Справа № 606/3122/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Теребовля у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області, третя особа Теребовлянська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Теребовлянської міськоїради, третя особа Теребовлянська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 дідуся ОСОБА_2 .

В обґрунтування вимог позивач вказує, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, що складається із 2 членів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 головою якого був ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за законом на належну їй частку житлового будинку, яку прийняв її син ОСОБА_2 в порядку передбаченому ст. 549 ЦК УРСР, так як фактично вступив в оперативне управління спадковим майном, однак не оформив спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом на належну їй частку житлового будинку, яку прийняв її чоловік ОСОБА_2 в порядку передбаченому ст. 549 ЦК УРСР, так як фактично вступив в оперативне управління спадковим майном, однак не оформив спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок. Позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Постановою державного нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Інші спадкоємці, до нотаріальної контори не зверталися. Посилаючись на наведене, просить задовольнити позов.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, однак надав заяву згідно якої просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити

Представник відповідача Теребовлянської міськоїради в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку, попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Як вбачається із довідки №09-04/09/411 від 04.09.2019 року, станом на 1988 рік на час видачі свідоцтва на право власності, житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 відноситься до колгоспного двору, що складається із 2 членів: мати ОСОБА_3 , дружина ОСОБА_4 головою якого був ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки виданої Теребовлянським Бюро Технічної Інвентаризації 14.08.2019 року житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності виданого Виконкомом Теребовлянської районної ради на підставі рішення виконкому №40 від 16.02.1988 року.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що по АДРЕСА_1 , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/3 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №12.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_2 від 17.05.1973 року народження, в графі батько вказаний ОСОБА_5 , в графі мати - ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за законом на належну їй частку житлового будинку, яку прийняв її син ОСОБА_2 в порядку передбаченому ст. 549 ЦК УРСР, так як фактично вступив в оперативне управління спадковим майном, однак не оформив спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Кровинківською сільською радою Теребовлянського р/в ЗАГСу Тернопільської області, актовий запис №11.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 05.09.1953 року зареєстрували шлюб.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом на належну їй частку житлового будинку, яку прийняв її чоловік ОСОБА_2 в порядку передбаченому ст. 549 ЦК УРСР, так як фактично вступив в оперативне управління спадковим майном.

Як вбачається із заповіту, посвідченого секретарем Кровинківської сільської ради Теребовлянського району від 28.07.1994 року, зареєстрованого в реєстрі за №6, ОСОБА_2 заповів все належне йому майно своєму онукові ОСОБА_7 Йосиповичу .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим Кровинківською сільською радою Теребовлянського району, Тернопільської області, актовий запис №15.

Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом на належне майно ОСОБА_2 , в тому числі і на житловий будинок.

Постановою завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. від 23.10.2019 року за №2193/02-14, ОСОБА_7 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Як вбачається із постанови завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. від 23.10.2019 року за №2193/02-14 , у справах Теребовлянської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за №232/2011 за заявою ОСОБА_1 , який 30.11.2012 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 0,09 га та 1,17 га які розташовані на території Кровинківської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, інші спадкоємці не звертались.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 , прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 у встановленому законом порядку.

Таким чином, позивач після смерті ОСОБА_8 Ою успадкував будинковолодіння. Однак, оформити спадкових прав у нотаріальної конторі не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

Згідно з нормами ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно довимог ч.1ст.1233ЦПК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Як вбачаєтьсяз вимогч.1ст.1235ЦПК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В силу вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 392,1217, 1218, 1233, 1235, 1236, 1268- 1270 Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області, третя особа Теребовлянська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка