Справа № 755/9368/20
Провадження № 4-с/755/172/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" жовтня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Кравченко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Акціонерне товариство «Універсал Банк», Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» на бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із скаргою, в якій просив суд: на підставі п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язати державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з карткового рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), який знаходиться в ПАТ «КБ «Приватбанк»; скасувати на підставі п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про накладення арешту на картковий рахунок НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), який знаходиться в ПАТ «КБ «Приватбанк»; визнати незаконною бездіяльність державного виконавця державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту з карткового рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ).

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що на виконанні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження 472322241. 27 березня 2020 року скаржник отримав смс-повідомлення про накладення арешту на його картковий рахунок НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) у АТ «КБ «Приватбанк», однак саму постанову державного виконавця про накладення арешту на банківській рахунки боржником отримано не було. Наклавши арешт на вказаний банківський рахунок заявника, державним виконавцем було проведено стягнення на всю пенсію боржника, що суперечить абз. 3 ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» 02 квітня 2020 року боржником було направлено заяву про зняття арешту із наданням доказів щодо використання карткового рахунку як пенсійного, однак державним виконавцем не було проведено дій для усунення порушень Закону України «Про виконавче провадження». Заявник вважає, що своїми діями Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) порушив його права на отримання коштів Пенсійного фонду України та позбавив його джерела існування та забезпечення життя в період провадження карантинних заходів, чи ще більше погіршив становище скаржника.

23 липня 2020 року до суду надійшли письмові пояснення представника заінтересованої особи АТ «Універсал Банк» - Сахабутдінова В.Ю. на скаргу, в яких вважає твердження скарги надуманими та заснованими виключно на припущеннях, а також такими, що направлені на навмисне невиконання судового рішення, тобто такими, що задоволенню не підлягають, а постанову державного виконавця - винесеною правомірно. Вважає, що заявник пропустив строк, встановлений ст. 449 ЦПК України, для подання скарги, оскільки про арешт карткового рахунку йому стало відомо 27.03.2020 р., 01.04.2020 р. він звернувся із заявою про зняття арешту з карткового рахунку та лише 26.06.2020 р. подав відповідну скаргу до суду. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва № 2-140/2011 від 06 червня 2012 року було ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором на суму 1 279 836 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 893 125,28 грн, заборгованість за відсотками - 358 033,89 грн, заборгованість за підвищеними відсотками - 28 676,83 грн та судові витрати в сумі 1 820 грн, а всього - 1 281 656 грн. На виконання рішення суду було видано виконавчі листи № 2-140/2011, які були направлені на примусове виконання до відповідного відділу державної виконавчої служби. 15.04.2015 р. державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 47232241 з примусового виконання виконавчого листа № 2-140/2011 виданого 28.09.2012 р. Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором на суму 1 279 836 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 893 125,28 грн, заборгованість за відсотками - 358 033,89 грн, заборгованість за підвищеними відсотками - 28 676,83 грн та судові витрати в сумі 1 820 грн, а всього - 1 281 656 грн. протягом тривалого часу в результаті проведених виконавчих дій рішення суду до теперішнього часу не виконано. 26.03.2020 р. старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦЖУ Міністерства юстиції (м. Київ) Урбаном Д.Д. винесено постанову про арешт коштів боржника, де зазначено про накладення арешту на грошові кошти, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Визначено обов`язок банку повернути постанову, якщо рахунок має спеціальний режим використання або на грошові кошти, на які заборонено звертати стягнення. У зв`язку з прийняттям АТ КБ «Приватбанк» постанови про арешт коштів боржника, в рамках виконавчого провадження № 47232241, картковий рахунок № НОМЕР_1 не відноситься до рахунків зі спеціальним режимом використання або інших рахунків, звернення стягнення на які заборонено законом. Крім того, боржником не надано доказів на підтвердження того, що рахунок відкритий у АТ КБ «Приватбанк» має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Із наданих письмових доказів убачається, що заява на виплату пенсії або грошової допомоги сформована 30.03.2020 р. о 23:43 год., тобто вже після винесення постанови про арешт коштів боржника. На думку представника стягувача, боржником навмисно вчиняються дії щодо невиконання рішення суду. Положення чинного законодавства не містять імперативної норми, яка б вказувала на те, що перед винесенням постанови про арешт коштів боржника, виконавець зобов`язаний виявити кошти боржника після чого винести постанову про арешт коштів боржника. Вважає

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2020 року витребувано від Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) завірені належним чином копій матеріалів виконавчого провадження № 472322241 відносно боржника ОСОБА_1

03 вересня 2020 року до суду надійшли письмові пояснення представника заінтересованої особи АТ КБ «Приватбанк» - Штронда А.М., в яких вважає скаргу безпідставною та такою, що подана із пропуском строків. Зазначає, що питання існування рахунків зі спеціальним режимом використання для фізичних осіб законодавчо не врегульовано, а тому державний виконавець не може знати для яких цілей використовується рахунок.

01 жовтня 2020 року до суду від Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла копія матеріалів виконавчого провадження № 472322241.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про день час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 Цивільного процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить наступного.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Положеннями частини першої статті 18 ЦПК України також визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою, - і за її межами.

Спеціальними законами, що регулюють правовідносини, що вникають між сторонами в ході виконавчого провадження, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 року № 1403-VIII.

Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», що узгоджується з положеннями ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Як убачається з матеріалів справи на виконанні у Дніпровському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 47232241 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 28 вересня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва, відносно ОСОБА_1 , про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором на суму 1 279 836 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 893 125,28 грн, заборгованість за відсотками - 358 033,89 грн, заборгованість за підвищеними відсотками - 28 676,83 грн та судові витрати в сумі 1 820 грн, а всього на загальну суму 1 281 656 грн.

Виконавче провадження № 47232241 було відкрито постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва від 15 квітня 2015 року на підставі заяви стягувача, Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк».

14 вересня 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва у виконавчому провадженні № 47232241 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження.

17 квітня 2018 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва у виконавчому провадженні № 47232241 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої постановлено звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у ТОВ «Сатурн-Холдинг».

Цього ж дня державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва у виконавчому провадженні № 47232241 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої постановлено звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у Управління з координації та контролю за виплатою пенсій.

26 березня 2020 року старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № 47232241 винесено постанову про арешт коштів боржника, ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення 1 281 656,00 грн.

Боржник, ОСОБА_1 , звернувся до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою від 01 квітня 2020 року про зняття арешту з карткового рахунку НОМЕР_1 , який знаходиться за розрахунковим рахунком НОМЕР_2 в ПАТ «КБ «Приватбанк».

Вказану заяву було отримано суб`єктом оскарження 03 квітня 2020 року, що підтверджується відстеження пересилання поштового відправлення № 046.

Згідно із довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 30 березня 2020 року та заявою про виплату пенсії або грошової допомоги належні ОСОБА_1 суми пенсії (грошової допомоги) нараховуються на його поточний рахунок, відкритий у Філія «Розрахунковий центр» АТ КБ «Приватбанк», поточний рахунок НОМЕР_2 (картка/рахунок НОМЕР_3 за договором SAMDNWFC6 від 16.01.2016). Убачається, що на вказаний рахунок заявника у період 30 грудня 2019 року - 29 березня 2020 року було зараховано цільові надходження у валюті рахунку, а саме: січень 2020 - 2 078,37, лютий 2020 - 2 078,37, березень 2020 - 2 078,37.

За приписами ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 447 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Права та обов`язки державного виконавця визначені у ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавець зобов`язаний здійснювати, зокрема заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Положеннями ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

За приписами ч. 2 ст. 48 Цивільного процесуального кодексу України стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання2, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Частиною 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Так, ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

За нормою ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Положеннями ст. 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - це рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Зі змісту наведених норм права слідує, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, оскільки законом можуть бути визначені й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, на які заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20).

Таким чином, за матеріалами справи встановлено, що боржником було надано державному виконавцю документальне підтвердження того, що кошти, які знаходяться на арештованому рахунку, є коштами наданими йому пенсійного забезпечення. Дана обставина підтверджується заявою до приватного виконавця від 01 квітня 2020 року, яка разом із додатками була отримана суб`єктом оскарження 03 квітня 2020 року. В заяві зазначається, що кошти, які перебувають на арештованому рахунку є коштами отриманими за рахунок пенсії, отже рахунок має спеціальний режим використання, що підтверджується випискою по картковому рахунку та заявою до Пенсійного фонду України, що є підставою для зняття арешту.

Отже, державний виконавець, маючи документальні підтвердження, що на кошти, які знаходяться на рахунку боржника, звертати стягнення заборонено, арешту з такого рахунку та/або коштів не зняв, чим вчинив бездіяльність, яка порушує приписи частини 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», норми чинного законодавства у сфері соціального захисту.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 451 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи надані суду докази, а також те, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусовим виконанням судових рішень, суд приходить висновку, що державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) допущено бездіяльність щодо не зняття арешту з карткового рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), який знаходиться в ПАТ «КБ «Приватбанк», за заявою боржника.

З огляду на зазначене, суд приходить висновку, що належним способом відновлення прав ОСОБА_1 , на захист яких була подана ця скарга, є визнання незаконною бездіяльності державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту з карткового рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) та зобов`язання його зняти арешт з карткового рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), який знаходиться в ПАТ «КБ «Приватбанк», що є підставою для часткового задоволення скарги.

Щодо тверджень заінтересованих осіб на пропущення заявником строків, передбачених ст. 449 Цивільного процесуального кодексу України, для звернення до суду із цією скаргою, то відповідне обґрунтування позиції суду в цій частині було викладене в ухвалі суду від 07 липня 2020 року про призначення скарги до розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1, 4, 5, 18, 56, 59, 70 Закону України «Про виконавче провадження», Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», ст. ст. 260, 354, 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи Акціонерне товариство «Універсал Банк», Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» на бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту з карткового рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритому у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 .

Зобов`язати державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) усунути бездіяльність шляхом зняття арешту з карткового рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритому у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 .

В іншій частині вимог скарги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: