Справа № 461/6258/20
Провадження № 2-з/461/9/20
У Х В А Л А

14.08.2020 року Галицький районний суд м. Львова в складі головуючого судді Волоско І.Р., секретар Береза П.Р., за участю заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи Маковського І.Я. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 про витребування доказів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про витребування доказів до подання позову, в якій просить: забезпечити докази без повідомлення інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи та витребувати від приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Глод Андрія Руслановича завірену, належним чином, копію нотаріальної справи по вчиненню 24.01.2020 державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на нежитлові приміщення загальною площею 206,4 кв.м. із коморою в підвалі 10,0 кв.м. у будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви вказує на те, що він є власником квартири АДРЕСА_2 , який належить до пам`яток культурної спадщини національного значення, охоронний номер 326/15. Dідповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Глод А.Р. 24.01.2020 прийнято рішення №50802079 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на нежитлові приміщення загальною площею 206,4 кв.м. із коморою в підвалі 10,0 кв.м. Разом з тим, згідно з актом приймання-передачі житлового будинку на АДРЕСА_1 з балансу ЛКП «Старий Львів» Галицької районної адміністрації на баланс ОСББ «Кам`яниця Рорайського», затвердженого наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 31.01.2017 №23, будинок складається з чотирьох поверхів, 12-ти квартир загальною площею 507,5 кв. м., підвалів 196,0 кв.м., допоміжних приміщень 312,3 кв.м., а також, підвального приміщення площею 33,4 кв.м. та нежитлового приміщення площею 25,9 кв.м., які належать ОСОБА_4 , нежитлового приміщення площею 70,2 кв.м., що належить ТОВ «Мінор». Відтак, із вказаного акта вбачається, що нежитлові приміщення загальною площею 206,4 кв.м. із коморою в підвалі 10,0 кв.м., право власності на які зареєстровано за ОСОБА_3 , сформовані за рахунок підвалів та допоміжних приміщень, які перебувають в спільній сумісній власності всіх власників квартир у цьому будинку. Таким чином, реєстрація за ОСОБА_3 права власності на приміщення у будинку АДРЕСА_1 , які перебувають у спільній сумісній власності власників квартир, а тому числі ОСОБА_1 є порушенням майнових прав останнього. Крім того, зазначає, що він має намір звернутися до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним права власності останньої на нежитлові приміщення площею 206,4 кв.м. у будинку АДРЕСА_1 та зобов`язання привести ці приміщення до попереднього стану та про витребування зазначених приміщень.Доказом обставин, на які посилається ОСОБА_1 , є документи, що були підставою для державної реєстрації приватним нотаріусом Глод А.Р. права власності на нежитлові приміщення загальною площею 206,4 кв.м. за ОСОБА_3 . які в силу вимог статті 8 Закону України «Про нотаріат» належать до нотаріальної таємниці. Відтак, він позбавлений можливості захистити свої майнові права без наявності вказаних доказів (документів).

Заявник та його представник в судовому засіданні вимоги заяви підтримали з підстав наведених у ній; просять заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заяву заперечив та просив відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши заяву про витребування доказів, приходжу до висновку, що дана заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною першою статті 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч.4 ст.84 ЦПК України, суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-4 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів зокрема є витребування доказів. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія.

Частиною першою та другою статті 118 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

В п. 5 ч. 1 ст.117 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення доказів зазначається обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 9901/385/19 дійшла висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що заявником не наведено підстав для забезпечення цих доказів саме відповідно до положень ст. 116-118 ЦПК України.

У поданій заяві не зазначено належного обґрунтування необхідності забезпечення доказів у запропонований заявником спосіб. Зокрема, заявником не наведено доводів наявності підстав припускати, що засіб доказування, який просить витребувати заявник, може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 84, 116-118, 353 - 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 17.08.2020 року

Суддя Волоско І.Р.