Провадження № 2-о/229/161/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2020 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Король І.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

заявниця звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки х. Кірова, Старобешівського району, Донецької області, Україна, громадянки України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в Кіровському районі м. Донецька, Донецької області, причина смерті: дифузний кардіосклероз. Гостра серцева недостатність.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка х. Кірова Старобешівського району Донецької області, Україна, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьку.

Померла ОСОБА_2 31 жовтня 2011 року склала заповіт, яким заповідала заявнику майно, де б воно не знаходилось, з чого б не складалось.

Похованням ОСОБА_2 займався батько ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Спадкоємців за законом у ОСОБА_4 немає.

Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті та надано письмову відмову № 20.13-115/1-2421/4 від 06 серпня 2020 року.

Для вирішення даного питання, заявнику було рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту смерті, оскільки нею пред`явлено документ, який виданий на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та (або) особами на окупованій території України є недійсним і не створює правових наслідків.

Встановлення даного факту їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2 українського зразка та прийняття спадщини.

З огляду на зазначене, вона вимушена звернутись до суду з даною заявою.

В судове засідання заявницяі не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Тобто, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Суд встановив, що 31 жовтня 2011 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіла усе її майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (заповіт № НОМЕР_1 ) (а.с. 12).

12 вересня 2015 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 . Після реєстрації шлюбу прізвище « ОСОБА_7 » було змінено на « ОСОБА_8 » (а.с. 9).

Отже, ОСОБА_1 є спадкоємицею ОСОБА_2 за заповітом.

Як вбачається з роз`яснень викладених у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо окремих питань визнання належними та допустимими доказів на підтвердження факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України від 11.04.2017 № 9-697/0/4-17, у померлої особи може не бути родичів, а відмова у відкриті провадження за заявою у такій категорії справ унеможливить реалізацію заявниками права на спадкування. Враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку при розгляді справ зазначених категорій.

З огляду на те, що ОСОБА_1 не є родичкою померлої ОСОБА_2 , а будь-яких інших близьких осіб остання не має, поряд з цим, враховуючи заінтересованість заявника у вирішення порушеного в заяві питання та те, що встановлення факту смерті необхідно заявнику для реалізації права на спадкування за заповітом та з метою недопущення порушення її законного права, суд приймає до розгляду дану заяву.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла в Кіровському районі м. Донецька, Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті: дифузний кардіосклероз. Гостра серцева недостатність, що підтверджується довідкою про причину смерті № 3661 від 23 вересня 2019 року, договором-замовленням на організацію та проведення поховання від 20 вересня 2020 року та фотознімками місця поховання (а.с. 10, 14, 17-18).

Судом встановлено, що у реєстрації смерті ОСОБА_2 було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті Краматорському міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) пред`явлено документ, виданий на тимчасово окупованій території України, який є недійним і не створює правових наслідків (а.с.11).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 № 2268-VIII діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки зазначених доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті ОСОБА_2 для реалізації права на спадкування ОСОБА_1 суд, приймає до уваги надані довідку про причину смерті, договір-замовлення на організацію та проведення поховання, та досліджує їх в сукупності з фотознімками місця поховання, і вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт смерті ОСОБА_2 в Кіровському районі м. Донецька, Донецької області, що надасть можливість ОСОБА_1 отримати свідоцтво про смерть відповідно до законодавства України.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 268, 273, 315, 317, 319, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки х. Кірова Старобешівського району Донецької області, Україна, громадянки України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в Кіровському районі м. Донецька, Донецької області, причина смерті: дифузний кардіосклероз. Гостра серцева недостатність.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 вересня 2020 року.

Cуддя: С. О. Рагозіна