ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 683/2859/19
Провадження № 22-ц/4820/1918/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Грох Л.М., Костенка А.М.

секретар судового засідання Чебан О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2020 року, суддя Андрощук Є.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , (після зміни прізвища ОСОБА_5 ), про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову вказав, що з нього за рішенням судді Пружанського району Брестської області Республіки Білорусь від 04.03.2013 року на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Також, з нього на користь ОСОБА_3 на її утримання за рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11.07.2019 року стягнуто аліменти у розмірі 2000 грн. до досягнення сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку. За судовим наказом Старокостянтинівського районного суду від 23.04.2019 року з нього на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Позивач вказав, що його сімейний і матеріальний стан істотно змінився, оскільки 21.11.2015 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 , яка ІНФОРМАЦІЯ_3 народила сина, ОСОБА_7 . Судовим наказом Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23.04.2019 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11.07.2019 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на її утримання в розмірі 2000 грн. щомісячно. Вказав, що загальний розмір аліментів, які з нього стягуються, становить більше половини отримуваного ним доходу, що ставить його у скрутне фінансове становище, у зв`язку з чим просив зменшити розмір стягнутих з нього аліментів з 1/4 доходу на кожну дитину до 1/6 доходу на кожну дитину відповідно, а також зменшити розмір аліментів стягнутих на користь ОСОБА_3 з 2000 грн. до 800 грн. щомісячних платежів.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15.09.2020 року позов задоволено частково, зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням судді Пружанського району Брестської області Республіки Бєларусь від 04.03.2013 року з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за судовим наказом Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23.04.2019 року з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просила рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

На обґрунтування доводів скарги апелянт зазначила, що оскаржуване рішення вважає таким, що не відповідає нормам матеріальною та процесуального права, а також фактичним обставинам справи. Вказала, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 проживають однією сім`єю, знаходяться у зареєстрованому шлюбі, ведуть спільний побут та зареєстровані за однією адресою, у зв`язку з чим вважає, що стягнення аліментів на другу дитину позивача на підставі судового наказу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23.04.2019 року не може сприйматися як належний доказ зміни його матеріального стану. Проживаючи разом з ОСОБА_3 з 2015 року, ОСОБА_2 мав такі ж витрати на нову сім`ю без урахування судового наказу. На думку апелянта, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в однаковій мірі зацікавлені у зменшенні розміру аліментів, оскільки це призведе до збільшення витрат на утримання їх спільної дитини, в той час як на утримання їх спільної з позивачем дитини кошти будуть зменшені. Суд не врахував, що позивач має постійну роботу та стабільний заробіток, що свідчить про покращення його матеріального становища. Також судом не взято до уваги, що розмір заробітної плати позивача збільшився з часу стягнення аліментів на утримання дитини, а тому збільшився і розмір отримуваних аліментів. Позивачем не надано доказів на підтвердження обставин щодо погіршення його матеріального стану з моменту стягнення з нього аліментів. Вказала, що сам по собі факт народження в позивача дитини від іншого шлюбу не впливає на матеріальне становище останнього та на його можливість сплачувати аліменти на утримання старшої дитини.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказав на правильність висновків суду, оскільки у зв`язку з народженням другої дитини, сина ОСОБА_7 , відбулася зміна його матеріального та сімейного стану. Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що оскаржуване рішення постановлено без додержання норм матеріального та процесуального права, тому відсутні підстави для задоволення скарги.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи судом були повідомлені належним чином. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у письмових заявах просили суд апеляційної інстанції розглянути справу без їх участі, проти апеляційної скарги ОСОБА_8 заперечили, підтримали рішення суду першої інстанції.

Дослідивши докази у справі, враховуючи зміст позовних вимог та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно виконавчого листа №683/1026/13-ц, виданого Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області 06.03.2014 року за клопотанням судді Пружанського району, Брестської області, Республіки Білорусь про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Республіки Білорусь від 04.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів, надано дозвіл на примусове виконання на території України рішення судді Пружанського району Брестської області Республіки Білорусь від 04.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 25 відсотків усіх видів заробітку або іншого доходу щомісяця, але не менше 50 відсотків бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення Республіки Білорусь, починаючи з 31.08.2012 року і до повноліття дитини (а.с. 47).

Відповідно до рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11.07.2019 року стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на її утримання в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 18.03.2019 року і до досягнення сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку (а.с. 44).

19.08.2019 року на підставі вищевказаного рішення Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області видано відповідний виконавчий лист (а.с. 45).

На підставі судового наказу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23.04.2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 19.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 46).

Задовольняючи позовні вимоги частково в даній справі суд першої інстанції виходив з того, що після ухвалення 04.10.2013 року судом Пружанського району, Брестської області, Республіки Білорусь рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , відбулася зміна матеріального та сімейного стану ОСОБА_2 , оскільки у нього народилася дитина, на утримання якої він зобов`язаний сплачувати аліменти за рішенням суду.

Висновки суду першої інстанції не є обґрунтованими з огляду на наступне.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки рішеннями суду з нього на користь дружини та дитини від іншого шлюбу стягнуто аліменти.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд у порушення вищевказаних вимог закону не звернув уваги на те, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження ІНФОРМАЦІЯ_3 сина ОСОБА_7 від шлюбу з ОСОБА_3 , на користь якої стягнуто аліменти, без відповідних підтверджень щодо примусового стягнення з позивача вказаних аліментів та погіршення його майнового стану, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів стягнутих на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 не надано суду доказів на підтвердження погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. В той же час, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Вказаний висновок узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі № 565/2071/19.

Встановивши обов`язок позивача надавати матеріальну допомогу дітям, місцевий суд належним чином не мотивував свій висновок про визначення аліментів саме у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу), не провів оцінку стану здоров`я та матеріального стану позивача, не врахував інтересів синів ОСОБА_2 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, погіршення його майнового стану у зв`язку із народженням іншої дитини, в задоволенні його позову належить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи особу апелянта, предмет апеляційної скарги, встановлені у справі обставини, оскільки судом допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, оскаржуване рішення підлягає частковому скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в частині зменшення розміру аліментів стягнутих на утримання сина позивача ОСОБА_6 .

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки суд апеляційної інстанцій дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні позову стосовно зменшення розміру аліментів, враховуючи, що апелянтом за подання апеляційної скарги сплачено 1260 грн. судового збору, в той час як їй належало сплатити 1152 грн. 60 коп., з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 належить стягнути витрати зі сплати судового збору, які належало сплатити, а не було сплачено апелянтом у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_2 не має пільг по сплаті судового збору в даній справі на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки справа не пов`язана із захистом права позивача, як учасника бойових дій, тому за його рахунок підлягає відшкодуванню судові витрати апелянта в суді апеляційної інстанції у зазначеному вище розмірі.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2020 року скасувати в частині зміни розміру аліментів стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,відмовити. В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції в сумі 1152(одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2020 року

Судді: Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

А.М. Костенко