УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/1405/19

Провадження № 2/638/108/20

04.02.2020 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді - Подус Г.С.

при секретарі - Коваленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «УкрСиббанк» про стягнення коштів, -

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до АТ «УкрСиббанк» про стягнення коштів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявив відвід судді. Свою заяву обґрунтовує тим, що на вимогу позивача надати ухвалу щодо відмови у задоволенні заяви про відвід головуючого після проголошення ухвали позивачу працівником Дзержинського районного суду м. Харкова, що знаходився в приймальні судді Подус Г.С., було заявлено, що Подус Г.С. знаходиться в наступному судовому засіданні і ухвалу можна буде отримати після закінчення наступного судового засідання. Тому позивач вважає, що ухвалу від 15.11.2019 р. по справі №638/1405/19 судом не підписано в нарадчій кімнаті та не видано негайно після проголошення рішення, чим порушила імперативну норму ч. 2 ст. 259 ЦПК України.

Представник відповідача проти відводу заперечував, вказала на його необґрунтованість.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяву про відвід, дійшов наступного висновку.

Підстави для заяви відводу судді закріплені ст. ст. 36, 37 ЦПК України. Так, статтею 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об'єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Крім того, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Судом встановлено, що Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова 15.11.2019 року в задоволенні заяви про відвід відмовлено, проголошено ухвалу, позивач вважає, що ухвалу не було підписано в нарадчій кімнаті, однак жодним чином не підтверджує даного факту.

Більш того, виготовлення копії ухвали не має жодного відношення до підписання оригіналу ухвали, з огляду на те, що лише оригінал ухвали підписується суддею в нарадчій кімнаті.

Також, дослідивши доводи заявника, викладені в заяві про відвід, приходжу до висновку, що заява не міститься на вимогах закону, які б могли були підставою для задоволення відводу.

У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України", суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

На підставі викладеного вбачається, що подання необґрунтованих заяв з боку позивача (шість заяв про відвід судді, які визнано необгрунтованими та відмовлено у відводі судді Подус Г.С.) носить систематизований характер, за наслідком чого призводить до відкладення судового розгляду та може свідчити про намір затягування розгляду справи, що в свою чергу є на думку суду зловживанням своїми процесуальними правами в розумінні ст. 44 ЦПК України; та є неприпустимим, оскільки нездатність суду протидіяти створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, може бути наслідком порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись ст.ст. 36-38, 40, 44 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючому по справі - судді Подус Ганні Сергіївні подану по цивільній справі №638/1405/19 - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включенні до апеляційної скарги на рішення або ухвалу суду.

Головуючий