ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року

м. Харків

Справа № 616/343/18

Провадження № 22-ц/818/501/20

Категорія: право власності

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - Хорошевського О.М.,

- Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційні скарги Державного підприємства «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України та ОСОБА_1

на рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 21 березня 2019 року у складі судді Рикова М.І.,

у цивільній справі №616/343/18 за позовом Державного підприємства «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України до ОСОБА_1 , Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області в особі сектору з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, визнання недійсним наказу, скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,-

в с т а н о в и в :

25.04.2018 року Державне підприємство «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України» (далі по тексту ДП «ДГ «Пантелеймонівське» ІР НААН») звернулося до суду з позовною заявою в якій просило:

- визнати недійсним Наказ № 3 від 10 жовтня 2013 року ДП «ДГ «Червона хвиля» ІР НААН України»;

- визнати недійсним Свідоцтво про право власності на житло від 10.10.2013 року, що видано ДП «ДГ «Червона хвиля» ІР НААН України» на квартиру АДРЕСА_1 ;

- скасувати запис № 3069531 від 22.10.2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 14), що розташована у житловому будинку АДРЕСА_3 та поновити відомості про власника нерухомого майна, що передували скасованому запису.

В обґрунтування позовних вимог ДП «ДГ «Пантелеймонівське» ІР НААН» зазначало, що Північно Східним офісом Держаудитслужби України було проведено ревізію окремих питань фінансово господарської діяльності ДП «ДГ «Пантелеймонівське» ІР НААН», за період з 01 листопада 2012 року по 31 грудня 2017 року за результатами якої було виявлено порушення посадовими особами приписів п.5 ст.75 Господарського кодексу України без відповідного дозволу та за наявності ряду порушень процедури приватизації проведено відчуження нерухомого майна вартістю 85 000 грн 00 к., а саме: квартири АДРЕСА_1 .

Вказане житлове приміщення було придбане позивачем за Договором купівлі продажу від 20 вересня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Великобурлуцького районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 431. Вказана квартира була придбана за погодженням з органом управління позивача Національної академії аграрних наук України та включена до складу службового житла. В подальшому, позивачем було видано на ім`я відповідача ОСОБА_1 , яка на той час перебувала у трудових відносинах з державним підприємством, ордер на жиле приміщення № 2, на підставі якого відповідач вселилась до вказаної квартири та зареєструвала власне місце проживання.

10 жовтня 2013 року наказом № 3 позивача було задоволено заяву ОСОБА_1 про приватизацію квартири АДРЕСА_1 та передано у приватну власність ОСОБА_1 . Однак, вищевказана процедура приватизації була проведена з суттєвим порушенням норм чинного законодавства. Ордер на заняття житлового приміщення ОСОБА_1 було видано не виконавчим комітетом, а керівником державного підприємства, тобто неповноважним органом, що свідчить про відсутність взагалі будь-яких правових підстав у відповідача на зайняття житла. Спірна квартира належала підприємству на праві власності, тобто не перебувала у повному господарському віданні чи оперативному управлінні позивача. У вказаній квартирі мешкала виключна одна особа, квартира є службовою.

Крім того, орган приватизації на підприємстві не створювався, жодних погоджень щодо створення та діяльності такого органу приватизації від Національної академії аграрних наук України не отримувалось, а свідоцтво про право власності видане ДП «ДГ «Червона Хвиля» НААН» та підписане його керівником, а не відповідним органом приватизації державного підприємства. Згідно листа НААН від 27 лютого 2018 року № 10.2-6/95 жодного дозволу на приватизацію спірної квартири не надавалось. Також позивач зазначає, що відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», для проведення приватизації державного житлового фонду наймачем, необхідною умовою є наявність у останнього невикористаного житлового чеку у розмірі 4,20 грн погашення, якого здійснюється з приватизаційного депозитного рахунку наймача на позабалансовий рахунок відповідного позабюджетного фонду приватизації. Відтак, державне підприємство взагалі не має позабалансового рахунку фонду приватизації, що унеможливлює взагалі для відповідача ОСОБА_1 здійснення платежу на такий рахунок. Жодних коштів від відповідача за проведення приватизації не надходило. Отже, приватизація житлового об`єкту нерухомості квартири АДРЕСА_1 була проведена з істотним порушенням норм чинного законодавства, а вказана квартира неправомірно вибула з державної власності та була передана до приватної власності відповідача ОСОБА_1 без будь яких законних підстав.

Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 21 березня 2019 року у задоволені позовних вимог ДП «ДГ «Пантелеймонівське» ІР НААН» відмовлено.

В апеляційній скарзі ДП «ДГ «Пантелеймонівське» ІР НААН»просить скасувати рішення суду, вважаючи його прийнятим з порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи скаргу, скаржник зазначає, що відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки приватизація спірної квартири була здійснена в 2013 році, то відповідно до ст.267 ЦК України, на час звернення з позовом до суду 25.04.2018 р., сплив строк позовної давності. Однак, перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а відповідно до ч.1 ст.261 ЦК - від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Судом першої інстанції не було враховано тієї обставини, що про факт незаконності приватизації позивачеві стало відомо лише у 2018 році, коли Північно-східним офісом Держаудитслужби України було проведено ревізію окремих питань фінансово - господарської діяльності ДП «ДГ «Пантелеймонівське» ІР НААН, за період з 01.11.2012 року по 31.12.2017 року, за результатами якої було виявлено порушення посадовими особами приписів п.5 ст.75 Господарського кодексу України та без відповідного дозволу та за наявності ряду порушень процедури приватизації проведено відчуження нерухомого майна вартістю 85 000 гривень, а саме кв. АДРЕСА_1 , про що відображено у акті Північно-східного офісу Держаудитслужби від 20.03.2018 року № 07-10/08, витяг з якого надавався позивачем та міститься в матеріалах справи.

І саме з вказаної дати - 20.03.2018 року позивач дізнався про наявність власного порушеного права та з метою захисту якого і звернувся у 2018 році до суду з позовом. осільки до проведення вищевказаної перевірки про порушення процедури приватизації позивач не був обізнаний, більше того - вважав її законною.

ОСОБА_1 також оскаржила рішення та в апеляційній скарзі просить рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 21.03.2019 року змінити та вважати підставою для відмови у позові безпідставність позовних вимог, в решті рішення залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що погоджується з тим, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог позивача, однак вона не погоджується з підставами для такої відмови.

Суд першої інстанції, погодився з тим, що позивачем був пропущений строк на звернення з даним позовом до суду, не надавши жодних належних доказів для поновлення такого строку, відмовивши в позові саме з цієї підстави, однак ознайомлюючись з мотивувальною частиною оскаржую чого рішення, суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні вимог позивача у зв`язку зі спливом строків давності, одночасно визнав позов обґрунтованим, що грубо порушує її права та законні інтереси, порушивши норми матеріального права, не взяв до уваги надані нею докази та невірно встановив обставини, які негативно для неї впливають.

При розгляді даної справи необхідно керуватися Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», який регулює відносини, які склалися між сторонами.

Спірна квартира в с. Червона Хвиля Великобурлуцького району в Харківської області станом на 2013 рік була об`єктом приватизації, оскільки: знаходилася у повному господарському віданні Державного підприємства «Дослідне господарство «Червона Хвиля» НААН України, адже дана квартира була придбана державним підприємством за згодою НААН України за рахунок власних надходжень господарства одержаних від його господарської діяльності за договором купівлі-продажу від 20.09.2013 року, який позивачем не оскаржується і є чинним на сьогоднішній час. Дана квартира відноситься до державного житлового фонду; до приватизації даної квартири відповідачкою, остання в ній проживала на законних підставах - згідно ордеру на жиле приміщення

Підставою видачі ордера було рішення ПК ДП «ДГ «Червона хвиля» від 30 вересня 2013 року. У зв`язку з цим відповідачка була зареєстрована у даній квартирі, а тому відповідно до п. 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», мала право на приватизацію квартири, в якій була зареєстрована та проживала. Відповідачем законність вселення відповідачкою у дану квартиру не оспорюється.

Крім того, квартира не відноситься до складу службових, на що так наполягає позивач, оскільки згідно з ч. 1 ст. 118 ЖК Української PCP службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Державне підприємство «Дослідне господарство «Червона Хвиля» НААН України не зверталося із поданням до виконавчого комітету органу місцевого самоврядування про включення даної квартири до числа житлових і відповідного рішення виконавчим комітетом не приймалося..

До приватизації даної квартири відповідачкою, остання в ній проживала на законних підставах - згідно ордеру на жиле приміщення № 2. Підстава видачі ордера - рішення ПК ДП «ДГ «Червона хвиля» від 30 вересня 2013 року. У зв`язку з цим відповідачка була зареєстрована у даній квартирі, а тому відповідно до п. 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», мала право на приватизацію квартири, в якій була зареєстрована та проживала. Відповідачем законність вселення відповідачкою у дану квартиру не оспорюється.

Крім того, ДП «Дослідне господарство «Червона Хвиля» НААН України придбало у власність спірну квартиру за рахунок власних надходжень господарства, то саме державне підприємство має право розпорядження даної квартирою, яка знаходиться у повному господарському його віданні.

В Державному підприємстві «Дослідне господарство «Червона Хвиля» НААН України ще в 90-ті роки (1994 - 1995 р. р.) був створений орган приватизації, який приймав рішення про передачу квартир (будинків) у власність не лише їй, а й іншим громадян не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Згідно ордеру на жиле приміщення вбачається, що його видав голова профспілкового комітету - ОСОБА_2 М. ОСОБА_3 , який був не лише директором державного підприємства, а й керівником органу приватизації, у зв`язку з чим свідоцтво про право власності було видане їй за його підписом.

Орган приватизації, створений державним підприємством «Дослідне господарство «Червона Хвиля» НААН України, ще задовго до того, коли нею була придбана спірна квартира, передала безкоштовно у власність громадянам (наймачам) не одне, а декілька житлових приміщень відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", але позивач про це замовчує і не ставить під сумнів законність приватизації інших житлових приміщень іншим громадянами в такий же, ідентичний, спосіб.

ДП «ДГ «Пантелеймонівське» ІР НААН» подало відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_4 , в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу ДП «ДГ «Пантелеймонівське» ІР НААН» - задовольнити.

Зазначає, що спірна квартира належала на праві власності, а не перебувала у повному господарському віданні чи оперативному управлінні позивача, у вказаній квартирі мешкала виключно одна особа і вказана квартира була службовою, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, помилковими є посилання ОСОБА_1 , що на підприємстві було створено орган приватизації, оскільки органу приватизації на підприємстві не створювалось, жодних погоджень щодо створення та діяльності такого органу приватизації від Національної академії аграрних наук України не отримувалось, а свідоцтво про право власності видане ДП «ДГ «Червона хвиля» ІР НААН» та підписане його керівником, а не відповідним органом приватизації державного підприємства.

Ситникова О. ОСОБА_5 також подала відзив на апеляційну скаргу ДП «ДГ «Пантелеймонівське» ІР НААН», в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а її апеляційну скаргу - задовольнити.

В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу зазначає, що ревізія Північно-східним офісом Держаудитслужби України була замовлена не уповноваженою особою державного підприємства, так само як і позовна заява була підписана не уповноваженою особою, оскільки директор підприємства Губанов ОСОБА_6 . був звільнений з посади 06.072017 року, що підтверджується постановою Верховного Суду від 14.11.2018 року.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача підтримав апеляційну скаргу ДП «ДГ «Пантелеймонівське» ІР НААН» і просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив залишити без задоволення.

ОСОБА_1 просила її апеляційну скаргу задовольнити, а апеляційну скаргу ДП «ДГ «Пантелеймонівське» ІР НААН» залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з`явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що ДП «ДГ «Пантелеймонівське» ІРНААН» пропустило трирічний строк позовної давності, не надавши обґрунтованих причин пропущення такого строку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що ДП «Дослідне господарство «Червона Хвиля» Інституту рослинництва Національної академії аграрних наук України», після перейменування згідно до постанови Президії Національної академії аграрних наук України від 30.11.2016 року у зв`язку із декомунізацією стало називатись «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва Національної академії аграрних наук України», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 Великобурлуцький район АДРЕСА_3 . Центральна буд. 13.

З листа першого віце президента Національної академії аграрних наук України адресованого директору ДП «Дослідне господарство «Червона Хвиля» НААН Ричику С.Г. від 02 вересня 2013 року за № 10.2-6/547 вбачається, що за відсутності простроченої заборгованості із оплати праці, платежів перед бюджетами та соціальними фондами, Академія не заперечує щодо придбання службового житла вартістю не більше 85 000 грн 00 к. в с. Червона Хвиля, за рахунок власних надходжень господарства, одержаних від його господарської діяльності (а.с.21).

На підставі вказаного листа, ДП «Дослідне господарство «Червона Хвиля» Національної академії аграрних наук України, податковий номер 05460441, що діє на підставі Статуту, зареєстрованого державним реєстратором Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області, в особі представника - директора Ричик С.Г. купило за оплату у власність квартиру АДРЕСА_1 , що вбачається з договору купівлі продажу квартири від 20 вересня 2013 року (а.с.16-18).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 9722168 власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 є Державне підприємство «Дослідне господарство «Червона Хвиля» Національної академії аграрних наук України» на підставі договору купівлі продажу, серія та номер: реєстровий № 431, виданий 20.09.2013, видавник: Великодний О.Б. приватний нотаріус Великобурлуцького районного нотаріального округу Харківської області (а.с.19-20).

На підставі рішення ПК ДП «ДГ «Червона хвиля» від 30 вересня 2013 року ОСОБА_1 було видано ордер на жиле приміщення № 2 на право зайняття житлового приміщення загальною площею 52,7 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м., яке складається з кухні, двох кімнат, при квартирі є 1/16 частина сараю, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 . Ордер видано головою профспілкового комітету ДП «ДГ «Червона хвиля» ОСОБА_7 (а.с.22).

Згідно наказу № 3 від 10 жовтня 2013 року ДП «Дослідне господарство «Червона хвиля» НААН України» прохання ОСОБА_1 , яка мешкає в квартирі, що знаходиться за вищевказаною адресою задоволено і передано вказану квартиру у приватну власність. (а.с.23)

Відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 10 жовтня 2013 року вбачається, що об`єкт в цілому, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , належить ОСОБА_1 на праві приватної власності. Квартира приватизована згідно із законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», загальна площа квартири становить 52,7 кв.м. (а.с.24).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року № 2482-XII приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв) державного житлового фонду на користь громадян України.

Вимогами п.5 ст.75 Господарського кодексу України визначено, що відчужувати майнові об`єкти, що належать до основних фондів, державне комерційне підприємство має право лише за попередньою згодою органу, до сфери управління якого воно належить, і лише на конкурсних засадах, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 4 Статуту підприємства, зареєстрованого 29.12.2010 р. за № 3000015 визначено, що відчуження нерухомого майна, що перебуває у віданні НААН, безоплатна або оплачувана передача майна здійснюється лише з дозволу Президії Академії.

Відповідного дозволу на здійснення приватизації вищевказаного житла Президією НААН ДП «ДГ «Червона хвиля» імені В.Я.Юр`єва Національної академії аграрних наук України» не надавалось.

Крім того, з ОСОБА_8 директора ДП «ДГ «Пантелеймонівське» ІР НААН Тітаренко Г.Л. вбачається, що орган приватизації ДП «ДГ «Пантелеймонівське» ІР НААН припинив свою діяльність шляхом ліквідації з 15.09.2010 року згідно наказу № 86/1 від 14.09.2010 року (том 2 а.с. 175-176)

Відповідачем ОСОБА_1 та її представниками не спростовано доводи позивача та надані на їх підтвердження докази на підтвердження тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Разом з тим, суд першої інстанції обґрунтовано і у відповідності до вимог закону дійшов до висновку, що позивачем без поважних причин пропущено строк позовної давності для звернення до суду із вказаним позовом, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Тобто початок перебігу строку позовної давності співпадає з моментом виникнення у особи права на позов та можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Так, приватизація квартири була здійснена в 2013 році, а з позовом до суду ДП «ДГ «Пантелеймонівське» ІР НААН звернулось лише25.04.2018 року, через п`ять років, тобто зі спливом строку позовної давності.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги позивача про те, що підприємство, начебто, лише у 2018 році довідалося про порушення його прав внаслідок незаконного набуття ОСОБА_1 права на квартиру, оскільки вказані події відбувалися у 2013 році на підприємстві, а не за його межами, і саме позивач у особі його органу управління вчиняв дії та видавав відповідні розпорядження, наслідком яких спірна квартира вибула в власність ОСОБА_1 .

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо принципів «належного урядування» і «правової визначеності» повноваження державних органів з перегляду власних рішень, включаючи випадки виявлення помилки, які не обмежено жодними часовими рамками, мають суттєвий негативний вплив на юридичну визначеність у сфері цивільних правовідносин, а ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу (справи «Рисовський проти України», «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», «Гаші проти Хорватії», «Тошкуце та інші проти Румунії»).

На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем пропущено строку позовної давності про застосування якого заявлено відповідачем у справі, тому наявні правові підстави для застосування норми частини четвертої статті 267 ЦК України.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ДП «ДГ «Пантелеймонівське» ІР НААН скарги, що порушення прав стало відомо лише у 2018 році за результатами ревізії, проведеної Державною аудиторською службою України, оскільки ДП «ДГ «Пантелеймонівське» ІР НААНбуло відомо про вказані обставини у 2013 році.

Позивачем не надано належних доказів (вирок або постанову про закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, що набрали законної сили), а в матеріалах справи такі відсутні, які б свідчили, що певні посадові особи підприємства зловживаючи службовим становищем або інші особи приховано від посадових осіб органу управління, (контролюючих та ревізійних органів управління) таємно підробили документи, використовуючи які ОСОБА_1 набула у власність квартиру.

Інші доводи апеляційних скарг не є суттєвими і не впливають на висновки суду.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст .ст. 367, 368, ст. ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Державного підприємства «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 21 березня 2019 року залишити без змін

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 січня 2020 року.

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина