ПОСТАНОВА

Іменем України

07 жовтня 2020 року м. Кропивницький

справа № 405/7245/19

провадження № 22-ц/4809/1140/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач- ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 березня 2020 року, у складі головуючого судді Драного В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 березня 2020 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1 га, кадастровий номер :50:417:0025, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду в частині розподілу судових витрат відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду та стягнути з нього судовий збір у розмірі 500,00 грн. і повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового зору, що складає 500,00 грн.

За вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, за наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове, рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

Суд першої інстанції не застосував ст. 7 Закону України «Про судовий збір», яка підлягала застосуванню та не дотримався приписів ст. 142 ЦПК України.

У зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права оскаржуване рішення суду в частині розподілу судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового судового рішення.

Встановлено з матеріалів справи, що позивач за подання позову сплатила 1000,00 грн., що підтверджується квитанцією 1733-5583-1337-3938-345968870 від 30.09.2019 (а.с. 1).

02.03.2020 року відповідач у відповідності до ч. 1 ст. 206 ЦПК України подано до суду заяву про визнання даного позову і з наслідками ознайомлений.

Крім того, у вказаній заяві відповідач просив вирішити питання про розподіл судового збору на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовити ся від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору ,сплаченого при подані позову.

Аналогічні положення передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, відповідачем до початку розгляду справи по суті було подано заяву про визнання позову у повному обсязі.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вказані норми закону та не вирішив питання про відшкодування позивачеві частини сплаченого судового збору за подання позову ,а тому в цій частині рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про розподіл витрат у разі визнання позову, а тому слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 березня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_2 витрат по сплаті судового збору скасувати та постановити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за подання позову у розмірі 500,00 (п`ятсот) гривень.

Компенсувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок Держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 500,00 (п`ятсот) гривень сплаченого судового збору за подання позову.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

21.10.2020 складено постанову.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді

Л.М. Дьомич

О.А. Письменний