Справа № 639/3679/20
Провадження № 4-с/639/37/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С. М.,

секретар судового засідання Пивоварова Т. В.,

за участю представника боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 639/3679/20 за скаргою боржника ОСОБА_2 на дії державного виконавця, стягувач: ОСОБА_3 , заінтересована особа: державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Форсюк Кристина Артурівна,

встановив:

Представник боржника ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Форсюк К.А. щодо винесення у виконавчому провадженні № 42199665 постанови від 27.05.2020 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії. Вказану постанову боржник вважає передчасною, необгрунтованою та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що у провадженні державного виконавця Форсюк К.А. знаходиться виконавче провадження № 42199665 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 30.10.2002 до досягнення дитиною повноліття.

Державний виконавець, на думку заявника, безпідставно обмежила невмотивованою постановою від 27.05.2020 боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, оскільки не було враховано ті обставини, що в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Холодногірського районного у м. Харкові ВДРАЦС ГТУЮ в Харківській області про оспорювання батьківства та виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, що на думку заявника, свідчить про порушення державним виконавцем ч.9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Державним виконавцем Форсюк К.А. подано до суду заяву про розгляд скарги за відсутності представника відділу державної виконавчої служби.

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду скарги боржник ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_3 , її представник ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, її представника, боржника ОСОБА_2 та державного виконавця Форсюк К.А. не перешкоджає розгляду скарги.

У судовому засіданні представник боржника підтримав вказану скаргу , посилаючись на викладені в ній обставини.

Представником стягувача адвокатом Заворотнім А.В. подано до суду заперечення на скаргу, у яких представник стягувача заперечує проти задоволення скарги, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність.

При цьому представник стягувача зазначив, що період ухилення боржника ОСОБА_2 від сплати аліментів триває більше 16 років, розмір його заборгованості по аліментам обліковується з 01.12.2003 року та станом на 01.07.2020 складає 168 216,73 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам від 13.07.2020.

Крім цього , представник стягувача вважає безпідставним посилання боржника в обґрунтування скарги на наявність в провадженні суду справи № 642/5326/17 за позовом ОСОБА_2 про оспорювання батьківства , за результатами розгляду якої скаржник припускає ухвалення рішення на його користь і що запис про нього, як батька дитини буде виключено із відповідного реєстру. При цьому боржник навмисно не надає суду інформацію, що згідно висновку експерта №137 від 11.01.2020 вірогідність того, що ОСОБА_2 є біологічним батьком дитини ОСОБА_7 складає не нижче 99,999% та експертами зазначено, що батьківство є практично доведеним.

Вислухавши пояснення представника боржника, дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною п`ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Так, відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов`язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні Київського ВДВС у місті Харкові знаходився виконавчий лист № 2-9881, виданий 18.11.2002 року Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 30.10.2002 року до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» - правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.

Частиною другої ст. 7 вказаного Закону встановлено, що державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 цього ж Закону працівник органу державної виконавчої служби користується правами і виконує обов`язки, передбачені Законом.

Статтею другою Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковість виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Сукупність даних засад, а безпосередньо законність, є вимогою суворого і неухильного додержання, точного й однакового виконання і правильного застосування законів і підзаконних нормативно-правових актів органами державної влади, їх посадовими особами.

Відповідно до п.3 ч.9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

З дослідженого у судовому засіданні розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_2 вбачається, що боржник ОСОБА_2 станом на день винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови, а саме на 27 травня 2020 року має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі , що сукупно перевищує суму відповідних платежів за чотири місяця (а.с. 68-70).

Частиною 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Представником боржника ОСОБА_1 суду не надано доказів щодо оспорювання ОСОБА_2 розміру заборгованості по аліментам.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтями 79, 80 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З огляду на вищевикладене, суд оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, приходить до висновку, що державним виконавцем постанову від 27.05.2020 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2 у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-9881, виданого 18.11.2002, прийнято відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця.

Виходячи з вимог ч. 1 та ч. 3 ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином суд приходить до висновку, що скарга боржника ОСОБА_2 є безпідставною та необґрунтованою, право боржника не було порушено, а оскаржені дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Форсюк К.А. відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 10, 13, 77, 78, 81, 258, 259, 354, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги боржника ОСОБА_2 на дії державного виконавця, стягувач: ОСОБА_3 , заінтересована особа: державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Форсюк Кристина Артурівна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 21.10.2020.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя С. М. Гаврилюк