Провадження №2/523/3887/20
У Х В А Л А

"21" жовтня 2020 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань Нестеренко Л.В.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спільне сумісне майно та заборону вчинення будь-яких дій стосовно нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовними вимогами до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ майна подружжя.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2020 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

На адресу суду 20.10.2020 року надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Та рухоме майно, а саме: 1) автомобіль Lexus RХ 300, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; 2) автомобіль - Toyota Land Cruiser, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі: НОМЕР_3 ; 3) Екскаватор RH-5, 1994 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , заводський номер НОМЕР_5 , двигун № НОМЕР_6 ; 4) КАМАЗ 5511, вантажний самоскид, 1984 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 , номер шасі: НОМЕР_8 ; 5) МАЗ 5334, вантажний автокран, 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ; 6) ЗИЛ, вантажний автопідйомник, 1990 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_11 , номер шасі: НОМЕР_12 ; 7) КАМАЗ 55111, вантажний самоскид, 1990 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_13 , номер шасі: НОМЕР_14 ; 8) КАМАЗ 5511, вантажний самоскид, 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_15 , номер шасі: НОМЕР_16 ; 9) Екскаватор гусеничний LINK-BELT LS -5800, реєстраційний номер НОМЕР_17 , заводський номер: НОМЕР_18 ; 10) Автобус BOVA, FHD12.290, 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_19 , номер шасі: НОМЕР_20 ; 11) Автомобіль MЗКT 65151, вантажний самоскид, реєстраційний номер НОМЕР_21 , номер шасі: НОМЕР_22 .

Крім того, позивач просить суд забезпечити позов шляхом встановлення заборони іншим особам вчиняти будь-які дії або здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві ОСОБА_2 , чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що відповідачем по справі вже було вжито дій з передачі майна, що є спільною власністю подружжя третім особам, що стало підставою для порушення кримінального провадження. Таким чином, для забезпечення позовних вимог є потреба в накладені арешту на майно, яке підлягає визнанню спільним сумісним майном та яке в подальшому буде розподілено між подружжям.

Вивчивши заяву про забезпечення позову суддя прийшов до наступного.

Заява про забезпечення позову відповідає вимогам ч.5 ст.151 ЦПК України, до заяви додано документ на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою до суду. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно вказаної постанови, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і рівності перед законом, оскільки мета забезпечення позову це тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

У відповідності до ч.1-3 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Предметом позовних вимог є встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу в період з березня 2011 року по березень 2020 року та поділ спільного майна, яке було придбано сторонами за спільні кошти. З наданих суду документів, вбачається, що рухоме та нерухоме майно яке позивач просить забезпечити шляхом накладення арешту, придбане сторонами по справі у період, що охоплює період з 2016 по 2020 роки та таким чином, суд дійшов висновку, що забезпечення позову не призведе до погіршення становища відповідача по справі, забезпечить захист інтересів, як позивача так і відповідача.

Судом враховується та обставина, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований у встановленому законом порядку, за адресою: АДРЕСА_2 , також згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань є засновником юридичної особи, кінцевий беніфіціарний власник Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІКОМ ІННОВЕЙШЕН», місце реєстрації юридичної особи: м. Одеса, вул. Академіка Сахарова, буд. 30, офіс № 5, що дає підстави суду зробити висновки щодо можливості відшкодування позивачем можливих збитків завданих шляхом забезпечення позову відповідачу.

Вивчивши матеріали справи, заяву позивача, суд дійшов висновку, що клопотання в частині накладення арешту на рухоме та нерухоме майно є обґрунтованим, законним та співрозмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки між сторонами по справі є спір саме з приводу визначення майна спільним сумісним майном, невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, оскільки спірні об`єкти рухомого та нерухомого майна, до розгляду спору по суті, можуть бути відчужені на користь третіх осіб, що порушить право позивача на судовий захист та останньому для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а забезпечення позову навпаки виступають запорукою виконання можливого рішення суду.

В іншій частині клопотання про забезпечення позову шляхом встановлення заборони іншим особам вчиняти будь-які дії або здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві ОСОБА_2 , чи виконувати щодо нього інші зобов`язання задоволенню не підлягають, оскільки забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно є по суті самостійним видом (способом) забезпечення позову, що відповідає характеру заявлених позовних вимог, а саме забезпечення позову шляхом накладення арешту застосовується до позовів майнового характеру. Крім того, позивачем не надано документів на автомобіль Lexus RХ 300, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , тому суд позбавлений можливості встановити власника вказаного автомобіля у зв`язку з чим клопотання у цій частині задоволенню не підлягає.

Забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб у інтересах забезпечення в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача.

Керуючись ст.ст. 8, 149, 151, 153, 353 ЦПК України, ст.ст. 1, 4, 6 Закону України «Про судовий збір», суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Накласти арешт на рухоме майно, а саме:

Автомобіль - Toyota Land Cruiser, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі: НОМЕР_3 , що належить на праві власності ОСОБА_2 ;

Екскаватор RH-5, 1994 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , заводський номер НОМЕР_5 , двигун № НОМЕР_6 , що належить на праві власності ОСОБА_2 ;

КАМАЗ 5511, вантажний самоскид, 1984 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 , номер шасі: НОМЕР_8 , що належить на праві власності ОСОБА_2 ;

МАЗ 5334, вантажний автокран, 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , що належить на праві власності ОСОБА_2 ;

ЗИЛ, вантажний автопідйомник, 1990 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_11 , номер шасі: НОМЕР_12 , що належить на праві власності ОСОБА_2 ;

КАМАЗ 55111, вантажний самоскид, 1990 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_13 , номер шасі: НОМЕР_14 , що належить на праві власності ОСОБА_2 ;

КАМАЗ 5511, вантажний самоскид, 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_15 , номер шасі: НОМЕР_16 , що належить на праві власності ОСОБА_2 ;

Екскаватор гусеничний LINK-BELT LS -5800, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_17 , заводський номер: НОМЕР_18 , що належить на праві власності ОСОБА_2 ;

Автобус BOVA, FHD12.290, 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_19 , номер шасі: НОМЕР_20 , що належить на праві власності ОСОБА_2 ;

Автомобіль MЗКT 65151, вантажний самоскид, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_21 , номер шасі: НОМЕР_22 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

В іншій частині заяву про забезпечення позову залишити без задоволення.

Копію ухвали для виконання направити до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області та Головного Управління Держпродспоживслужби в Одеській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя: