Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1038/20
Провадження № 2/935/442/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

після відкриття провадження у справі

19 серпня 2020 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Янчук В.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Петроімпекс" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та виплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває вищевказана цивільна справа.

Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року).

Судом встановлено, що провадження у даній справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог п.4,5 ч.3 ст.175 ЦПК України, а саме: позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги.

Так, п. 2 позовних вимог позивач просить зобов`язати відповідача провести розрахунок та виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, при цьому не ставить вимог про будь-які стягнення ( із зазначенням з кого на користь кого саме), не вказуючи при цьому взагалі суми середнього заробітку за час затримки, не додаючи до матеріалів позовної заяви належних та достовірних розрахунків розміру середньомісячної (середньоденної) заробітної плати відповідно до положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (з наступними змінами та доповненнями), виходячи із середньоденної заробітної плати позивача за два місяці роботи, що передували звільненню.

Також позовна заява не містить викладу обставин позовних вимог в частині проведення розрахунку та виплати середнього заробітку за весь час затримки. Крім того, позовні вимоги саме" зобов`язати відповідача провести розрахунок та здійснити виплату середнього заробітку" не є належним способом захисту прав позивача у даних правовідносинах.

Таким чином позовні вимоги підлягають уточненню.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір».

Так, згідно п. 1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

До структури заробітної плати, визначеної у статті 2 Закону України «Про заробітну плату», входять: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки фактичного розрахунку.

Середній заробіток, який стягується у відповідності до вимог ст. 117 КЗпП України, є санкцією за затримку розрахунку при звільненні і не є складовою заробітної плати. Отже, за вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні судовий збір підлягає сплаті на загальних засадах.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до постанови Верховного Суду в справі №728/2955/18 від 10 січня 2019 року, починаючи з 01 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30.01.2019 року у справі №910/4518/16 погодилася з попередніми правовими позиціями Верховного Суду України, що вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не належать до вимог, за пред`явлення яких до роботодавця працівники-позивачі звільняються від сплати судового збору.

Таким чином, позивач звільнений від сплати судового збору в частині стягнення не виплаченої заробітної плати при звільненні.

Відповідно до ч. 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року встановлений в розмірі 2027 гривень.

Отже, позивач при зверненні до суду з позовними вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі, який передбачений п. 1 ч. 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з врахуванням ціни позову, які заявлено позивачем, але не меншому ніж 840 гривень 80 копійок.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати оригінал квитанції або в разі звільнення позивача від сплати судового збору, надати до матеріалів справи відповідні докази.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175-177 цього Кодексу , та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Керуючись ст.185, п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Петроімпекс" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та виплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог суду в указаний строк позовна заява буде залишена без розгляду відповідно до п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Янчук .