Справа №345/5074/19
Провадження № 2/345/123/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2020 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Мигович О.М.

секретаря - Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мама ОСОБА_5 . На час смерті ОСОБА_5 належав одноповерховий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , позивачу було відмовлено у зв`язку із тим, що по свідоцтву про право власності на житловий будинок з господарськми будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , дійсно належить членам колгоспного двору, членом якого є спадкодавець ОСОБА_5 , в якому не визначено частки співвласників у праві спільної власності на вищезазначений житловий будинок

В позасудовому порядку позивач не має можливості визнати за собою право власності на спадкове домоволодіння, тому змушена звернутись до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити.

Відпровідачі в судове засідання не з`явилися, подали заяви, в яких просять проводити розгляд справи за їхньої відсутності, позов визнають, не заперечують проти задоволення позову.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама позивачки ОСОБА_5 - (а.с.6). На час смерті ОСОБА_5 належав одноповерховий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 - (а.с16).

Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , позивачу було відмовлено у зв`язку із тим, що по свідоцтву про право власності на житловий будинок з господарськми будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , дійсно належить членам колгоспного двору, членом якого є спадкодавець ОСОБА_5 , в якому не визначено частки співвласників у праві спільної власності на вищезазначений житловий будинок - (а.с.17)

Відповідно до статей 120,123 ЦК УРСР (1963р.) майно колгоспного двору безпосередньо належить його членам на праві сумісної власності, кожний з них має рівну частку. Разом з тим, суд вважає, що виділити частки у спільній сумісній власності на домоволодіння неможливо у звязку із смертю спадкодавця.

На момент відкриття спадщини цивільні правовідносини сторін були врегульовані Цивільним кодексом УРСР в редакції 1963 р.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно ст.549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Виходяич з вищенаведеного, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вищезазначене спадкове майно.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 120,123, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст.1218, 1223, 1258 ЦК України, ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: в цілому на житловий будинок з господарськиим будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий