Справа № 456/3254/20
Провадження № 2-з/456/34/2020
УХВАЛА

про забезпечення позову

27 серпня 2020 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Березіній Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мундяка М.М. про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнанння права власності на майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мундяк М.М. звернувся до суду із заявою, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заяву мотивує тим, що в провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Предметом спору є квартира АДРЕСА_1 , яка придбана його батьками ІНФОРМАЦІЯ_2 у шлюбі та є спільним майном подружжя. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати, після смерті відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно, а саме Ѕ частину вказаної квартири. Він звертався до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, однак йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Вважає, що спадщину після смерті матері він прийняв, однак документально не оформив. Відчуження відповідачем спірної квартири до вирішення справи по суті може спричинити труднощі або ж взагалі унеможливить виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, долучені до неї документи та оглянувши матеріали справи №456/3254/20 провадження №2/456/1175/2020, суд приходить до висновку, що заяву про забезпечення позову слід розглянути без повідомлення учасників справи та задоволити, з наступних підстав.

Згідно з приписами ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.

Судом встановлено, що в провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться цивільна справа № 456/3254/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Предметом позову є квартира АДРЕСА_1 , яка придбана його батьками 24.04.2018 у шлюбі, а тому вказане нерухоме майно є спільним майном подружжя. Ухвалою судді від 27.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Лисятицької сільської ради Стрийського району Львівської області, матір заявника ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено актовий запис №9 /а.с. 10/.

Після смерті матері ОСОБА_4 звернувся в нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак листом приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Палінської О.В. за вих. №85/02-14 від05.08.2020, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю в нього жодного документа, що підтверджує право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 /а.с. 13/.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд має пересвідчитися, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд враховує наступне.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вказана правова позиція відображена в постанові Великої Палати Верховного суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18.

На підставі відомостей, викладених в позовній заяві та доданих до неї документів, суд дійшов до висновку про наявність реального спору між сторонами. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява містить відповідне обґрунтування заявлених позовних вимог, на підтвердження яких надано відповідні докази, а наявність чи відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги, суд установлює під час ухвалення рішення по суті спору.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Суд приймає до уваги той факт, що згідно з матеріалами позовної заяви, спірна квартира придбана батьками позивача за час перебування у шлюбі, що підтверджується: Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_2 , актовий запис №10 та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №9, однак ІНФОРМАЦІЯ_3 мати позивача померла. Після її смерті, ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмолено, у зв`язку з відсутністю в нього будь яких документів, які підтверджують право власності його матері на спірну квартиру, що і стало підставою для подачі до суду позову про визнання права власності на майно, в порядку спадкування.

Суд не перевіряє доводи позивача про те, що він на законних підставах вправі успадкувати ј частину вказаної квартири, оскільки такі є предметом позовних вимог і будуть вирішуватись під час розгляду справи по суті.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

До вказаного висновку, суд приходить, зважаючи на той факт, що право власності зареєстровано за відповідачем, дружина якого померла і останній в будь який час має можливість відчужити спірне майно.

При цьому обраний адвокатом Мундяк М.М. вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Відповідно до ч.6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи предмет спору, який полягає у визнанні за ОСОБА_1 права власності на ј частину кв. АДРЕСА_1 , обґрунтованість вимог позивача в частині існування ризиків утруднення виконання рішення суду в разі задоволення судом позову, враховуючи співмірність забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, що підтверджується звітом про оцінку вартості спірної квартири, суд вважає за доцільне задоволити заяву адвоката Мундяка М.М. про забезпечення позову та накласти арешт на кв. АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 149-154, 157, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мундяка М.М. про забезпечення позову задоволити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 .

Копію ухвали направити в Стрийський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) до виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя В. Л. Бучківська