Справа № 163/1847/20
Провадження № 2-з/163/2/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

13 серпня 2020 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 163/1847/20,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на приміщення корівника Б-1 та приміщення льонопереробного пункту Б-1 (терниця), що розташовані по АДРЕСА_1 . Заявлені вимоги обґрунтував відмовою відповідача від нотаріального посвідчення договору дарування спірних приміщень на його користь, який фактично відбувся у 2015 році і це підтверджується актом передачі майна.

Після подання позову позивач подав заяву про забезпечення позову. Просить забезпечити позов шляхом встановлення відповідачу заборони вчиняти дії з перешкоджання йому користуватися спірним майном, а саме, перешкоджати в доступі та користуванні приміщеннями, заборонити накладати власні замки на двері приміщень і вчиняти інші дії, що обмежують право користування ними.

Цю заяву обґрунтував тим, що спірні приміщення вважає своїми, а відповідач намагається чинити перешкоди у їх користуванні. Зокрема, відповідач повісив свої замки і не допускає його до необхідного для сільськогосподарської діяльності майна, що у них знаходиться і йому належить; намагається чинити тиск та погрожує відповідальністю за пошкодження замків. Такі дії відповідача позбавляють його права користування подарованим майном за призначенням.

На підставі ч.1 ст.153 ЦПК України суд розглянув заяву без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, за змістом наведеної норми забезпечення позову допускається виключно у випадках якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити:

- виконання рішення суду;

- ефективний захист;

- поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз`яснено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Предметом позову у справі є приміщення корівника та льонопереробного пункту, на які позивач просить визнати за ним право власності.

Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стверджено, що право власності на вказані приміщення на сьогоднішній день у встановленому порядку зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2 .

Між сторонами виник спір з приводу права власності на ці приміщення, оскільки позивач вважає їх своєю приватною власністю як подарованими.

Необхідність у застосуванні забезпечення позову позивач обґрунтовує чиненням відповідачем перешкод у доступі до приміщень і їх використання за призначенням з огляду на наявність (зберігання) у них належного йому сільськогосподарського майна.

Проте, як зазначено вище, предметом спору в справі є приміщення корівника та льонопереробного пункту, а не майно, яке у них знаходиться.

Заявлений спосіб забезпечення позову і його обґрунтування за своїм змістом фактично є вимогою про усунення перешкод у користуванні майном.

Жодних підстав вважати, що спірне нерухоме майно може бути знищене, пошкоджене, знецінене в інший спосіб або ж відчужене на користь третіх осіб внаслідок несумлінних дій відповідача, по справі не встановлено і заявником не підтверджено.

Із обґрунтування запропонованого позивачем заходу забезпечення позову з урахуванням характеру спірного майна, як об`єкта нерухомості, не вбачається можливого істотного ускладнення чи унеможливлення виконання позитивного рішення суду про визнання його власником цього майна або ж ефективного захисту чи поновлення порушених чи оспорюваного права або інтересу позивача.

Сам же позивач взагалі не наводить конкретної підстави необхідності забезпечення позову в розумінні складових ч.2 ст.149 ЦПК України, а викладені ним доводи свідчать про невідповідність запропонованого виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

За викладених обставин суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

Керуючись ст.ст.149-153, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 163/1193/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії відмовити.

На ухвалу протягом 15 днів з дня її складення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Головуючий: суддя С.С.Чишій