ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2306/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2020 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді: Сирбул О.Ф. ,

за участю секретаря: Лаптєвої Ю.М.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом, в якому просить суд:

- виділити ОСОБА_5 належну їй 1/2 частину житлового будинку загальною площею - 66,6 кв.м., житловою площею - 43,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в натурі, в окремий об`єкт нерухомості,а саме: квартиру №1 , загальною площею - 33,3 кв.м., житловою площею - 21.5 кв.м., до складу якої входять: санвузол площею 6,1 кв.м., кухня площею 5,7 кв.м., житлова кімната площею 7,3 кв.м., житлова кімната площею 14,2 кв.м., згідно Додатку до Висновка експерта ТОВ «Українське бюро технічної інвентаризації та оцінки майна» від 04.06.2019 року №09/19 щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкту нерухомого майна;

- визнати за ОСОБА_5 право власності на окремо виділений об`єкт нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: квартиру №1 , загальна площею- 33,3 кв.м., житловою площею - 21,5 кв.м., до складу якої входять: санвузол площею 6,1 кв.м., кухня площею 5,7 кв.м., житлова кімната площею 7,3 кв.м., житлова кімната площею 14,2 кв.м.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Київською державною нотаріальною конторою №6Н-19563 від 25.12.1984 року, зареєстрованого у Київському бюро технічної інвентаризації 15.01.1985 року за реєстровим №18896 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями 1/4 частини (по 1/4 частині кожному) будинку АДРЕСА_1 , що належав на праві власності померлому ОСОБА_8 .

Відповідно до даних з реєстрових книг Київського міського бюро технічної інвентаризації право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за: ОСОБА_6 - 1/4 частина будинку на підставі свідоцтва про спадщину, ОСОБА_5 - 1/4 частина будинку на підставі свідоцтва про спадщину, ОСОБА_2 -1/4 частина будинку на підставі свідоцтва про спадщину та ОСОБА_3 - 1/4 частина будинку на підставі свідоцтва про спадщину.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.08.2014 року (спадкова справа №2/2014), посвідченого ПН КМНО Кириленко Л.В. позивачем було успадковано 1/4 частину житлового будинку, що належала померлій ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 6Н- 19563 від 25.12.1984 року.

Таким чином, позивачу, належить 1/2 частина житлового будинку на праві спільної часткової власності, а інші частини житлового будинку належать відповідачам в рівних частинах по 1/4 на кожного.

На даний час будинок фактично використовується в натурі як три окремі квартири, кожна із квартир мають окремі виходи, окремі комунікації, окремі особові рахунки, тобто, фактично функціонують три окремі об`єкти нерухомості, які не залежать один від одного.

Позивач звернулася до відповідачів з проханням про виділення в натурі належної їй 1/2 частини будинку, але останні не погоджуються на жоден із варіантів розподілу без будь-яких на це пояснень, тому позивач була змушена звернутися до ТОВ «Українське бюро технічної інвентаризації та оцінки майна» щодо виготовлення технічного паспорта та відповідної документації по розподілу спірного житлового будинку між його співласниками відповідно до належних їм часток.

Так, відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовлений ТОВ «Українське бюро технічної інвентаризації та оцінки майна» виготовленого 04.06.2019 року встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею - 66,60 кв.м., житловою площею - 43,1 кв.м., допоміжною (подсібною) площею - 23,5 кв.м. складається з трьох відокремлених приміщень, а саме: квартира №1 - загальна площа 33,3 кв.м., яка складається з житлової площі - 21,5 кв.м., допоміжної (подсібна) площі - 11,8 кв.м.; квартира №2 - загальна площа 16,6 кв.м., яка складається з житлової площі - 10,8 кв.м., допоміжної (подсібна) площі - 5,8 кв.м.; квартира №3 - загальна площа 16,7 кв.м., яка складається з житлової площі - 10,8 кв.м., допоміжної (подсібна) площі - 5,9 кв.м.

Відповідно до висновку експерта ТОВ «Українське бюро технічної інвентаризації та оцінки майна» від 04.06.2019 року №09/19 щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкту нерухомого майна, виданого позивачу, передбачено, що 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить позивачу, складається з квартири №1 : санвузол площею 6,1 кв.м., кухня площею 5,7 кв.м., житлова кімната площею 7,3' кв.м., житлова кімната площею 14,2 кв.м., за технічними показниками 1/2 частина об`єкта є відокремленою, має окремий вихід і може бути виділена в натурі.

Зважаючи на той факт, що відповідачі ніяким чином не реагують на звернення позивача про виділення в натурі належної їй 1/2 частини будинку, тому позивач змушена звернутися до суду для вирішення питання стосовно виділення в натурі належної їй 1/2 частини будинку в судовому порядку.

Ухвалою суду від 29.08.2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 23.06.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 23.06.2020 року (протокольна) відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 23.06.2020 року (рпотокольна) відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 .

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову, з підстав викладених у відзиві на позов.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила суд відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України, яка узгоджується зі ст. 321 ЦК України, проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Київською державною нотаріальною конторою №6Н-19563 від 25.12.1984 року, зареєстрованого у Київському бюро технічної інвентаризації 15.01.1985 року за реєстровим №18896 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями 1/4 частини (по 1/4 частині кожному) будинку АДРЕСА_1 , що належав на праві власності померлому ОСОБА_8 .

Відповідно до даних з реєстрових книг Київського міського бюро технічної інвентаризації право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за: ОСОБА_6 - 1/4 частина будинку на підставі свідоцтва про спадщину, ОСОБА_5 - 1/4 частина будинку на підставі свідоцтва про спадщину, ОСОБА_2 -1/4 частина будинку на підставі свідоцтва про спадщину та ОСОБА_3 - 1/4 частина будинку на підставі свідоцтва про спадщину.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.08.2014 року (спадкова справа №2/2014), посвідченого ПН КМНО Кириленко Л.В. позивачем було успадковано 1/4 частину житлового будинку, що належала померлій ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 6Н- 19563 від 25.12.1984 року.

Таким чином, позивачу, належить 1/2 частина житлового будинку на праві спільної часткової власності, а інші частини житлового будинку належать відповідачам в рівних частинах по 1/4 на кожного.

Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно зі ст.ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК України.

За змістом даних норм закону виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Враховуючи, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернулась до ТОВ «Українське бюро технічної інвентаризації та оцінки майна» щодо виготовлення технічного паспорта та відповідної документації по розподілу спірного житлового будинку між його співласниками відповідно до належних їм часток.

Так, відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовлений ТОВ «Українське бюро технічної інвентаризації та оцінки майна» виготовленого 04.06.2019 року встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею - 66,.60 кв.м., житловою площею - 43,1 кв.м., допоміжною (подсібною) площею - 23,5 кв.м. складається з трьох відокремлених приміщень, а саме: квартира №1 - загальна площа 33,3 кв.м., яка складається з житлової площі - 21,5 кв.м., допоміжної (подсібна) площі - 11,8 кв.м.; квартира №2 - загальна площа 16,6 кв.м., яка складається з житлової площі - 10,8 кв.м., допоміжної (подсібна) площі - 5,8 кв.м.; квартира №3 - загальна площа 16,7 кв.м., яка складається з житлової площі - 10,8 кв.м., допоміжної (подсібна) площі - 5,9 кв.м.

Разом з тим, наданий ОСОБА_5 технічний паспорт, виготовлений в 2019 році (а.с. 22-26) не відповідає технічному паспорту на будинок виготовлений у 2009 році (а.с.111-117), крім того площі часток відповідвчів у будинку не співпадають з фактичними площами.

Позивач на обгрунтування своїх позовних вимог посилається на висновок експерта ТОВ «Українське бюро технічної інвентаризації та оцінки майна» від 04.06.2019 року №09/19, однак суд кретично ставиться до вказаного доказу, оскільки при поділу будинку в натурі ділиться житлова площа будинку, і пропорціональне їй - нежитлова площа будинку. У висновку експерта нема розрахунку цього. Також, поділ проведений тільки за фактичним користуванням, без розрахунку ідеальних часток сторін. Не зазначена вартість житлової частини будинку та нежитлової відповідно. Під час поділу будинку в натурі діляться також і господарськи будівлі, що розташовані на земельній ділянці. В правовстановлювальних документах власників будинку зазначено: спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з: 1/4 частини житлового будинку. Житловий будинок в цілому складається з «А» - житловий будинок загальною площею 66,6 кв.м., житлвою площею 43,1 кв.м., «Б» - літня кухня, №№ 1-7,1, II - спорудження (ворота, хвіртки, огорожа, замощення). Експертом при виговленні висновку не були враховані вказані обставини.

Також, відповідачі зазначили, що експерт з метою надання висновку оглядав будинок в їх відсутності, що позбавило їх можливості прийняти участь в огляді та на місці висловити свою точку зору щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна.

Крім того, із вказаного висновку взагалі не вбачається, чи був виїзд експерта до об`єкту дослідження, а саме: до житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Враховуючи викладене, ненадання позивачем доказів, які б спростовували вказані обставини, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12-13, 76-80, 133, 141, 200, 206, 263-265, 268, 354,355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя: