Справа № 212/1072/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: Чорного І.Я.,

участю секретаря: Поперечної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства «Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, -

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного Акціонерного Товариства «Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що пропрацював на підприємстві відповідача ПрАТ «Суха Балка» з 05 листопада 1997 року по 15 вересня 1998 року гірничим майстром підземної дільниці шахти «Ювілейна», з 16 вересня 1998 року по 20 лютого 2000 року гірником підземним шахти «Ювілейна», з 21 лютого 2000 року по 29 серпня 2014 року гірничим майстром підземної дільниці шахти «Ювілейна».

Робота у шкідливих умовах спричинила шкоду його здоров`ю, у зв`язку з чим йому було встановлено професійне захворювання: Хронічне обструктивне захворювання легень другої-третьої стадії (пиловий бронхіт другої-третьої стадії, емфізема легень другої-третьої стадії) група С, загострення середнього ступеня важкості. ЛН другого-третього ступеня.). Нейросенсорна приглухуватість другого ст. (з помірним зниженням слуху).

По факту професійних захворювань було проведене розслідування, про що був складений акт розслідування професійного захворювання Форми П-4 від 27 червня 2014 року.

За висновком МСЕК від 09 жовтня 2014 року серії 12ААА №000701 позивачу було первинно встановлено 15% втрати професійної працездатності по двом професійним захворюванням: ХОЗЛ - 10%, Туговухість - 5% з 15 вересня 2014 року до 01 жовтня 2015 року.

В подальшому за висновком МСЕК від 01 жовтня 2019 року серії 12ААА №054909 позивачу було повторно встановлено 45% втрати професійної працездатності по двом професійним захворюванням: ХОЗЛ - 30%, Туговухість - 15%, з 23 вересня 2019 року до 01 жовтня 2020 року.

Крім того за висновком МСЕК від 01 жовтня 2019 року серії 12ААБ №017497 позивачу було первинно встановлено третя група інвалідності, на строк з 23 вересня 2019 року до 01 жовтня 2020 року.

Причиною професійного захворювання є робота в умовах впливу шкідливих факторів.

У зв`язку із ушкодженням здоров`я через професійне захворювання ОСОБА_1 заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях яких він зазнав та продовжує зазнавати. В зв`язку з професійним захворюванням змінилися його спосіб та якість життя, розмір моральної шкоди він оцінює в розмірі 90000 гривень 00 копійок, яку він просив стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка», та у якості відшкодування судових витрат на правничу допомогу 3000 гривень 00 копійок.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, скористався своїм правом та направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд у задоволені позовних вимог позивача відмовити.

Позивач, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, строк своїм правом подати відповідь на відзив не скористався.

Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом позивач по справі ОСОБА_1 пропрацював з 05 листопада 1997 року по 15 вересня 1998 року гірничим майстром підземної дільниці шахти «Ювілейна», з 16 вересня 1998 року по 20 лютого 2000 року гірником підземним шахти «Ювілейна», з 21 лютого 2000 року по 29 серпня 2014 року гірничим майстром підземної дільниці шахти «Ювілейна», 29 серпня 2014 року був звільнений за власним бажанням по виходу на пенсію за віком, відповідно до статті 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки позивача, та наказом № 161-ос від 29 серпня 2014 року.

Рішенням Науково-дослідного інституту промислової медицини від 03 червня 2014 року протокол № 930 ОСОБА_1 було встановлено професійне захворювання за діагнозом - хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.) ЛН першого ступеня.). Нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху), (діагноз вперше виявленого професійного захворювання).

Рішенням Науково-дослідного інституту промислової медицини від 20 червня 2017 року № 752 ОСОБА_1 було встановлено професійне захворювання за діагнозом - хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої ст., емфізема легень другої ст.) група В, загострення середнього ступеня важкості. ЛН другого ступеня.). Нейросенсорна приглухуватість другого ст. (з помірним зниженням слуху).

Рішенням Науково-дослідного інституту промислової медицини від 13 серпня 2019 року № 1348 ОСОБА_1 було встановлено професійне захворювання за діагнозом - хронічне обструктивне захворювання легень другої-третьої стадії (пиловий бронхіт другої-третьої стадії, емфізема легень другої-третьої стадії) група С, загострення середнього ступеня важкості. ЛН другого-третього ступеня.). Нейросенсорна приглухуватість другого ст. (з помірним зниженням слуху).

Як вбачається з матеріалів справи, на підприємстві було проведено розслідування з приводу отримання хронічного професійного захворювання, що підтверджується Актом розслідування хронічного професійного захворювання Форми П-4 від 27 червня 2014 року.

За висновком МСЕК від 09 жовтня 2014 року серії 12ААА №000701 позивачу було первинно встановлено 15% (п`ятнадцять) втрати професійної працездатності по двом професійним захворюванням: ХОЗЛ - 10%, Туговухість - 5% з 15 вересня 2014 року до 01 жовтня 2015 року.

За висновком МСЕК від 22 вересня 2015 року серії 12ААА №014706 позивачу було повторно встановлено 15% (п`ятнадцять) втрати професійної працездатності по двом професійним захворюванням: ХОЗЛ - 10%, Туговухість - 5%, з 01 жовтня 2015 року до 01 жовтня 2017 року.

За висновком МСЕК від 26 вересня 2017 року серії 12ААА №046165 позивачу було повторно встановлено 40% (сорок) втрати професійної працездатності по двом професійним захворюванням: ХОЗЛ - 25%, Туговухість - 15%, з 01 жовтня 2017 року до 01 жовтня 2019 року.

За висновком МСЕК від 01 жовтня 2019 року серії 12ААА №054909 позивачу було повторно встановлено 45% (сорок п`ять) втрати професійної працездатності по двом професійним захворюванням: ХОЗЛ - 30%, Туговухість - 15%, з 23 вересня 2019 року до 01 жовтня 2020 року.

Крім того за висновком МСЕК від 01 жовтня 2019 року серії 12ААБ №017497 позивачу було первинно встановлено третя група інвалідності, на строк з 23 вересня 2019 року до 01 жовтня 2020 року.

Причиною професійного захворювання є робота в умовах впливу шкідливих факторів, умови праці підземного гірничого майстра за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості, за рівнем шуму - до 3 класу 2 ступеня шкідливості. Аерозоль переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони, концентрація в мг/м3: З вмістом кристалічного кремнію діоксиду (Si02) у пилу від 10% до 70% - 6,0 при гранично допустимій до 2,0. Шум еквівалентний рівень звуку дБА: 92 при гранично допустимому 80, що підтверджується Актом розслідування хронічного професійного захворювання Форми П-4 від 27 червня 2014 року.

Відповідно до Закону України "Про охорону праці, на підприємство покладено обов`язок забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники мікроклімату інші показники умов праці відхиляються від встановлених нормативних показників, що стали причиною профзахворювання позивача.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обов`язків здоров`ю позивача була заподіяна шкода професійним захворюванням, на підприємстві відповідача позивач деякий час працював, виконуючи роботи в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу.

Як встановлено із медичних документів, позивач в зв`язку з отриманим професійним захворюванням, не має змоги вести звичне життя, тому що змушений постійно перебувати на обліку у ЛПЗ, приймати ліки, бо без них його стан погіршується і він взагалі не може вести нормальне життя. Змушений систематично проходити курси амбулаторного лікування, на що витрачає свій час, який раніше використовував на власні справи. Професійне захворювання обмежує його у побуті, зокрема він не має можливості виконувати більшість домашніх робіт, які, враховуючи стан його здоров`я, мають робити члени його родини. Внаслідок таких обмежень він постійно відчуває себе тягарем для рідних. Відчуття того, що він ніколи не буде здоровою людиною постійно переслідує його, внаслідок чого він постійно перебуває в стані психічного напруження. Внаслідок професійного захворювання, докорінно змінився уклад його життя, що підтверджується витягами з лікарняних епікризів.

При цьому суд враховує, що моральні страждання позивача мають постійний характер, незважаючи на регулярні курси лікування, стан здоров`я позивача покращується тимчасово. Постійний характер фізичних страждань позивача знаходить також підтвердження в медичних документах, з яких убачається, що позивач має необхідність проходити регулярне стаціонарне лікування з приводу професійного захворювання. Фізичний стан, самопочуття з часом не покращується, лікування в медичних установах приносить тимчасовий результат, періодично відбуваються загострення - рецидив хвороби. Зазначені обставини викликають відчуття неповноцінності у позивача, через що він переживає моральні страждання. Такі обставини вносять суттєві зміни в життєвих стосунках, він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, змінити спосіб життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 року "Кечко проти України" у випадках, коли з набуттям чинності певного закону його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. При цьому рішенням Конституційного суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008, абз. 9 п. 5 встановлено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України "Про охорону праці", роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Враховуючи встановлені судом обставини, які знайшли підтвердження в наданих доказах, встановлений факт завдання моральної шкоди позивачу підприємством відповідача Приватним акціонерним товариством «Суха Балка», суд вважає, що спричинена моральна шкода підлягає компенсації, з огляду на наступне.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача. Таким чином відшкодування шкоди спричиненої працівникові покладається на власника підприємства, роботодавця.

Як роз`яснено у п.9 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та ін. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, відсутності наявності динаміки покращення стану позивача, настання негативних змін у його житті, неможливість відновлення стану, який мав потерпілий до професійного захворювання, з урахуванням ступеню вини відповідача, час роботи на підприємстві відповідача в умовах шкідливих факторів, постійний характер страждань позивача, який переносить постійний фізичний біль, обмежений в можливості роботи в домашньому господарстві, звичайних повсякденних заняттях та активному спілкуванні з сім`єю, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, і вважає необхідним призначити позивачу компенсацію в розмірі 55000 гривень 00 копійок, що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди.

У судовому засіданні встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача ПАТ «Суха Балка» судових витрат за надання правової допомоги слід зазначити наступне.

Як встановлено судом 10 лютого 2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом Ратушною Русланою Павлівною укладений договір про надання правничої допомоги.

Перелік наданої правничої допомоги, детальний її розрахунок із зазначенням витраченого часу перелічений в договорі про надання правничої допомоги. Підтвердженням її надання та отримання є акт приймання-передачі правничої допомоги від 10 лютого 2020 року між ОСОБА_1 та його представником, а також розрахункова квитанція відповідно до якої понесені позивачем ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу складають 3000 гривень 00 копійок.

Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пов`язані з правничою допомогою пропорційно до задоволених вимог, що складає 1860 гривень.

На підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок.

Керуючись ст. ст. 10, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265 - 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

позов адвоката Комарицького Олега Миколайовича до Приватного Акціонерного Товариства «Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (50029 Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Конституційна, 5 ідентифікаційний код 00191329) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) компенсацію за спричинену моральну шкоду, в зв`язку з ушкодженням здоров`я, в розмірі 55000 (п`ятдесят п`ять тисяч) гривень 00 копійок, без утримання податку з доходів з фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (50029 Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Конституційна, 5 ідентифікаційний код 00191329) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 1860 (одна тисяча вісімсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Суха Балка" (50027 Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Конституційна, 5, ) на користь держави - судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлено 13 квітня 2020 року.

Суддя: І. Я. Чорний