Провадження № 2/127/3489/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2020 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Дернової В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення боргу за договором позики та повідомив, що 20.03.2019 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 був укладений Договір позики, згідно умов якого відповідач ОСОБА_2 отримав грошові кошти в сумі 90000 грн. як позику, що еквівалентно 3000 Євро, з умовою їх повернення до 20.09.2020 року, сума сплачуваного боргу не може бути меншою за еквівалентну суму боргу в Євро по курсу: 1Євро = 30 гривень, в разі зростання курсу Євро, борг сплачується в сумі, еквівалентній комерційному курсу Євро на дату сплати боргу; в разі несвоєчасного повернення суми позики позичальник зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення та штраф в розмірі 20% від суми позики. 20.03.2019 року між відповідачем ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 був укладений Договір поруки, відповідно до умов якого поручитель поручився перед кредитором за виконання обов`язку ОСОБА_2 щодо виконання боргових зобов`язань за Договором позики від 20.03.2019 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . У визначені строки та на день звернення до суду борг не був повернутий. Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за Договором позики від 20.03.2019 року у сумі 118935,36 грн., з яких: 99112,80 грн. основна сума боргу, 19822,56 грн. штраф.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.10.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками, було надіслано відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 рекомендованим листом з повідомленням, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а ч.1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ч.1 ст. 546 ЦК України та ст. 549 ЦК України, виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що 20.03.2019 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений Договір позики, згідно умов якого відповідач ОСОБА_2 отримав грошові кошти в сумі 90000 грн. як позику, що еквівалентно 3000 Євро, з умовою їх повернення до 20.09.2020 року, сума сплачуваного боргу не може бути меншою за еквівалентну суму боргу в Євро по курсу: 1Євро = 30 гривень, в разі зростання курсу Євро, борг сплачується в сумі, еквівалентній комерційному курсу Євро на дату сплати боргу; в разі несвоєчасного повернення суми позики позичальник зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення та штраф в розмірі 20% від суми позики (п. 1, 2, 7 Договору) (а.с. 6-7).

Факт отримання ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 90000 грн. підтверджується розпискою від 20.03.2019 року (а.с.8).

20.03.2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений Договір поруки, відповідно до умов якого Поручитель поручився перед Кредитором за виконання обов`язку ОСОБА_2 щодо виконання боргових зобов`язань за Договором позики від 20.03.2019 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 9-10).

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Позивачем ОСОБА_1 28.07.2020 року надсилалися листи - попередження на адресу відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про повернення позики, які залишилися без реагування (а.с. 11-12).

У визначені строки та на день розгляду справи судом борг не був повернутий.

Ці факти встановлені судом та ніким не оспорюються.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі та слід стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 суму основного боргу за Договором позики від 20.03.2019 року у розмірі 99112,80 грн., що еквівалентно 3000 Євро, та 19822,56 грн. штраф, а всього 118935,36 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 594,68 грн. судового збору.

Керуючись ст. 13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, на підставі ст. 525, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 553, 554, 610, 612, 651, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договором позики від 20.03.2019 року у розмірі 118935,36 грн., з яких 99112,80 грн. основна сума боргу, 19822,56 грн. штраф.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 594,68 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

АДРЕСА_2 ).

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

АДРЕСА_2 ).

Суддя: