Справа №720/2462/19
Провадження: 2/720/3/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Новоселиця

Новоселицький районний суд, Чернівецької області у складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Факащук А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

- про визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій зазначив, що він набув право власності на Ѕ частину житлового будинку по АДРЕСА_1 . Дана обставина підтверджується свідоцтвом від 27 грудня 2017 року серії НМХ581719 видане приватним нотаріусом Новоселицького нотаріального округу Бежан Д.С. та зареєстроване в державному реєстрі за №3511. Право власності зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за №30, що підтверджується витягом від 15 листопада 2019 року №109252457. Право власності на Ѕ частину житлового будинку перейшло до нього на підставі договору купівлі продажу за 289459.80 грн. через публічні торги. Житловий будинок належав на праві власності ОСОБА_3 .

Друга частина житлового будинку належить на праві власності відповідачці ОСОБА_2 .

На даний час він не може домовитися з ОСОБА_3 , щодо оформлення права власності на Ѕ частину земельної ділянки яка мала би перейти до нього в порядку ст..120 ЗК України.

Рішенням Новоселицького районного суду визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину земельної ділянки розташованій по АДРЕСА_1 .

28 жовтня 2019 року відповідно до укладеного договору між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія Фінактиви», яке є правонаступником АТ «Укрсиббанк» право вимоги по договору іпотеки укладеного між ОСОБА_3 та АТ «Укрсиббанк» перейшло до нього.

Тому позивач вважає, що оскільки він набув право власності на Ѕ частину житлового будинку по АДРЕСА_1 через публічні електронні торги, як майно яке перебувало в іпотеку та належало ОСОБА_3 , він є єдиним іпотеко держателем спірного майна, а тому до нього перейшло і право власності на Ѕ частину земельної ділянки.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав зазначених у позовній заяві та просить суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судовому засіданні не з`явились але подали до суду заяви в яких зазначили, що позовні вимоги визнають не заперечують проти розгляду справи у їх відсутності.

Наданими сторонами доказами судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 27 грудня 2017 року зареєстроване в реєстрі за №3511 ОСОБА_1 набув право власності на Ѕ частину житлового будинку по АДРЕСА_1 . Право власності набуте на підставі ст..61 Закону України «Про виконавче провадження» та ст..47 Закону України «Про іпотеку» та на підставі акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів від 09 серпня 2017 року. Право власності на житловий будинок зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 27 грудня 2017 року за №109252457.

Відповідно до рішення Новоселицького районного суду від 30 вересня 2016 року по справі №720/1442/16-ц право власності на Ѕ частину земельної ділянки за кадастровим №:01:023:0015 загальною площею 0.2285 га по АДРЕСА_1 визнано за ОСОБА_2 .

Право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 15.11 2019 року за № 18321236 Ѕ частина даної земельної ділянки зареєстрована за ОСОБА_3 а за №18320264 Ѕ частина земельної ділянки зареєстрована за ОСОБА_2 ..

З договору відступлення права вимоги за іпотечним договором від 28 жовтня 2019 року ТОВ «Фінансова компанія Фінактив» відступило право вимоги по іпотечному договору укладений 20 листопада 2007 року за №70393 укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 по земельній ділянці за кадастровим № НОМЕР_1 :01:023:0015 загальною площею 0.2285 га землі по АДРЕСА_1 . Договір посвідчений приватним нотаріусом Кондра Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №3095.

Відповідно до іпотечного договору укладений 20 листопада 2007 року за №70393 укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 предметом іпотеки є земельна ділянка загальною площею 0.2285 га землі по АДРЕСА_1 за кадастровим №:01:023:0015.

Пунктом 4.3. та 4.4. Іпотечного договору зазначено, що право визначення підстави та способу звернення стягнення належить Іпотекодержателю. Звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду та/або виконавчим написом нотаріуса здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 Земельного кодексу України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої статті 141 цього Кодексу).

У зв`язку з тим, що відповідач набув право власності на будівлі, розміщені на вказаній земельній ділянці, що перебувала у власності, то до нього відповідно до положень ст. 120 ЗК України перейшло право власності на земельну ділянку, що перебуває у власності іншої особи, або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

У той же час, стаття 125 ЗК України передбачає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже , наведені норми слід розуміти таким чином, що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без оформлення припинення права будь-якими актами та документами. Варто наголосити, що ця норма є імперативною, відступ від неї на підставі договору не допускається.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Окрім того, пунктом «е» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом частин першої, третьої статті 626 ЦК України двостороннім договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Отже, правова природа двостороннього договору передбачає волевиявлення обох сторін договору на зміну, припинення або встановлення прав та обов`язків сторін цього договору.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що 09 серпня 2017 року (день купівлі-продажу нерухомості) у ОСОБА_3 автоматично припинилося, а у ОСОБА_1 автоматично виникло право власності на Ѕ частину спірної земельної ділянки загальною площею 0,2285 га за АДРЕСА_1 .

Аналогічна правова позиція, що у розумінні наведених положень законодавства при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону, викладена у постанові Верховного Суду України у справі за № 6-2225 цс16 від 12 жовтня 2016 року та у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №922/3655/17, від 05.09.2018 по справі № 904/9027/17, від 07.11.2018 у справі №910/20774/17, від 29.11.2018 по справі № 915/1416/17, від 06.12.2018 по справі № 902/1592/15, від 27.02.2019 у справі №913/661/17, від 06.03.2019 по справі №914/2687/17, від 04.04.2019 у справі № 910/7197/18.

Право власності відповідача на зазначене нерухоме майно підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.11 2019 року за № 18321236 яким Ѕ частина земельної ділянки по АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_3 ..

При цьому суд наголошує, що право власності ОСОБА_1 на Ѕ частину земельної ділянки розташованій по АДРЕСА_1 , загальною площею 0.2285 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, за кадастровим №:01:023:0015 виникає лише з моменту його державної реєстрації.

Аналізуючи у сукупності викладене суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст..245,246,258-273,354 ЦПК України, і на підставі ст..11,377,626 ЦК України, ст..120,125,126.141 ЗК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 право власності на Ѕ частину земельної ділянки розташованій по АДРЕСА_1 , загальною площею 0.2285 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, за кадастровим №:01:023:0015.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд Чернівецької області в 30-денний строк з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Сторони можуть ознайомитись з повним мотивованим рішенням суду через десять днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: Вівчар Г.А.