Справа 232/3798/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року Чернігівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Покопцевой Д.О.,

при секретарі Синяк Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ТОВ «Українська факторингова компанія" про заміну стягувача, -

встановив:

Заявник, зазначаючи, що він є правонаступником ПАТ «УкрСиббанк» відповідно до укладеного 17.11.2016р. між ними Договору факторингу № 47, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 25.04.2008 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТзОВ «Українська факторингова компанія», просить замінити стягувача у виконанні рішення від 23.05.2013р. Кіровського міського суду Донецької області у справі 232/3798/13-ц відносно до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Представник заявника надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилися, про причини неявки не сповістили, викликалися оголошенням на офіційному веб-сайті суду та засобами поштового зв`язку.

Представник ПАТ «УкрСиббанк» до судового засідання не з`явився, про причини неявки не сповістив, судову повістку отримав завчасно.

Відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою від 22.06.2020р. Чернігівського районного суду Запорізької області втрачене судове провадження відновлено в частині ухвали від 29.11.2012р. Кіровського міського суду Донецької області, рішень суду та ухвали від 29.05.2013р. про виправлення описки.

Дослідивши матеріали справи та вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви, суд виходить з наступного.

Рішенням від 23.05.2013р. Кіровського міського суду Донецької області стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку УкрСиббанк (, адреса реєстрації: 61050,м. Харків, пр. Московський,60) на рахунок № НОМЕР_1 в АТ УкрСиббанк, МФО 351005, заборгованість за кредитним договором №0 від 25 квітня 2008 р., сплаті процентів за користування кредитом, сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредитом, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам станом на 08 травня 2013 р. в загальній сумі 1 000 409 грн. 24 коп.; стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку УкрСиббанк понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у сумі по 1073 грн. (одна тисяча сімдесят три грн.) з кожного.

Ухвалою від 29.05.2013р. Кіровського міського суду Донецької області виправлено арифметичну помилку, що виникла в резолютивній частині рішення Кіровського міського суду від 23 травня 2013 р. по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та у резолютивній частині даного рішення невірно вказану загальну суму 1 000 409 грн. 24 коп. на правильну загальну суму 1059615,56 грн. (один мільйон п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот п`ятнадцять грн. 56 коп.).

Рішення набрало законної сили, 10.07.2013р. судом видано виконавчі листи.

17.11.2016р. між ТзОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу № 47.

Внаслідок укладення вказаного договору 17.11.2016 року відбулася заміна кредитора, а саме ТзОВ «Українська факторингова компанія» набуло статусу нового кредитора за договором № 0 від 25.04.2008р., позичальником згідно якого є ОСОБА_2 .

На підтвердження належності переходу права вимоги за кредитним договором до ТзОВ «Українська факторингова компанія» надано копію договору від 17.11.2016р. відступлення права вимоги.

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За з ч. 1, ч. 5 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»,у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У постановах від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18, і від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09, провадження № 61-16520сво18, Верховний Суд дійшов висновку, що заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредитору є належним виконанням.

Тобто, законодавець не пов`язує заміну кредитора в зобов`язанні зі згодою боржника, а повідомлення останнього про заміну кредитора у зобов`язанні має на меті виключно захист інтересів нового кредитора, який бере на себе ризики щодо несприятливих для себе наслідків у зв`язку із таким не повідомленням боржника про заміну кредитора у зобов`язанні, в тому числі і у випадку виконання зобов`язання боржником первісному кредитору.

Відповідно до п.1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до ч.1 ст.15 закону України «Про виконавче провадження» - сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Згідно ст. 18 ЦПК У країни, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території У країни, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Процесуальні питання, пов`язанні з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) регулюються розділом 6 ЦПК України, зокрема ст.442. У ч. 1 ст. 442 ЦПК України зазначено: у разі вибуття, однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; ч.2 ст. 442 ЦПК України - заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122цс13), виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляді водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Заміна стягувача не порушує прав боржника та не може звільняти від виконання обов`язків.

З огляду на викладене, вбачається необхідність у заміні стягувача у виконавчому провадженні правонаступником, у зв`язку з чим суд визнає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи наведене, оскільки у правовідносинах, що виникли на підставі кредитного договору, відбулась заміна до відкриття виконавчого провадження за рішенням суду, яке набрало законної сили, судове рішення про задоволення вимог кредитора не виконане боржником, що не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, тому суд вважає за необхідне заяву задовольнити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.442 ЦПК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

ухвалив:

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, б.18/24, ідентифікаційний код 40235074) за виконавчими листами № 232/3798/13-ц (провадження 2/232/42/13), виданих на підставі рішення Кіровського міського суду Донецької області від 23 травня 2013 року.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Д.О. Покопцева