Провадження 2-з/522/451/20
УХВАЛА

19 серпня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Донцова Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Смокової А.В.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Главацького Юрія Анатолійовича про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси представником ОСОБА_1 адвокатом Главацьким Юрієм Анатолійовичем подано заяву про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, відповідно якої просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно -17/50 частки будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 98,5 кв.м., житловою площею 45,7 кв.м., що належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на праві власності.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з двома позовними заявами про стягнення заборгованості за договорами позики, а саме між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір позики на суму 20000,00 доларів США. Вказані кошти Відповідачем було отримано, про що було складено відповідну розписку. 19.12.2019 року мж позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір позики на суму 30000,00 доларів США. Вказані кошти Відповідачем було отримано, про що було складено відповідну розписку.

Спір про стягнення заборгованості за договором позики та розпискою на суму 20000,00 доларів США розглядається у Київському районному суді м. Одеси під головуванням судді Маломуж А.І., справа №947/10618/20, дата відкриття провадження по справі 19.05.2020 року. В рамках розгляду зазначеної справи позивачем тричі були заявлені клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на єдине майно відповідача, зокрема такі заяви розглядалися судом 19.05.2020 р.,17.06.2020 р. та 01.07.2020 року. У задоволенні всіх трьох заяв Позивача судом було відмовлено.

Спір про стягнення заборгованості за договором позики та розпискою на суму 30000,00 доларів США розглядається у Київському районному суді м. Одеси під головуванням судді Коваленко О.В., справа №947/20315/20. Наразі, Позивач очікує ухвалу про відкриття провадження у справі.

18.07.2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено Договір дарування 17/50 частки будинку АДРЕСА_1 , загальною площею -98,5 кв.м., житловою площею 45,7 кв.м., що було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитонюк Т.А., за реєстровим №1534. Отже. На поточну дату у ОСОБА_3 відсутнє будь-яке майно, яке б могло бути використане для погашення заборгованості перед Позивачем. Відповідач не здійснив жодних дій спрямованих на виконання зобов`язань перед позивачем, а навпаки вчиняв дії, щодо унеможливлення стягнення з ного боргів тому числі шляхом відчудження шляхом дарування належного йому нерухомого майна.

На думку представника заявника, відповідач безоплатно відчуджуючи належну йому нерухомість, був обізнаний про наявність боргу перед Позивачем і передбачав негативні наслідки для себе у випадку виконання судового рішення про стягнення боргу шляхом звернення стягнення на його майно. Ці обставин обставини на думку представника позивача свідчать про фіктивність укладеного правочину.

З приводу зустрічного забезпечення представник заявника зазначив, що питання про застосування заходів зустрічного забезпечення недоцільні, оскільки невжиття заходів зустрічного забезпечення не порушить прав заявника.

В судове засідання 19.09.2020 року з`явився представник заявника адвокат Главацький Ю.А., який підтримав подану заяву, просив задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, подане клопотання, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення.

За положенням ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до абз.1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із матеріалів заяви судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа №947/10618/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики. Ухвалами Київського районного суду м. Одеси по справі №947/10618/20 від 19.05.2020 року, від 19.06.2020 року, від 01.07.2020 року відмовлено у клопотанні позивача про забезпечення позову, а саме накладення арешту на 17/50 частки будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 98,5 кв.м., житловою площею 45,7 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_3 .

Представником заявника надано копію Договору дарування від 18.07.2020 року відповідно якого ОСОБА_3 передав безоплатно у власність ОСОБА_2 17/50 частки будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 98,5 кв.м., житловою площею 45,7 кв.м., однак дана копія не є завірена належним чином.

Враховуючи ті обставини, що справа на яку посилається представник позивача на даний час не розглянута, підстав вважати, що договір дарування на який посилається відповідач було укладено без наміру створення правових наслідків не має. Також суд зазначає, що представником заявника не надано належного обґрунтування вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчудження нерухомого майна після пред`явлення вимоги, саме посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, беручи до уваги зазначені обставини, судом неможливо встановити дійсність спору, існування загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 89, 149-153, 157, 258-261, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Главацького Юрія Анатолійовича про забезпечення позову до подачі позовної заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 25.08.2020 року.

Суддя Д.Ю. Донцов