КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3775/20
УХВАЛА

02.09.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Ратовської А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 адвоката Дмитрієва Вячеслава Петровича про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання дій державного реєстратора незаконними, витребування земельних ділянок, поновлення права власності,

ВСТАНОВИВ:

31.08.2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Дмитрієв Вячеслав Петрович звернувся до Київського районного суду м. Одеси з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд

накласти арешт та заборонити відчуження земельної ділянки площею 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

накласти арешт та заборонити відчуження земельної ділянки площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та/або будь-яким іншим особам, які діють на підставі укладеного з ним договору, за дорученням, довіреністю, тощо, проводити на земельних ділянках площею 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051, та площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , будівельні роботи, підготовчі будівельні роботи до розгляду справи по суті та прийняття остаточного рішення суду.

В обґрунтування наданої заяви заявник посилається на те, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна №520/12641/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання недійсними договорів іпотеки, витребування майна, скасування реєстрації права власності та визнання права власності на 2/3 частини земельних ділянок площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052, та 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051, розташованих за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8 .

Заявник вказує, що ОСОБА_7 був обізнаний з тим фактом, що ОСОБА_1 звернулась з позовом до нього про витребування спірної земельної ділянки, та 01 листопада 2017 року Київським районним судом м. Одеси по даній справі було прийнято ухвалу про забезпечення позову, якою накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,0633 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :34:004:0010, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; встановлено заборону суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, у тому числі, приймати будь-які заяви щодо проведення реєстраційних дій щодо земельної ділянки, площею 0,0633 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :34:004:0010, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Заявник зазначає, що ухвалу було виконано, державним реєстратором були внесені записи про обтяження, однак, як стало відомо з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 104156262 від 17.11.2017 року - запис про обтяження земельної ділянки площею 0,0633 га, кадастровий номер :34:004:0010, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , внесено в спеціальний розділ.

На той час земельна ділянка площею 0,0633 га, кадастровий номер :34:004:0010, була поділена на підставі заяви ОСОБА_7 на дві земельні ділянки площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052, та 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051.

У подальшому, як вказує заявник, 16 лютого 2018 року ОСОБА_7 з метою унеможливити виконання рішення суду про витребування майна уклав іпотечні договори з ОСОБА_3 у відповідності до яких передав останньому в іпотеку земельні ДІЛЯНКИ:

договір іпотеки від 16 лютого 2018 року укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Хома А.С., реєстровий номер 270, номер запису про іпотеку 24881973, номер запису про обтяження 24880464, яким обтяжено земельну ділянку площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052 розташовану за адресою АДРЕСА_1 ;договір іпотеки від 16 лютого 2018 року укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Хома А.С., реєстровий номер 268, номер запису про іпотеку 24879562, номер запису про обтяження 24878691, яким обтяжено земельну ділянку площею 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051 розташовану за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно зазначених договорів іпотеки забезпечено виконання зобов`язань ОСОБА_7 перед ОСОБА_3 , що випливають з договору позики укладеного між ними 16 лютого 2018 року.

27.06.2019 року Одеським апеляційним судом ухвалено постанову, якою рішення Київського районного суду м. Одеси від 03.10.2018 року скасовано в частині відмови в позовних вимогах щодо витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсними договорів іпотеки, скасування державної реєстрації права власності та скасування запису обтяження майна іпотекою та встановлення заборони та в цій частині прийнято постанову, якою скасовано записи про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_7 на земельні ділянки площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052, та 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051 розташованих за адресою АДРЕСА_1 ; витребувано з незаконного володіння ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 та визнано за нею право власності на 2/3 частини зазначених земельних ділянок; в позовних вимогах щодо визнання недійсними договорів іпотеки від 16 лютого 2018 року та в скасуванні записів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про обтяження майна іпотекою та встановлення заборони відмовлено.

В описовій частині постанови Одеського апеляційного суду, як вказує заявник, зазначено, що відповідач ОСОБА_7 був обізнаний з тим фактом, що позивач звернулась з позовом до нього про витребування спірної земельної ділянки, а 16.02.2018 року відповідач ОСОБА_7 уклав іпотечні договори з ОСОБА_3 у відповідності до яких передав останньому в іпотеку земельні ділянки площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052, та 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051, розташованих за адресою АДРЕСА_1 .

24.03.2020 року постановою Верховного Суду в задоволенні касаційної скарги ОСОБА_7 відмовлено, постанову Одеського апеляційного суду залишено без змін.

У подальшому, як зазначає заявник, ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_7 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів іпотеки, цивільна справа № 947/6698/20.

19.06.2020 року Київським районними судом м. Одеси по справі № 947/6698/20 було ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено, визнано недійсними договори іпотеки, укладені між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 .

На даний час справа перебуває в провадженні Одеського апеляційного суду за апеляційною скаргою ОСОБА_7 .

При цьому, як стверджує заявник, 18.08.2020 року державний реєстратор Гриб Максим Петрович розглянувши заяву ОСОБА_3 від 14.08.2020 року прийняв рішення, яким незаконно скасував право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_9 на земельні ділянки та зареєстрував право власності за ОСОБА_3 , а вже 21.08.2020 року ОСОБА_3 уклав договори купівлі-продажу зі ОСОБА_2 .

Заявник вважає такі дії протиправними, має намір підготувати та подати у строк передбачений ЦПК України позов про визнання дій державного реєстратора Гриба Максима Петровича незаконними, витребування земельних ділянок площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052, та 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051 розташованих за адресою АДРЕСА_1 , з незаконного володіння ОСОБА_2 , поновлення права власності на зазначені земельні ділянки за ОСОБА_1 та ОСОБА_9 .

З урахуванням викладеного, заявник вважає за необхідне накласти арешт на зазначені земельні ділянки у зв`язку з явною неправомірністю дій відповідачів та обґрунтованим побоюванням ОСОБА_1 щодо можливого подальшого відчуження спірного майна до вирішення спору в суді.

Згідно ч.1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся, або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна №520/12641/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання недійсними договорів іпотеки, витребування майна, скасування реєстрації права власності та визнання права власності на 2/3 частини земельних ділянок площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052, та 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051, розташованих за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8 .

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2017 року було накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,0633 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :34:004:0010, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; встановлено заборону суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, у тому числі, приймати будь-які заяви щодо проведення реєстраційних дій щодо земельної ділянки, площею 0,0633 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :34:004:0010, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Разом з тим, земельна ділянка площею 0,0633 га, кадастровий номер :34:004:0010, була поділена на підставі заяви ОСОБА_7 на дві земельні ділянки площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052, та 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051.

16 лютого 2018 року ОСОБА_7 уклав іпотечні договори з ОСОБА_3 у відповідності до яких передав останньому в іпотеку земельні ДІЛЯНКИ, договір іпотеки від 16 лютого 2018 року укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Хома А.С., реєстровий номер 270, номер запису про іпотеку 24881973, номер запису про обтяження 24880464, яким обтяжено земельну ділянку площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052, розташовану за адресою АДРЕСА_1 ;договір іпотеки від 16 лютого 2018 року укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Хома А.С., реєстровий номер 268, номер запису про іпотеку 24879562, номер запису про обтяження 24878691, яким обтяжено земельну ділянку площею 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051 розташовану за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно зазначених договорів іпотеки забезпечено виконання зобов`язань ОСОБА_7 перед ОСОБА_3 , що випливають з договору позики укладеного між ними 16 лютого 2018 року.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.10.2018 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Постановою Одеського апеляційного суду від 27.06.2019 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 03.10.2018 року скасовано в частині відмови в позовних вимогах щодо витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсними договорів іпотеки, скасування державної реєстрації права власності та скасування запису обтяження майна іпотекою та встановлення заборони та в цій частині прийнято постанову, якою скасовано записи про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_7 на земельні ділянки площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052, та 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051 розташованих за адресою АДРЕСА_1 ; витребувано з незаконного володіння ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 та визнано за нею право власності на 2/3 частини зазначених земельних ділянок; в позовних вимогах щодо визнання недійсними договорів іпотеки від 16 лютого 2018 року та в скасуванні записів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про обтяження майна іпотекою та встановлення заборони відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 24.03.2020 року в задоволенні касаційної скарги ОСОБА_7 відмовлено, постанову Одеського апеляційного суду залишено без змін.

У подальшому, ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_7 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів іпотеки, цивільна справа № 947/6698/20.

19.06.2020 року Київським районними судом м. Одеси по справі № 947/6698/20 було ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено, визнано недійсними договори іпотеки, укладені між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 .

На даний час справа перебуває в провадженні Одеського апеляційного суду за апеляційною скаргою ОСОБА_7 .

При цьому, як слідує зі змісту витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.08.2020 року, 18.08.2020 року державний реєстратор Гриб Максим Петрович розглянувши заяву ОСОБА_3 від 14.08.2020 року прийняв рішення, яким скасував право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_9 на земельні ділянки та зареєстрував право власності за ОСОБА_3 , а 21.08.2020 року ОСОБА_3 уклав договори купівлі-продажу зі ОСОБА_2 .

Згідно положень ч.ч.1,2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

З урахуванням вказаного вище роз`яснення Пленуму Верховного суду України, суд вважає, що тимчасове обмеження права розпоряджатися земельною ділянкою площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052, та земельною ділянкою площею 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ,а також заборона проводити будівельні роботи, не зашкодить істотним чином правам та охоронюваним законом інтересів заінтересованих осіб.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти певні дії, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги предмет розгляду справи у разі подання позивачем відповідного позову, суд вважає вимоги представника ОСОБА_1 адвоката Дмитрієва Вячеслава Петровича про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження земельної ділянки площею 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а також шляхом заборони ОСОБА_2 та/або будь-яким іншим особам, які діють на підставі укладеного з ним договору, за дорученням, довіреністю, тощо, проводити на земельних ділянках площею 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051, та площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , будівельні роботи, підготовчі будівельні роботи до розгляду справи по суті, співмірними із заявленими у майбутньому позовними вимогами, вбачає імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку не задоволення судом заяви.

Суд роз`яснює заявнику, що у відповідності до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Дмитрієва Вячеслава Петровича про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт та заборонити відчуження земельної ділянки площею 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Накласти арешт та заборонити відчуження земельної ділянки площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та/або будь-яким іншим особам, які діють на підставі укладеного з ним договору, за дорученням, довіреністю, тощо, проводити на земельній ділянці площею 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельній ділянці площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , будівельні роботи, підготовчі будівельні роботи, до розгляду справи по суті.

Копію ухвали невідкладно надіслати сторонам для відома.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона повинна протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову подати позов про визнання дій державного реєстратора незаконними, витребування земельних ділянок, поновлення права власності, а у разі не подання такого позову у встановлений законом час, вжиті заходи забезпечення будуть скасовані судом.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності в момент її підписання суддею, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п`ятнадцятиднів з дня її складення, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стягувач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Боржник: ОСОБА_4 , АДРЕСА_5 .

Суддя Петренко В. С.