2018, 2020, тощо); Пасха з 12 год. передсвяткового дня до 20.00 год. наступного дня кожного парного року (2018, 2020, тощо); Міжнародний жіночий день - 08 березня з 12.00 год. до 20.00 год. 09 березня кожного парного року (2018, 2020, тощо) за місцем проживання батька дітей без участі матері; дні народження дітей з 17.00 год. до 19.00 год. кожного року. Якщо дні народження дітей випадають на вихідні та святкові дні з 12.00 год. до 20.00 год. наступного дня кожного парного року (2018, 2020, тощо) без участі матері; першу половину канікулярного періоду (осінніх, зимових та весняних канікул) без участі матері; для відпочинку та оздоровлення дітей перша половина літа кожного року, а саме: з 01 червня по 15 липня кожного року без участі матері. Тимчасово, до надання Солом`янським районним судом м. Києва дозволу на виїзд йому до м. Володимир-Волинського або зміни йому запобіжного заходу чи закриття кримінального провадження відносно нього, зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати при наявності довіреності від нього його рідним: ОСОБА_5 (дідусь), ОСОБА_6 (бабуся), ОСОБА_7 (дядько), ОСОБА_8 (дядько), ОСОБА_9 (тітка), ОСОБА_10 (тітка) та адвокату Розметову Ровшанбеку Назаровичу забирати дітей для супроводу з м. Володимир-Волинський до м. Києва, на місце проживання батька дітей.

Володимир-Волинський міський суд рішенням від 14 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року, позов ОСОБА_1 задовольнив частково. Визначив спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з неповнолітніми синами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши графік для побачень та спілкування: кожної другої неділі з 12.00 год. до 19.00 год. за місцем проживання матері ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 або в іншому узгодженому місці, в присутності матері або іншої узгодженої нею та ОСОБА_1 особи. Надав ОСОБА_1 можливість необмеженого спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку у зручний для дітей час, що не передбачає безпосереднього фізичного спілкування між ОСОБА_1 та дітьми. Зобов`язав ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні із дітьми та завчасно попереджати його про можливість та причини змін у визначеному порядку зустрічей. В решті позову відмовив.

03 квітня 2020 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Розметов Р. Н., подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14 листопада 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Розметов Р. Н., звернувся із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, яка обґрунтована тим, що оскаржувану постанову апеляційного суду від 26 лютого 2020 року він отримав 05 березня 2020 року, на підтвердження наведеного надано копію поштового конверту зі штрихкодовим ідентифікатором 301 та витяг із сайту «Укрпошта».

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвалених у цій справі судових рішень та надані матеріали свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення, оскільки копію оскаржуваної постанови апеляційного суду від 26 лютого 2020 року заявник отримав 05 березня 2020 року.

Разом із цим, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано конкретної обов`язкової підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У випадку оскарження судових рішень на підставі пункту 4 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається певний пункт частини 1 статті 411 ЦПК України, який є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, або певний пункт частини 3 статті 411 ЦПК України з його обґрунтуванням та мотивуванням доводів.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Розметов Р. Н., узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження

Враховуючи викладене, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено конкретну обов`язкову підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), та надати копії скарги відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Розметов Ровшанбек Назарович, про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Розметов Ровшанбек Назарович, строк на касаційне оскарження рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14 листопада 2019 року та постанови Волинського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Розметов Ровшанбек Назарович, на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14 листопада 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев