Провадження №2-з/359/110/2020
Справа №359/8221/20
У Х В А Л А

Іменем України

21 жовтня 2020 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Журавський В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого у шлюбі, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить: визнати за ним право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 , а також на Ѕ частину автомобіля марки «Smart», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 було подано до суду заяву про забезпечення позову, якою він просить накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, а саме: автомобіль марки «Smart», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та житловий будинок АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник вказав на те, що ОСОБА_2 дізнавшись про розгляд судом цивільної справи за його позовом про поділ майна, набутого у шлюбі, може здійснити відчуження спірного житлового будинку та автомобіля на користь третіх осіб. Тому невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту спірного нерухомого та рухомого майна може істотно ускладнити та навіть зробити неможливим виконання рішення суду та ефективний захист прав та інтересів ОСОБА_1 за захистом яких він звернувся до суду.

За правилами ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з положенням ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд заяви про забезпечення позову проводиться судом без виклику учасників справи.

Відповідно до положення п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову, яка подається одночасно з пред`явленням позову, подається до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 пред`явлений позов до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого у шлюбі, згідно ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі. Тому дана заява про забезпечення позову обґрунтовано подана до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, суд дійшов до наступних висновків.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 07 лютого 2014 року також роз`яснив, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову, наприклад накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії, заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно тощо.

За правилами ч.3 ст.150 та ч.5 ст.153 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 пред`явлено позов про поділ майна, набутого у шлюбі, зокрема про визнання за ним права власності на Ѕ частину спірного житлового будинку. Тому суд погоджується з доводами заявника, що обраний ним спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний об`єкт нерухомого майна, є обґрунтованим та співмірним із заявленими позовними вимогами.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №228468672 від 17 жовтня 2020 року вбачається, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Тому суд також погоджується з доводами заявника про те, що існує загроза утруднення виконання рішення суду або його невиконання у разі якщо відповідачем будуть вчинені дії спрямовані на відчуження зазначеного об`єкта нерухомого майна. У такий спосіб відповідач може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Вказана обставина є достатньою підставою для забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначене нерухоме майно.

За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України саме на заявника покладається обов`язок доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Водночас, заява про забезпечення позову та приєднані до неї письмові докази не містять належних доказів на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_2 є власником спірного автомобіля, зокрема свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого на її ім`я. Дана обставина позбавляє можливості суд вирішити питання про забезпечення позову у спосіб, запропонований заявником.

Оскільки, забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно особи, яка не є відповідачем у справі є прямим та грубим порушенням конституційних прав власника, гарантованих ст.41 Конституції України.

З огляду на це, у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову в частині накладення арешту на транспортний засіб належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 та ч.2 ст.149, п.1 та п.2 ч.1, п.2 ч.1 ст.152, ч.1, п.3 ч.1 ст.353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, задовольнити частково.

Накласти арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на автомобіль відмовити.

Позивач (стягувач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач (боржник): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає негайному виконанню.

Ухвала має силу виконавчого документа.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський