Справа № 383/1390/19
Номер провадження 2/383/94/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2020 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючої судді Адаменко І.М.,

за участю секретаря судового засідання Потапчук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в приміщенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу № 383/1390/19 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення завданої шкоди,-

ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовними вимогами до ОСОБА_1 про стягнення завданої шкоди, в обґрунтування позову зазначили, що відповідач ОСОБА_1 , згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 122 від 12.10.2016 року зарахований до списків особового складу військової частини та прийнятий на посаду курсанта.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 85-ОД від 27.06.2017 року ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «Звільнення з військової служби за службовою невідповідністю» та відповідно до п. 13 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР, притягнуто до матеріальної відповідальності у сумі 2686,47 грн.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 140 від 04.07.2017 року ОСОБА_1 був звільнений у запас (через службову невідповідність) та 04 липня 2017 року справи та посаду здав та вибув до Бобринецького РВК Кіровоградської області для зарахування на військовий облік.

Завдану матеріальну шкоду в сумі 2686,47 грн. відповідач не відшкодував, тому за вказаних обставин позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача завданої під час проходження військової служби шкоди.

17 грудня 2019 року ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача та відповідач в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 26, 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Спір з приводу відшкодування збитків, завданих особою державі під час проходження військової служби, є публічно-правовим, а тому підлягає розгляду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з положеннями ст.ст. 2, 4 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Публічно-правовим спором є спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 4 ст. 5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

У справі, що розглядається, позов пред`явлено військовою частиною до фізичної особи військовослужбовця про стягнення майнової шкоди, завданої ним під час проходження військової служби.

Шкода заподіяна державі відповідачем внаслідок недбалого та безвідповідального ставлення до виконання своїх службових обов`язків та військової служби і підлягає відшкодуванню згідно з Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців.

Таким чином, спірні правовідносини виникли у зв`язку із завданням відповідачем шкоди державі під час проходження публічної служби.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п. 17 ст. 4 КАС України).

Проходження публічної служби - це процес діяльності особи на посадах, які вона обіймає, починаючи від моменту призначення на відповідну посаду та завершуючи припиненням публічної служби, із сукупністю всіх обставин і фактів, які супроводжують таку діяльність. Оскільки така професійна діяльність нерозривно пов`язана з отриманням оплати (винагороди) за роботу, яку особа виконує на відповідній посаді, то правовідносини, пов`язані з нарахуваннями, виплатами, утриманнями, компенсаціями, перерахунками заробітної плати, компенсацій, грошової допомоги під час виконання такою особою своїх посадових обов`язків, є одним з елементів проходження публічної служби, а під час звільнення з публічної служби - одним з елементів припинення такої служби.

З аналізу наведених процесуальних норм убачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Ураховуючи викладене, даний спір не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, а підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з проходженням публічної служби, одним з різновидів якої є військова служба.

З огляду на вищезазначені вимоги закону, указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, і питанням відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди, навіть якщо притягнення цієї особи до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди відбувається після її звільнення з військової служби.

Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 5 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16, в якій зазначено про відступ від раніше висловленої правової позиції у постановах від 10 квітня 2018 року у справі № 533/934/15-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 815/5027/15, від 3 жовтня 2018 року у справі № 755/2258/17 в аналогічних спорах.

Водночас слід зазначити, що у межах цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Аналогічний висновок сформульовано у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 734/3102/16-ц.

Тому, суд приходить до висновку, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, і провадження у ній необхідно закрити з підстав п.1) ч. 1 ст. 255 ЦПК України та роз`яснити позивачу в порядку ч.1 ст. 256 ЦПК України, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Керуючись п.1) ч. 1 ст. 255, ст.ст. 256, 258-260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі № 383/1390/19 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення завданої шкоди закрити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що вказані вище позовні вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду.
У відповідності до п.п. 15.5) п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Бобринецький районний суд Кіровоградської області).

Суддя І. М. Адаменко