ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5364/20 Справа № 210/6883/19 Суддя у 1-й інстанції - Літвіненко Н. А. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», Акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняапеляційні скарги позивачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Бутко Олександр Олександрович, та відповідачів Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2020 року, яке постановлено суддею Літвіненко Н.А. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 25 лютого 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення моральної шкоди, завданої смертю чоловіка внаслідок професійного захворювання.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що її чоловік, ОСОБА_2 , пропрацював протягом 23 років 10 місяців на підприємствах відповідачів в умовах впливу шкідливих факторів.

Відповідно Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 24.06.2002 року діагноз ОСОБА_1 : пиловий бронхіт першої-другої ст. з бронхообструктивним синдромом, емфізема легень першої-другої стадії, ЛН другого ступеня, причиною виникнення професійного захворювання ОСОБА_1 було визнано його роботу протягом 23 років 10 місяців на підприємствах, правонаступниками яких є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та ПАТ «Південний ГЗК» в умовах впливу шкідливих факторів, а саме запиленості повітря робочої зони, рівень якої перевищував граничну допустиму концентрацію внаслідок недосконалості робочих процесів.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивачки ОСОБА_2 помер.

Довідкою Міжрайонної профпатологічної МСЕК про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом від 03.01.2018 року Серії АА № 0000180 встановлено причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 з встановленим йому за життя професійним захворюванням - пиловий бронхіт першої-другої ст. з бронхообструктивним синдромом, емфізема легень першої-другої стадії, ЛН другого ступеня.

Смертю її чоловіка, ОСОБА_2 , їй завдано моральної шкоди, оскільки вона втратила рідну їй людину, яку дуже любила і поважала, з якою прожила у шлюбі 45 років. Звістка про смерть чоловіка призвела до того, що вона зазнала сильного нервового потрясіння, незважаючи на сплив часу позивачка постійно перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про смерть чоловіка не залишають її до теперішнього часу.

Просить стягнути з відповідача Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на її користь без утримання податків та зборів моральну шкоду у розмірі 12 090,00 грн., з відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на її користь без утримання податків та зборів моральну шкоду у розмірі 372 109,00 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника внаслідок професійного захворювання - задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди, завданої смертю чоловіка внаслідок професійного захворювання у розмірі 150000,00 гривень, без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (на теперішній час Акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»), на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок професійного захворювання у розмірі 12000,00 гривень, без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», місцезнаходження: м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1, , на користь держави судовий збір в розмірі 1500,00 гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (на теперішній час Акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»), на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Бутко О.О., ставить питання про зміну рішення суду в частині розмірів моральної шкоди, стягнутих на користь позивачки, просить збільшити їх розмір до заявлених у позові, оскільки вони значно занижені та не відповідають глибині моральних страждань позивачки та принципу розумності, виваженості і справедливості. Втрата чоловіка є втратою, що не може бути відновлена, а тому душевні страждання позивачки будуть тривати і надалі, що свідчить про їх безстроковість. Смерть чоловіка призвела до того, що вона зазнала сильного нервового потрясіння, вона втратила близьку для неї людину, за життя в неї з чоловіком були тісні сімейні відносини, вони відчували взаємні почуття любові один до одного. Смертю її чоловіка, ОСОБА_2 , їй завдано моральної шкоди, оскільки вона втратила рідну їй людину, яку дуже любила і поважала, з якою прожила у шлюбі 45 років.

В апеляційній скарзі відповідач АТ «ПІВДГЗК» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову. Вважає, що стаж роботи чоловіка позивачки, який складає 09 місяців 18 днів на підприємстві АТ «ПІВДГЗК», не можна вважати тривалим та таким, що міг призвести до виникнення професійного захворювання. Крім того, вина АТ «ПІВДГЗК» у заподіянні шкоди чоловіку позивачки та протиправність діяння АТ «ПІВДГЗК» у визначеному законом порядку не встановлено, позивачкою не доведено наявність моральної шкоди, в зв`язку з чим відсутній причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправним діянням АТ «ПІВДГЗК» .

В апеляційній скарзі відповідач Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та відмову в задоволенні позовних вимог повністю. Зазначає, що чоловік позивачки свідомо тривалий час працював на підприємстві відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та погіршував стан свого здоров`я, був повідомлений при укладанні трудового договору про умови праці та наявність на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі фактори їх впливу на здоров`я. На думку відповідача, позивачкою не додано до суду належних доказів, які б підтверджували факт спричинення їй моральної шкоди. Розмір моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивачки не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, є необґрунтованим

Відзиви на апеляційні скарги не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» адвоката Ботвінка О.А., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, заперечував проти доводів апеляційної скарги позивачки ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 перебував в зареєстрованому 16 травня 1973 року Дзержинським відділом РАЦС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шлюбі з ОСОБА_1 (а.с.15).

Чоловік позивачки - ОСОБА_2 , працював на підприємствах відповідачів протягом 23 років 10 місяців, в шкідливих умовах праці.

Відповідно до Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 24.06.2002 року, діагноз ОСОБА_2 : пиловий бронхіт першої-другої ст. з бронхообструктивним синдромом, емфізема легень пршої-другої ст., причиною виникнення професійного захворювання у ОСОБА_2 визнано тривалу роботу на підприємствах відповідачів в умовах впливу шкідливих факторів, а саме запиленості повітря робочої зони, рівень якої перевищував граничну допустиму концентрацію внаслідок недосконалості робочих процесів (а.с.4-7).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.3)

Відповідно Довідки про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом від 03.01.2018 року, встановлена причина настання смерті ОСОБА_2 із професійним захворюванням (а.с.8).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_1 до відповідачів про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю працівника внаслідок професійного захворювання та вірно встановив, що відповідно до ст.ст. 1167, 1168 ЦК України, позивачка має право, передбачене ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю чоловіка внаслідок отриманого ним професійного захворювання на підприємствах відповідачів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо наявності правових підстав для стягнення моральної шкоди, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи.

Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненого професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв`язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент.

Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Позивачка ОСОБА_1 ставить питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної членам сім`ї смертю фізичної особи, тому право на відшкодування зазначеної шкоди виникло у позивачки на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

На думку колегії, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачі АТ «ПІВДГЗК» та ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є особами, що несуть відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачці - дружині померлого, оскільки у зв`язку зі смертю чоловіка позивачки від профзахворювання, вона переносить моральні страждання, змінився ритм її життя, для поновлення якого їй необхідні додаткові зусилля.

Посилання відповідача АТ «ПІВДГЗК» в апеляційній скарзі на те, що стаж роботи чоловіка позивачки, який складає 09 місяців 18 днів, на підприємстві АТ «ПІВДГЗК» не можна вважати тривалим та таким, що міг призвести до виникнення професійного захворювання, колегія суддів не бере до уваги, оскільки з Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 24.06.2002 року (а.с.4-7) вбачається, що причиною професійного захворювання позивача є робота, також і на підприємстві відповідача АТ «ПІВДГЗК» в умовах запиленості повітря робочої зони, рівень якої перевищував граничну допустиму концентрацію внаслідок недосконалості робочих процесів.

Доводи апеляційної скарги відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про те, що чоловік позивачки свідомо тривалий час працював на підприємстві відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та погіршував стан свого здоров`я, був повідомлений при укладанні трудового договору про умови праці та наявність на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі фактори їх впливу на здоров`я, колегією суддів не приймаються, оскільки жодним чином не знімають з роботодавця обов`язку з відшкодування моральної шкоди.

Не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідачів на те, що позивачкою не доведено наявність моральних страждань. Позивачка втратила чоловіка та залишилась без його турботи і піклування, смерть рідної людини, спричиняє їй хвилювання і по теперішній час, оскільки чоловік для позивачки був дуже близькою людиною, разом у шлюбі вони прожили 45 років.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою особи.

Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Колегія суддів погоджується із визначеними судом першої інстанції розмірами відшкодування моральної шкоди, стягнутих з відповідачів на користь позивачки, які визначені ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Доводи апеляційних скарг про те, що розміри стягнутих судом моральної шкоди необґрунтовані та не відповідає дійсності, колегія судів не бере до уваги, оскільки, при вирішенні питання про розміри відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачці, суд повно та всебічно дослідив обставини справи та дав їм належну оцінку.

Доводи, викладені в апеляційних скаргах, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи, діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

За таких обставин, колегія суддів вважаєщо рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, ч. 1 ст. 369, ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Бутко Олександр Олександрович, Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» - залишити без задоволення

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2020 року залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 31 серпня 2020 року.

Головуючий:

Судді: