Справа № 750/3123/20
Провадження № 2/750/922/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2020 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
головуючого судді Логвіної Т.В.,
при секретарі Примак Т.В.,
за участю представника третьої особи,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,
у квітні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 72 984 грн. 72 коп., витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2300 грн., судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн..
У судове засідання представник позивача не з`явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку.
Представник третьої особи Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» в судовому засіданні пояснив, що ПрАТ «СТ «Гарантія» виплатило ОСОБА_1 в межах ліміту відповідальності та договору узгодження розміру страхової виплати 95 000 грн. за збитки, завдані в результаті пошкодження транспортного засобу.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Заслухавши представника третьої особи та дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 31 липня 2019 року о 09 год. 12 хв. в м. Чернігові на перехресті вул. Г.Полуботка та О.Молодчого, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем DAEWO, д.н.з НОМЕР_1 , не надала переваги в русі автомобілю Skoda Octavia, д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався на зелений сигнал світлофор, в результаті чого сталося зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданого 11 ТСЦ 7444, 23 квітня 2019 року, ОСОБА_3 є власником транспортного засобу «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_2 , який було передано власником ОСОБА_1 у законне володіння, користування та розпорядження на підставі генерального доручення.
Тобто, на час пригоди позивач являвся законним володільцем автомобіля «Skoda Octavia» д.н.з НОМЕР_2 , а саме користувався зазначеним вище автомобілем добросовісно та в порядку визначеному Законом.
У відповідності до п. 2.2 ПДР (в редакції чинній на момент аварії),- власник ТЗ, а також особа, яка використовує такий ТЗ на законних підставах, можуть передавати керування ТЗ іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.
Пунктом 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», передбачено - що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.
До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 ПДР України (посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії та реєстраційного документа на ТЗ).
Стаття 395 ЦК України, - визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння. Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує.
Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини.
Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.
Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України, яка говорить, що власник права якого порушення, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Факт правомірності володіння майном є достатньою правовою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.
Отож, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до п. 2.2 ПДР, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 та генерального доручення.
Постановою слідчого Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області Онищенко В.В. від 13.09.2019 закрито кримінальне провадження від 31.07.2019 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Постановою Городнянського районного суду Чернігівської області від 02.12.2019 закрито провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Daewo була застрахована у ПрАТ «СТ «ГАРАНТІЯ» (поліс АМ/8786783).
Згідно полісу АМ/8786783 страхова сума (ліміт відповідальності страховика) на час ДТП складала 100 000 грн. на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну.
Позивач звернувся до ПрАТ «СТ «ГАРАНТІЯ» із повідомленням про ДТП і заявою про виплату страхового відшкодування та додав необхідні документи передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
ПрАТ «СТ «ГАРАНТІЯ» було зареєстровано страхову справу, оглянуто автомобіль «Skoda Octavia» д.н.з НОМЕР_2 .
На підставі страхового акту №686-19 від 17.12.2019 в межах ліміту відповідальності та договору узгодження розміру страхової виплати від 16.12.2019 страховиком ПрАТ «СТ «ГАРАТІЯ» виплачено позивачу 95 000 грн. збитків,.
Тобто, страховик належним чином виконав покладені на нього обов`язки в силу Закону та Договору.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України - майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно, ч. 2 ст. 1187 ЦК України, - шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України - шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Пунктом 2 Постанови ПВСУ N6, 27.03.1992, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода заподіяна майну особи і громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причиновий зв`язок та є вина зазначеної особи.
У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 - вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.
Пунктом 8.2 «Методики авто товарознавчої експертизи і оцінки КТЗ» передбачено, що приймаючи до уваги вплив принципів корисності та заміщення, та за умов додержання принципів найбільш ефективного використання, вартість майнової шкоди приймаємо на рівні вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу замінних складових.
Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.
Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною в результаті ДТП майну потерпілого є шкода пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Ст. 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Отож, згідно ЦК України, Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395, ППВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розмір шкоди встановлений на рівні дійсної вартості заподіяного матеріального збитку, що визначається експертним шляхом і дорівнює сумі вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.
Згідно ст. 1194 ЦК України, - особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно висновку № 326 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 28 січня 2020 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля легкового «Skoda Octavia» д.н.з НОМЕР_2 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 31.07.2019р., з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, з урахуванням суми ПДВ у вартості складників та ремонтних матеріалів станом на дату оцінки - 31.07.2019 складає 172 984 грн. 72 коп.
Розмір невідшкодованої шкоди становить 72 984,72 грн. (різниця між вартістю відновлювального ремонту автомобіля легкового «Skoda Octavia» д.н.з НОМЕР_2 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 31.07.2019р., з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, з урахуванням суми ПДВ у вартості складників та ремонтних матеріалів, станом на дату оцінки 31.07.2019 -172 984,72 грн. та страховою сумою, яка передбачена полісом АМ/8786783 на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну - 100 000 грн.).
Враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Також, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2300 грн., судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн.,.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 72 984 грн. 72 коп., витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2300 грн., судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн., а всього 79 125 грн. 52 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення суду складено 01.09.2020.
Суддя: