Справа № 761/6224/20
Провадження № 2/761/4683/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач), відповідно до якої просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 426.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 426. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя між позивачем та відповідачем погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, між ними відсутнє взаєморозуміння та існує психологічна несумісність, наміру зберігати сім`ю сторони не мають, сім`я розпалась і подальше її збереження неможливе та суперечить їхнім інтересам.

Ухвалою від 09.04.2020 року відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Копія ухвали від 09.04.2020 року була направлена судом на адресу місця проживання відповідача. Відповідач ухвалу отримав 01.06.2020 року, що підтверджується рекомендованими повідомлення про вручення, що міститься в матеріалах справи.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

15.05.2020 року на адресу суду позивачем надіслано клопотання про розгляд справи за його відсутності.

15.05.2020 року від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. У якому також зазначила про те, що визнає позов повність, просила розірвати шлюб та не надавати час на примирення.

За вказаних обставин, а також враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Шлюб між сторонами зареєстрований 16.06.2012 відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 426 (Свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_1 ).

Від шлюбу сторони мають сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2 , актовий запис № 173).

Відповідач проти позову не заперечує та просить суд розірвати шлюб.

Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України).

При цьому, відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

З врахуванням наведеного, судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство сторони не ведуть, проживають окремо, сторони наміру зберігати сім`ю не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

На підставі викладеного, керуючись ст. 21, 24, 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст. 3, 4, 10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 133, 137, 141, 222, 258-259, 263-268, 273, 280-289, 352, 354-355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) зареєстрований 16.06.2012 відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 426, - розірвати.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: