_______________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/235/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Кирикової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: Київський районний у місті Одесі

відділ державної реєстрації актів цивільного стану

Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2020 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Київський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявниця просить суд:

- встановити факт неправильності у: актовому записі про народження № 20 від 27 листопада 1961 року, складеного Виконавчим комітетом Ясногородської сільської ради Єланецького району Миколаївської області про державну реєстрацію народження « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 »; паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 04 червня 1996 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області та довідці про присвоєння ідентифікаційного номера виданої 12.04.2000 року ДПІ у Саратському районі виданих на ім`я « ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 », в частині запису імені « ОСОБА_1/ОСОБА_1 » замість вірного « ОСОБА_1 »;

- зазначити, що рішення суду є підставою для внесення змін до: актового запису № 20 від 27 листопада 1961 року, складеного Виконавчим комітетом Ясногородської сільської ради Єланецького району Миколаївської області про народження « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 »; паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 04 червня 1996 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області та Довідки про присвоєння ідентифікаційного номера виданої 12.04.2000 року ДПІ у Саратському районі на ім`я « ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 », вказавши вірно ім`я заявника, як: « ОСОБА_1 ».

Заявниця в обґрунтування заяви посилається на те, що вона - ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Ясногородка, Єланецького району, Миколаївської області, про що Ясногородською сільською радою Єланецького району Миколаївської області було складено відповідний актовий запис №20 та 27 листопада 1961 року видано Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .

У вищевказаному свідоцтві про народження її ім`я російською мовою було записано як « ОСОБА_1 », що в перекладі на українську мову вірно слід вказувати як « ОСОБА_1 ». Вказане підтверджується письмовим перекладом свідоцтва про народження з російської мови на українську мову зробленого перекладачем Брагарь Світланою Юріївною , справжність підпису якої посвідчено 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального Поведьонковою І.І.

Як стверджує заявниця, у багатьох правовстановлюючих документах її ім`я було вказано, як: « ОСОБА_1 », а саме у: свідоцтві про шлюб Серії НОМЕР_3 ; дипломі про вищу освіту серії НОМЕР_4 ; свідоцтві про право на заняття нотаріальною діяльністю НОМЕР_8; реєстраційному посвідченні про реєстрацію приватної діяльності НОМЕР_9.

Однак у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, в актовому записі № 20 від 27 листопада 1961 року було допущено описку в написані її імені, а саме замість вірного:« ОСОБА_1 » вказано невірно:« ОСОБА_1 », що підтверджується повним Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №3 від 21 липня 2020 року.

Також допущено описку в написані її імені при видачі 04 червня 1996 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області паспорта громадянина України Серії НОМЕР_1 та при присвоєнні ідентифікаційного номера, де її ім`я вказано, як: « ОСОБА_1 ».

Вказані розбіжності виникли внаслідок невірного перекладу з російської мови на українську мову імені «ОСОБА_1».

З урахуванням вищевикладених обставин, заявниця вимушена звернутись до суду з відповідною заявою.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу за вказаною заявою було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 05.08.2020 року прийнято вказану заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

У судове засідання призначене на 17.08.2020 року заявниця не з`явилась, про дату, час і місце проведення якого повідомлена належним чином, однак надала до суду заяву про підтримання заявлених вимог та проведення розгляду справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи - Київського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання призначене на 17.08.2020 року також не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлений належним чином, однак 10.08.2020 року надіслав на електронну скриньку суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій одночасно зазначив, що не заперечує проти її задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

З урахуванням подання сторонами по справі заяв про розгляд справи за їх відсутності, судом було ухвалено без видання до нарадчої кімнати провести розгляд справи в судовому засіданні 17.08.2020 року за відсутності сторін по справі.

Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає заяву підлягаючою до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого 27 листопада 1961 року, в с. Ясногородка, Єланецького району, Миколаївської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась особа, відомості про яку зазначено російською мовою: « ОСОБА_1 ».

У свідоцтві зазначено, що за фактом народження вказаної особи, 27 листопада 1961 року Виконавчим комітетом Ясногородської сільської ради Єланецького району Миколаївської області складено відповідний актовий запис №20, в якому в графі відомості про батька зазначено: « ОСОБА_8 », в графі відомості про матір - « ОСОБА_9 ».

Відповідно до перекладу вказаного свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , з російської мови на українську, зроблений ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І.І. 16 липня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №3910,3911, дані про особу стосовно якої видано свідоцтво зазначено українською наступним чином: « ОСОБА_1 ».

Однак, відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за №3 від 21.07.2020 року вбачається, що актовий запис №20, складений 27 листопада 1961 року Виконавчим комітетом Ясногородської сільської ради Єланецького району Миколаївської області стосовно особи: « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З витягу також встановлено, що за вказаним актовим записом значиться видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 , в якому, як вже встановлено зазначено дані про особу російською мовою, як: « ОСОБА_1 ».

В подальшому, як встановлено судом, 25 квітня 1985 року в Палаці одружень міста Одеси було зареєстровано шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою с. Ясногородка, Єланецького району, Миколаївської області, за наслідком чого ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 », за наслідком чого складено актовий запис №601, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 .

У вказаному свідоцтві про укладення шлюбу відомості про наречену зазначені російською мовою, як: « ОСОБА_1 ».

Відповідно до перекладу вказаного свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , з російської мови на українську, зроблений ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І.І. 16 липня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №3908,3909, дані про особу, яка зазначена як наречена, зазначено українською наступним чином: « ОСОБА_1 ».

Отже, заявниця, дані про яку в актовому записі №20, складеному 27 листопада 1961 року Виконавчим комітетом Ясногородської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, зазначені як: « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_4 , за наслідком реєстрації шлюбу з ОСОБА_11 , змінила прізвище на: « ОСОБА_1 », про що містяться відомості у актовому записі №601 від 25 квітня 1985 року.

В подальшому, 04 червня 1996 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області було видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я: « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ясногородка, Єланецького району, Миколаївської області.

У вказаному паспорті громадянина України на аркуші 10 міститься запис про реєстрацію шлюбу з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в Палаці шлюбів міста Одеси.

За наслідком виданого паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , 12.04.2000 року ДПІ у Саратському районі було видано довідку про присвоєння ідентифікаційного номера за № НОМЕР_7 , на ім`я: « ОСОБА_1 ».

При вищевикладених обставинах, проаналізувавши в сукупності усі обставини, у суду не виникає жодного сумніву, що: особа, зазначена у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої 12.04.2000 року ДПІ у Саратському районі, як: « ОСОБА_1 »; особа, зазначена у свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , актовий запис №601, в графі наречена, як: « ОСОБА_1 , яка змінила прізвище на « ОСОБА_1 »; та особа, зазначена в актовому записі про народження №20, складеному 27 листопада 1961 року Виконавчим комітетом Ясногородської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, як: « ОСОБА_1 », є однією тією ж особою.

На ім`я заявниці були також видані інші правовстановлюючі документи: диплом про вищу освіту серії НОМЕР_4 ; свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю НОМЕР_8 від 24 лютого 1994 року; реєстраційне посвідчення про реєстрацію приватної діяльності НОМЕР_9, видане 02 вересня 2005 року, в яких її ім`я зазначено, як: « ОСОБА_1 ».

Також судом враховується, що, як вже зазначалось, першочергово дані про особу були зазначені російською мовою, як: « ОСОБА_1 », та в подальшому під час його перекладу на українську і видачі вищезазначених документів, були допущені розбіжності у написанні ім`я, як: « ОСОБА_1 », « ОСОБА_1 », « ОСОБА_1 ».

Заявниця стверджує, що вірним написанням її ім`я з російського перекладу є: « ОСОБА_1 ».

Зазначені обставини підтверджуються експертним висновком за №056/349-m, складеним 24 березня 2017 року Українським бюро лінгвістичних експертиз, відповідно до якого встановлено наступне:

«В ономастичній традиції слов`янських мов особові імена часто мають по кілька офіційних варіантів. З практики лінгвістичних експертиз відомі численні випадки фіксації в документах однієї особи різних варіантів особових імен спільного етимологічного походження (на зразок, ОСОБА_17 / ОСОБА_17 / ОСОБА_17; ОСОБА_18 / ОСОБА_18; ОСОБА_19 / ОСОБА_19 ; ОСОБА_20 / ОСОБА_20 / ОСОБА_20 тощо). Найчастіше такі розбіжності виникають внаслідок сплутування варіантних пар імен, що особливо ускладнюється при міжмовному перетворенні, коли у різних мовах (зокрема, українській та російській) такі пари кількісно не збігаються. Ідентифікація таких записів ґрунтується на їх співвіднесенні з типовими девіаціями, зумовленими наведеними вище причинами.

З урахуванням зазначеного особові імена ОСОБА_1 (паспорт, запис ОСОБА_1 ) та ОСОБА_1 (реєстраційне посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності, свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю, диплом, записи ОСОБА_1 ), а також рос. ОСОБА_1 (свідоцтво про народження, запис російською мовою ОСОБА_1 ; паспорт, запис російською мовою ОСОБА_1 ) попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними.

Розбіжності виникли внаслідок фіксації в офіційних документах варіантів особового імені ОСОБА_1 / ОСОБА_1 - рос. ОСОБА_1 (рос. ОСОБА_1) і зумовлені поліваріативністю рівноправних документальних особових жіночих імен з етимологічною основою лат. natalis «рідний» (див. Скрипник Л. Г. , Дзятківська Н. П . Власні імена людей. Словник-довідник. - К.: Наукова думка, 1996, с. 164, 251).»

Таким чином вбачається, що вказані розбіжності виникли внаслідок невірного перекладу з російської мови на українську мову імені «ОСОБА_1».

З урахуванням вище встановлених обставин, через різний переклад ім`я заявниці з російської мови на українську, що призвело до допущення неправильності в зазначенні її ім`я у вищевказаних правовстановлюючих документах, ОСОБА_1 позбавлена права на підтвердження належності їй вищевказаних документів. Одночасно заявниця зазначила, що вірним перекладом її ім`я є: « ОСОБА_1 ».

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Однією із закріплених у наведеній нормі гарантій справедливого судочинства є доступ до суду, що передбачає можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Забезпечення такого права в національному законодавстві випливає із положень Конституції України.

Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року, викладених у п. 1 постанови N 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд зазначає, що відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Відповідно до ст.9 вказаного Закону, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року за № 52/5, затверджено Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні.

Пунктом 6 розділу ІІ Правил передбачено, що для державної реєстрації актів цивільного стану подаються заява, документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації, а також паспорт громадянина України, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства заявника, та посвідка на постійне чи тимчасове проживання або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України.

Заява про державну реєстрацію акту цивільного стану формується та реєструється за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, крім випадків, передбачених цими Правилами. На заяві заявник, за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній, проставляє власний підпис.

Згідно зі ст. 22 Закону, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20 березня 1952 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має і на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Роз`яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» (CASE OF RYSOVSKYY v. UKRAINE) зазначено, що ризик будь - якої помилки державного органу, повинен покладатись на саму державу та її органи.

Розглядаючи цю справу, Європейський суд зазначив, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

У пункті 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793, передбачено, що однією із підстав для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду - п.2.16.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5.

Відповідно до абз. 2 п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» №12 від 07 липня 1995 року, суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків).

Відповідно до абз.4 п.7 цієї Постанови, питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу.

Пунктом 9 цієї ж Постанови судам роз`яснено, що в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта.

Згідно роз`яснень, що містяться з пункті 11, суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести.

Отже, єдиним шляхом встановлення факту, про який просить заявник є встановлення факту неправильності написання ім`я заявниці у правовстановлюючих документах: актовому записі про народження № 20, складеному 27 листопада 1961 року Виконавчим комітетом Ясногородської сільської ради Єланецького району Миколаївської області; паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 04 червня 1996 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області та довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої 12.04.2000 року ДПІ у Саратському районі.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і с основоположних свобод.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

При викладених обставинах, оцінивши та проаналізувавши надані докази в їх сукупності, враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги те, що встановлення неправильності у вищезазначених правовстановлюючих документах в частині зазначення ім`я заявниці, породжує для останньої юридичні наслідки, і заявниця у зв`язку з цим не має іншої можливості виправити допущені помилки, суд дійшов до висновку про підтвердження заявником належними та допустимими доказами факту: неправильності в актовому записі №20, складеному 27 листопада 1961 року Виконавчим комітетом Ясногородської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, запису про ім`я особи, в графі «Прізвище, власне ім`я, по батькові» стосовно відомостей про дитину, де зазначено: « ОСОБА_1 », замість вірного: « ОСОБА_1 »; неправильності в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданому 04 червня 1996 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, в частині зазначення ім`я особи - видавцю, де зазначено: « ОСОБА_1 », замість вірного: « ОСОБА_1 »; неправильності в довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої 12.04.2000 року ДПІ у Саратському районі, в частині зазначення ім`я особи - видавцю, де зазначено: « ОСОБА_1 », замість вірного: « ОСОБА_1 », у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 77, 81, 293, 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Київський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (місцезнаходження: 65000, м. Одеса, вул. Інглезі, 5), про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити юридичний факт неправильності в актовому записі №20, складеному 27 листопада 1961 року Виконавчим комітетом Ясногородської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, запису про ім`я особи, в графі «Прізвище, власне ім`я, по батькові» стосовно «Відомостей про дитину», де зазначено: « ОСОБА_1 », замість вірного написання ім`я особи: « ОСОБА_1 ».

Встановити юридичний факт неправильності в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданому 04 червня 1996 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, в частині зазначення ім`я особи - видавцю, де зазначено: « ОСОБА_1 », замість вірного написання ім`я особи: « ОСОБА_1 ».

Встановити юридичний факт неправильності у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої 12.04.2000 року ДПІ у Саратському районі, в частині зазначення ім`я особи - видавцю, де зазначено: « ОСОБА_1 », замість вірного написання ім`я особи: « ОСОБА_1 ».

Встановити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого, після набрання рішенням законної сили, воно є підставою для внесення змін до: актового запису № 20 від 27 листопада 1961 року, складеного Виконавчим комітетом Ясногородської сільської ради Єланецького району Миколаївської області про народження « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 »; паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 04 червня 1996 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області на ім`я « ОСОБА_1 »; Довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої 12.04.2000 року ДПІ у Саратському районі на ім`я « ОСОБА_1 », вказавши вірно ім`я особи видавцю: « ОСОБА_1 ».

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Калініченко Л. В.