Справа № 461/8303/20
Провадження № 2/461/1642/20
УХВАЛА

09.10.2020 року суддя Галицького районного суду м.Львова Мисько Х.М., розглянувши заяву адвоката Асташкіна Арсена Володимировича про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за його позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Асташкін А.В. звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, з підстав викладених у фабулі позовної заяви.

До позову додана заява, в якій представник позивача просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на Ѕ частину нежитлового приміщення, розташованого на першому поверсі, загальною площею 27,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору довічного утримання, укладеного 05.05.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ситротяком Ю.Р. та зареєстрованого в реєстрі за №878.

В обґрунтування внесеної заяви покликається на те, що на підставі Договору довічного утримання від 05.05.2012 року відповідачем зареєстровано право власності на зазначене у цьому договорі нерухоме майно. Також, при посвідченні договору, приватним нотаріусом було накладено заборону на відчуження, зазначеного у Договорі нерухомого майна до припинення дії договору довічного утримання. З огляду на заявлені позивачем підстави припинення договору, визначені ч.2 ст.755 ЦК України, а також вік та стан здоров`я позивача, враховуючи, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке є предметом Договору довічного утримання є необхідним для забезпечення ефективного захисту прав сторони позивача, в разі можливого задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам частини 2 статті 247 ЦПК України.

Згідно роз`яснень, які містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Суд не вбачає правових підстав для забезпечення позову у спосіб накладення арешту на майно на стадії відкриття провадження у справі, оскільки позивачем не доведена відповідність та співмірність виду забезпечення позову з заявленими позовними вимогами, який просить застосувати та таке подане без надання достатніх доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення вказаної заяви. Крім того, суду не надано доказів того, що здійснюється відчуження Ѕ частину нежитлового приміщення, розташованого на першому поверсі, загальною площею 27,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 третім особам, або здійснюються заходи щодо такого відчуження.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішенням цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав чи інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд приймає до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів для унеможливлення зловживання позивачем своїм правом, яке може порушити права відповідача.

Відповідно до ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Сторона судового спору, яка не згідна з судовим рішенням вправі оскаржити таке в порядку, встановленому законом, що відповідає завданням та основним засадам цивільного судочинства та сприятиме ефективному захисту прав та свобод та дотримання права на перегляд справи та оскарження судового рішення

З огляду на наведені обставини та правові норми, доводи заяви, додані докази, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу його право звернутись із заявою про забезпечення позову в будь який час протягом розгляду справи в суді.

Керуючись ст.ст. 149-150, 153, 258, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

у задоволенні заяви адвоката Асташкіна Арсена Володимировича про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Х.М. Мисько