Справа № 127/6821/20
Провадження № 2/127/1108/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2020 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачів ОСОБА_2

представників 3-х осіб Белзи О.І., Бойко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої дочки ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (21050 м. Вінниця, вул. Соборна, 15-а),Органу опіки та піклування Вінницької міської ради (21100 м. Вінниця, вул. Соборна, 50) про примусову реалізацію арештованого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої дочки ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (21050 м. Вінниця, вул. Соборна, 15-а),Органу опіки та піклування Вінницької міської ради (21100 м. Вінниця, вул. Соборна, 50) про примусову реалізацію арештованого майна, мотивуючи позовну заяву тим, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала цивільна справа № 127/9949/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення сплаченого авансу в сумі 1 234715, 62 грн.

З метою забезпечення позову ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено та накладено арешт на: житловий будинок з господарськими будівлями під АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.06.2005 року;

на земельну ділянку площею 0, 1000 га, кадастровий номер :01:032:0031, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 , відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 495486, виданого 15.11.2007 року управлінням земельних ресурсів у м. Вінниці;

на квартиру в будинку АДРЕСА_4 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору від 29.10.2008 року.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.10.2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення сплаченого авансу в сумі 1 234715, 62 грн. відмовлено, скасовано заходи забезпечення позову, які вжитті ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2018 року у справі № 127/9949/18.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 11.12.2018 року апеляційну скаргу було задоволено, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.10.2018 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму авансу в розмірі 1 234 715, 63грн., судовий збір та витрати на правову допомогу.

На виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 11.12.2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми авансу в розмірі 1 234 715, 62 грн. судового збору та витрат на правову допомогу.

Постановою Верховного Суду від 28.03.2019 року касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а постанову Вінницького апеляційного суду від 11.12.2018 року без змін.

Постановою заступника начальника Замостянського районного відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 17.04.2019 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 127/9949/18.

Постановою Замостянського районного відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 17.04.2019 року накладено арешт на все рухоме й нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_3 .

З метою примусового виконання судового рішення ОСОБА_1 просив вирішити питання про виконання судового рішення шляхом реалізації арештованого майна боржника, в тому числі квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_3 , однак державний виконавець пояснив, що не в змозі виставити на реалізацію квартиру, оскільки боржник ОСОБА_3 18.04.2019 року надала йому довідку ПП «Бокуд» з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію за № 1649 від 16.04.2019 року про те, що в квартирі, яка підлягає реалізації з 16.04.2019 року зареєстровані дочка ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та внук ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реєстрація в спірній квартирі малолітньої дитини стала перешкодою для виконання судового рішення і реалізації арештованого майна.

В зв`язку з цим Замостянський відділ ДВС м. Вінниця звернувся з листом № 26404/15.24-25 від 19.06.2019 року до виконавчого комітету Вінницької міської ради, в якому просив в найкоротший термін надіслати до відділу дозвіл або відмову у наданні дозволу на примусову реалізацію квартири.

02.07.2019 року згідно з довідкою з місця проживання про склад сім`ї та реєстрації № 3316, виданою 31.07.2019 року приватним підприємством «Бокуд» слідчому ЛВ Вінницького відділу поліції, боржником ОСОБА_3 було здійснено реєстрацію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до квартири АДРЕСА_3 .

03.07.2019 року ОСОБА_6 разом з малолітньою дитиною ОСОБА_7 знялась з реєстрації, що підтверджується листом служби у справах дітей № 31-00-011-35749 від 17.07.2019 року.

Після зняття з реєстрації ОСОБА_6 і її малолітньої дитини ОСОБА_7 в квартирі залишилась зареєстрованою ОСОБА_4 та її малолітня дитина ОСОБА_5

02.07.2019 року реєстрація ОСОБА_4 і її малолітньої дитини ОСОБА_5 проводилась вже після накладення арешту на квартиру.

Всі зареєстровані особи в квартирі не проживають, оскільки квартира має нежитловий стан.

Фактично ОСОБА_4 проживає з малолітньою дитиною в квартирі АДРЕСА_5 , що підтверджується протоколом її допиту працівниками поліції та постановою АП 018 № 577061 від 23.10.2019 року по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 .

Служба у справах дітей Вінницької міської ради у листі № 31-00-011-63245 від 11.12.2019 року зазначає, що ОСОБА_4 двічі 19.11.2019 року та 03.12.2019 року запрошувалась на засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Вінницької міської ради, для розгляду вище зазначеного запиту, але жодного разу не з`явилась. У зв`язку з неявкою ОСОБА_4 на засідання комісії з питань захисту прав дитини та неможливістю з`ясувати по даній справі, орган опіки та піклування Вінницької міської ради не може надати дозвіл чи відмовити у наданні дозволу на реалізацію майна.

В зв`язку з цим Замостянський відділ ДВС у м. Вінниці листом № 22688/11.24-25 від 16.03.2020 року повідомив ОСОБА_1 про відсутність законних підстав для звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_3 .

Просив суд, дозволити Замостянському відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального Управління юстиції (м. Хмельницький) примусово реалізувати квартиру АДРЕСА_3 на виконання рішення Вінницького апеляційного суду від 11.12.2018 року та стягнути судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимог підтримав за обставин викладених в справі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представники третіх осіб: Белза О.І. та Бойко М.П. , кожен окремо, в судовому засіданні, позовні вимоги не визнали, заперечували, щодо їх задоволення.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що з метою забезпечення позову ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено та накладено арешт на: житловий будинок з господарськими будівлями під АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.06.2005 року;

на земельну ділянку площею 0, 1000 га, кадастровий номер :01:032:0031, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 , відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 495486, виданого 15.11.2007 року управлінням земельних ресурсів у м. Вінниці;

на квартиру в будинку АДРЕСА_4 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору від 29.10.2008 року (а.с. 21-26).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.10.2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення сплаченого авансу в сумі 1 234715, 62 грн. відмовлено, скасовано заходи забезпечення позову, які вжитті ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2018 року у справі № 127/9949/18 (а.с.35-54).

Постановою Вінницького апеляційного суду від 11.12.2018 року апеляційну скаргу було задоволено, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.10.2018 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму авансу в розмірі 1 234 715, 63грн., судовий збір та витрати на правову допомогу (а.с.58-67).

На виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 11.12.2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми авансу в розмірі 1 234 715, 62 грн. судового збору та витрат на правову допомогу (а.с.97)

Постановою Верховного Суду від 28.03.2019 року касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а постанову Вінницького апеляційного суду від 11.12.2018 року без змін (а. с. 70-81).

02.07.2019 року згідно з довідкою з місця проживання про склад сім`ї та реєстрації № 3316, виданою 31.07.2019 року приватним підприємством «Бокуд» слідчому ЛВ Вінницького відділу поліції, боржником ОСОБА_3 було здійснено реєстрацію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до квартири АДРЕСА_3 (а.с.89).

Постановою заступника начальника Замостянського районного відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 17.04.2019 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 127/9949/18 (а.с.99-100).

Постановою Замостянського районного відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 17.04.2019 року накладено арешт на все рухоме й нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_3 (а.с.102 - 103).

Фактично ОСОБА_4 проживає з малолітньою дитиною в квартирі АДРЕСА_5 , що підтверджується протоколом її допиту працівниками поліції та постановою АП 018 № 577061 від 23.10.2019 року по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 (а.с.138-141).

Служба у справах дітей Вінницької міської ради у листі № 31-00-011-63245 від 11.12.2019 року зазначає, що ОСОБА_4 двічі 19.11.2019 року та 03.12.2019 року запрошувалась на засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Вінницької міської ради, для розгляду вище зазначеного запиту, але жодного разу не з`явилась. У зв`язку з неявкою ОСОБА_4 на засідання комісії з питань захисту прав дитини та неможливістю з`ясувати по даній справі, орган опіки та піклування Вінницької міської ради не може надати дозвіл чи відмовити у наданні дозволу на реалізацію майна (а.с.149).

В зв`язку з цим Замостянський відділ ДВС у м. Вінниці листом № 22688/11.24-25 від 16.03.2020 року повідомив ОСОБА_1 про відсутність законних підстав для звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_3 (а.с.150).

Аналіз положень Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», Сімейного кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства», дає можливість стверджувати, що законодавчі акти вимагають здійснення контролю за збереженням житлових та майнових прав дітей саме на етапі вчинення правочинів з нерухомим майном, право власності на яке або право користування яким мають діти, шляхом надання органами опіки та піклування згоди на вчинення зазначених правочинів.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей»: «Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям».

Відповідно до статті 177 Сімейного кодексу України: «Батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов`язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах ... Дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло».

Статтею 18 закону України «Про охорону дитинства» визначено, що: «Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових у, мовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла».

Також, відповідно до п. 28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень:

«У разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувану з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем Замостянського районного відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області не отримувалось дозволу органів опіки та піклування для реалізації майна.

Відповідно до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»: «Рішення та дїї виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів».

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, інтересів держави.

Згідно норми, викладеної в с. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, процесуальний закон вимагає, щоб у позовні й заяві позивач, з - поміж іншого, довів наявність у нього законних прав, які він вважає порушеними та обґрунтував свою належність до суб`єктів правовідносин, в яких порушені його права.

Вказане підтверджується і нормою ч.2 ст. 124 Конституції України, в якій закріплено, що юрисдикція судів поширюється на будь - який юридичний спір. Тобто, обов`язковою умовою для застосування інституту судового захисту має бути наявність юридичного спору у справі, тобто порушення однією стороною законних прав та охоронюваних інтересів іншої сторони.

Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Задоволенню в цивільному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушенні права чи інтереси особи.

Статтею 5 ЦПК України визначено способи захисту, які застосовуються судом. Згідно вимог наведеної норми здійснюючи правосуддя. Суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або ос пореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду , суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч.2 ст. 16 ЦК України. Згідно якої такими способами можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове викання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Враховуючи вище викладене, позивачем ОСОБА_1 обрано не вірний спосіб захисту.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 319, 395, 401,402,405 ЦК України ст. ст. 3, 177 СК України, ст. ст. 12,81,141,223, 263-266 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої дочки ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (21050 м. Вінниця, вул. Соборна, 15-а), Органу опіки та піклування Вінницької міської ради (21100 м. Вінниця, вул. Соборна, 50) про примусову реалізацію арештованого майна- відмовити.

Судові витрати за даним позовом віднести за рахунок позивача ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено, шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 14.08.2020 року.

Суддя: