Постанова

Іменем України

10 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 686/20034/16-ц

провадження № 61-3725св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2017 року в складі судді Стефанишина С. Л. та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 05 грудня 2017 року в складі колегії суддів: Спірідонової Т. В., Купельського А. В., Янчук Т. О.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-IX) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі -

ПАТ КБ «ПриватБанк») про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні грошовими коштами.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 відкрила

у ПАТ КБ «Приватбанк» чотири банківських рахунка, на яких обліковуються кошти в національній та іноземній валютах, а всього на загальну суму

213 065,63 грн.

З серпня 2016 року банк заблокував указані рахунки, внаслідок чого позивач не має можливості користуватися грошовими коштами. На звернення

ОСОБА_1 ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовилося повідомити причини блокування рахунків і видати грошові кошти.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просила стягнути з

ПАТ КБ «Приватбанк» на свою користь кошти, які заблоковані на карткових рахунках: 14 223,14 грн на зарплатній картці № НОМЕР_1 ;

7 494,28 дол. США, що еквівалентно 196 400,44 грн, на картці «Універсальна WORLD» № НОМЕР_2 ; 1 577,50 грн на картці «Універсальна WORLD» № НОМЕР_3 ; 32,99 дол. США, що еквівалентно 864,55 грн, на картці для виплат № НОМЕР_4 .

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 11 липня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 кошти, що знаходились на карткових рахунках: зарплатній картці № НОМЕР_1 (угода № SAMDNWFC0) на суму 14 223,14 грн; карті «Універсальна WORLD» № НОМЕР_2 (угода № SAMDN8788) на суму 7 494,28 дол. США, що в еквіваленті до гривні по курсу Національного банку України (далі - НБУ) становить 194 851,28 грн; карті для виплат

№ НОМЕР_4 (угода № SAMDNWFC4) на суму 32,99 дол. США, що в еквіваленті до гривні по курсу НБУ становить 857,74 грн, та судові витрати у розмірі 2 130,66 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у серпні 2016 року

ПАТ КБ «ПриватБанк» без поважних причин заблокувало карткові рахунки ОСОБА_1 та відмовилося від здійснення видаткових операцій за цими рахунками. Відповідачем у судовому засіданні не доведено та не надано доказів законності та обґрунтованості відмови банку у видачі власних коштів позивача чи мотивації їх законного списання.

Додатковим рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2017 року стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 1 577,50 грн, що знаходились на картковому рахунку (картка «Універсальна WORD») № НОМЕР_3 , угода

№ SAMDN50ОТС002943722.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 доведені належними та допустимими доказами, проте під час ухвалення рішення по суті спору місцевим судом не вирішено питання щодо позовних вимоги про стягнення коштів, які знаходились на картковому рахунку (картка «Універсальна WORD») № НОМЕР_3 .

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2017 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 11 липня 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, а також зазначив, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не виконало зобов`язання за договорами банківського рахунку щодо забезпечення вільного розпорядження

ОСОБА_1 грошовими коштами на її банківських рахунках, тому остання вправі була заявити вимоги про стягнення з банку цих коштів за рішенням суду. Доводи ПАТ КБ «Приватбанк» про обрання позивачем неналежного способу захисту свого цивільного права не відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 05 грудня 2017 року додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, а також зазначив, що ПАТ КБ «ПриватБанк» безпідставно та необґрунтовано відмовляється видати ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1 577,50 грн, що знаходяться на картковому рахунку (картка «Універсальна WORLD»)

№ НОМЕР_3 . Банк не надав суду жодних доказів наявності підстав, установлених законом або договором, для обмеження операцій по рахункам позивача та обтяження грошових коштів.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 08 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 05 грудня 2017 року, ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідно до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» банк має право відмовитися від здійснення витратних операцій по рахункам у випадку: виникнення мотивованих підозр відносно використання банка для проведення незаконних операцій; неналежного виконання клієнтом або третіми особами по кредитам, в яких клієнт є поручителем, кредитних зобов`язань; оплати за товари, послуги в торгово-сервісних підприємствах з використанням стікера РауРаss у випадку перевищення денного ліміту операцій без вводу ПІН-коду на рівні 500 грн.

ОСОБА_1 не вимагала у банка повернути кошти, тому її звернення до суду є передчасним, оскільки права останньої не порушені. Крім того, позивач користується карткою у бонусній програмі, яка не передбачає участь фізичних осіб.

Заблокувавши у серпні 2016 року карткові рахунки ОСОБА_1 з відмовою від здійснення видаткових операцій за ними, ПАТ КБ «ПриватБанк» не порушувало норми матеріального права та умови договору, якими врегульовані правовідносини з позивачем.

Доводи інших учасників справи

ОСОБА_1 подала до суду відзив на касаційну скаргу, зазначивши, що відповідач безпідставно заблокував її карткової рахунки. При цьому банк не надав суду жодних належних і допустимих доказів наявності підстав, установлених законом або договором, для обмеження операцій по рахункам позивача та обтяження грошових коштів.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 10 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження і витребувано цивільну справу.

24 квітня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 26 березня 2010 року ОСОБА_1 приєдналася до умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом правління банку від 06 березня 2010 року, відповідно до яких сторони уклали договори банківського рахунку.

На виконання цих договорів банк відкрив ОСОБА_1 чотири карткових рахунки, зокрема рахунок № НОМЕР_3 (карта «Універсальна WORLD» № НОМЕР_3 ; угода SAMDN50ОТС002943722), на якому станом

на 16 вересня 2016 року обліковувалося 1577грн.50коп.

Умовами укладеного між сторонами договору передбачено, що ПАТ КБ «Приватбанк» має право відмовитися від здійснення витратних операцій по рахункам у випадку: неналежного виконання клієнтом або третіми особами, по кредитам яких клієнт є поручителем, кредитних зобов`язань; оплати за товари, послуги в торгово-сервісних підприємствах з використанням стікера PayPass у випадку перевищення денного ліміту операцій без вводу ПІН-коду на рівні 500 грн.

Крім того, сторони погодили, що банк має право призупинити проведення фінансових операцій або призупинити витратні операції по рахунку на визначений законодавством строк у випадку, якщо така операція (операції) містить ознаки операцій, які підлягають фінансовому моніторингу відповідно до законодавства про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, а також у випадку опротестування переводу держателем, емітентом або платіжною організацією платіжної системи, та зобов`язаний призупинити проведення фінансової операції, якщо її учасником або вигодонабувачем у ній є особа, яка включена до переліку осіб, пов`язаних із здійсненням терористичної діяльності чи у відношенні якої застосовані міжнародні санкції.

У серпні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» заблокував карткові рахунки

ОСОБА_1 та відмовився від здійснення видаткових операцій за цими рахунками.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду відповідають.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (в редакції, чинній на час укладення договору банківського рахунку) банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні та кореспондентські рахунки.

Відповідно до статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно зі статтею 1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Статтею 1068 ЦК України встановлено, що банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

За змістом статті 10, 60 ЦПК України (в редакції, чинній на час вирішення справи судами першої та апеляційної інстанцій) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Аналогічна за змістом норми закріплені у статтями 12, 81 ЦПК України (в редакції, чинній на час вирішення справи судом касаційної інстанції).

Задовольняючи позов в частині вимог щодо карткового рахунку (картка «Універсальна WORD») № НОМЕР_3, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив з того, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом. ПАТ КБ «ПриватБанк» безпідставно та необґрунтовано відмовляється видати ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1 577,50 грн, що знаходяться на картковому рахунку (картка «Універсальна WORLD») № НОМЕР_3 . Банк не надав суду жодних доказів наявності підстав, установлених законом або договором, для обмеження операцій по рахункам позивача та обтяження грошових коштів.

Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що банк відповідно до вимог закону та умов укладеного між сторонами договору заблокував спірний рахунок позивача, оскільки у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вказаних доводів.

Крім того, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 липня 2017 року у цій справі, яке набрало законної сили, встановлено безпідставність обмеження права позивача розпорядження іншими рахунками та коштами, які не є предметом касаційного перегляду, проте які також відкриті на підставі договору банківського рахунку

від 26 березня 2010 року.

Предметом касаційного перегляду є додаткове рішення місцевого суду, яке ухвалене з дотриманням вимог статті 220 ЦПК України (в редакції, чинній на час вирішення справи судами першої та апеляційної інстанцій) та постановлена за результатом її перегляду ухвала апеляційного суду. Вказані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій стосовно установлення обставин справи, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 05 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

А. І. Грушицький

В. В. Сердюк