З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа №377/422/20
Провадження №2/377/224/20
22 жовтня 2020 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Малишенко Т.О., за участі секретаря судового засідання - Маряхіної І.В., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження у залі суду в м.Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
17 липня 2020 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрований 18 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, Україна, актовий запис №208.
Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, Україна, актовий запис №208. Під час шлюбу в них народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейні стосунки сторін не склались через відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. З травня 2020 року проживають окремо. Відповідно перестали вести спільне господарство, в кожного утворився окремий бюджет. Примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. Спору щодо розподілу майна немає.
Ухвалою судді від 23 липня 2020 року після виконання вимог, передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного письмового позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідачу ОСОБА_4 , було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов.
Станом на 21.08.2020 року у суду не було відомостей про те, що позивачем та відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками, тому ухвалою судді від 21 серпня 2020 року призначено судове засідання з викликом сторін на 24.09.2020 року.
Ухвалою суду від 24 вересня 2020 року судовий розгляд справи відкладено на 22 жовтня 2020 року на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
В судове засідання позивач не з`явилася, до канцелярії суду подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надав, причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надіслав.
За наявності умов, передбачених ст. ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 22 жовтня 2020 року суд ухвалив заочне рішення у справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого 15 липня 2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, копія якого долучена до справи, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 18 грудня 2013 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис №208. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_7 , дружині ОСОБА_7 .
Як вбачається із змісту позовної заяви, спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені через різні погляди на сімейне життя, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Фактично сім`я припинила своє існування. На сьогоднішній день позивач не підтримує жодних зв`язків з відповідачем. Примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. Спору щодо розподілу майна немає.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Із статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Згідно ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.
Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо.
За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача і відповідача.
Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.
Як вбачається із змісту позовної заяви спірних питань з приводу розподілу спільного майна у сторін немає.
У відповідності до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
В заяві позивач зазначила, що після розірвання шлюбу вона бажає залишити прізвище відповідача - ОСОБА_8 .
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265 ЦПК України, суд, -
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований 18 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, Україна, актовий запис №208.
Прізвище дружини після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_8 .
Стягнути з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 840 гривень 80 копійок.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається через Славутицький міський суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину
Заочне рішення підписано 22.10.2020 року.
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1
Відповідач - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Суддя Т. О. Малишенко