Справа №752/682/20
Провадження № 2/752/3955/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.06.2020 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Петрова Є.В.,

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до заяви від 14.01.2020 р., позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що з 01 квітня 2016 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають дитину - неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Всі обов`язки по утриманню та вихованню неповнолітньої дитини покладені на позивача. Батько дитини не надає регулярну матеріальну допомогу на утримання доньки, в зв`язку з чим позивач просить стягнути аліменти у судовому порядку.

На підставі положень ст.274-279 ЦПК України та відсутністю заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що з 01 квітня 2016 р. сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 204.

Від даного шлюбу сторони мають доньку - неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суду не надано доказів, що відповідач надає постійну, регулярну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, і що питання про утримання дитини було вирішено сторонами в позасудовому порядку.

В силу положень ст..141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Мінімальний розмір аліментів в силу положень ст.182 СК України (в редакції Закону № 2037-УШ від 17.05.2017 р., яка чинна на час вирішення спору і покращує становище дитини в порівнянні з редакцією даної норми, яка діяла на момент звернення до суду) на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів у даній справі суд враховує матеріальне становище позивача, та розмір витрат, які необхідно здійснити на неповнолітню дитину відповідного віку щомісяця.

Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частина від усіх видів заробітку відповідача.

Звертаючись до суду позивач просила стягнути з відповідача аліменти, розмір яких не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Однак, зазначені вимоги не узгоджуються з положеннями ст..182 СК України, якою встановлено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в доход держави.

На підставі ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення суми платежу за один

місяць.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с.Осинове Новопсковського району Луганської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частина з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати з моменту звернення до суду (14.01.2020) і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не буои вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя