Справа № 502/2346/19
УХВАЛА

22 жовтня 2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.

за участю:

секретаря судового засідання Савченко А.І.

стягувача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву

Кілійського міжрайонного управління водного господарства

про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

До Кілійського районного суду Одеської області 19.10.2020 р. надійшла заява Кілійського міжрайонного управління водного господарства, згідно якої його представник просить суд визнати виконавчий документ виконавчий лист, виданий Кілійським районним судом Одеської області 6 жовтня 2020 р. у справі № 502/2346/19 за позовом ОСОБА_1 до Кілійського міжрайонного управління водного господарства про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування поданої заяви представник боржника зазначив, що 26 березня 2020 року Кілійським районним судом Одеської області винесено рішення у справі № 502/2346/19 за позовом ОСОБА_1 до Кілійського міжрайонного управління водного господарства про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Вказаним рішенням позов задоволений.

Листом від 12.10.2020 р. вих. № 03-38/358 управління Державної казначейської служби у Кілійському районі Одеської області повідомило Кілійське міжрайонне управління водного господарства (надалі Кілійське МУВГ), про те, що до управління надійшла на виконання заява ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 23.10.2019 р. по 26.03.2020 р. згідно виконавчого листа Кілійського районного суду Одеської області від 06.10.2020 р. у справі № 502/2346/19 на суму 94 013,64 гривень з подальшим утриманням суми податків та інших обов`язкових платежів. При цьому Кілійському МУВГ запропоновано протягом 3 робочих днів визначити реквізити і рахунки для здійснення безспірного списання коштів. Також повідомлено, щодо з`ясування реквізитів КЕКВ буде зупинено виконання платіжних доручень, крім платежів, які зазначені у пункті 25 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затверджених постановою КМУ від 03.08.2011 р. № 845.

Представник боржника зазначає, що на підставі п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України Кілійське МУВГ подало 16 жовтня 2020 р. заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду по зазначеній справі.

Подання Кілійським МУВГ заяви про поновлення апеляційним судом строку на апеляційне оскарження рішення суду після його закінчення, пропущеного, на думку представника боржника, з поважної і такої, що зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином причини, відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції на момент виникнення правовідносин, є підставою для зупинення судом відповідно до ст. 432 ЦПК України виконання за виконавчим документом, виданим судом у вищезазначеній справі.

Враховуючи викладене представник боржника просив суд визнати виконавчий документ виконавчий лист, виданий Кілійським районним судом Одеської області 06.10.2020 р. у справі № 502/2346/19 таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно представник боржника просив суд невідкладно зупинити виконання за виконавчим документом до вирішення судом відповідної заяви, а також зупинити розгляд самої заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, до розгляду судом апеляційної інстанції заяви боржника, як сторони по справі, про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі від 26.03.2020 р.

Ухвалою судді від 20.10.2020 р. заяву представника боржника призначено до розгляду в судовому засіданні на 10-ту годину 30 хвилин 22.10.2020 р. та у задоволенні клопотань про зупинення виконання за виконавчим документом до розгляду заяви та зупинення розгляду заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

В судове засідання представник боржника, повідомлений належним чином відповідно до положень ч. 6 ст. 128 ЦПК України шляхом надіслання йому на офіційну електронну адресу судової повістки та копії ухвали про призначення судового засідання для розгляду заяви, не з`явився.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України його неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

В судовому засіданні стягувач ОСОБА_1 заперечував проти задоволення заяви, пояснивши, що наведена представником боржника підстава для задоволення заяви, не є поважною, оскільки Кілійське МУВГ під час дії карантину не припиняло свою діяльність і у штаті управління наявні посади юриста, однак воно тривалий час не оскаржувало рішення суду та до цього часу не виконало його навіть в частині поновлення його на роботі, яке було допущено судом до негайного виконання.

Заслухавши пояснення стягувача, проаналізувавши наведене в заяві обґрунтування та відповідні положення законодавства, перевіривши матеріали справи, судом встановлено наступне:

26.03.2020 р. Кілійським районним судом Одеської області було ухвалене рішення у справі № 502/2346/19 за позовом ОСОБА_1 до Кілійського міжрайонного управління водного господарства про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вказаним рішенням суду позов було задоволено та ухвалено: «Визнати незаконним та скасувати наказ Кілійського міжрайонного управління водного господарства № 201-ОС «Про припинення трудового договору» від 22.10.2019 року щодо звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу економіки згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді начальника відділу економіки Кілійського міжрайонного управління водного господарства /Одеська область, м. Кілія, вул. Богдана Хмельницького, 73, / з 23.10.2019 року та зобов`язати Кілійське міжрайонне управління водного господарства перевести Горбана Віктора Михайловича на посаду економіста 1 категорії.

Стягнути з Кілійського міжрайонного управління водного господарства /Одеська область, м. Кілія, вул. Богдана Хмельницького, 73, / на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.10.2019 р. по 26.03.2020 р. у розмірі 94013,64 грн. з подальшим утриманням зі вказаної суми податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Кілійського міжрайонного управління водного господарства /Одеська область, м. Кілія, вул. Богдана Хмельницького, 73, / на користь держави судовий збір у розмірі 1361,40 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення на його користь з Кілійського міжрайонного управління водного господарства середнього заробітку за один місяць в сумі 15334,72 гривень».

Копію рішення суду негайно після його ухвалення було направлено сторонам поштою, також відповідачу в електронному вигляді на його офіційну електронну адресу.

На підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19),» рішення суду у справі набрало законної сили 06.08.2020 р.

06.10.2020 р. на підставі заяви ОСОБА_1 йому судом було направлено виконавчий лист у справі для виконання рішення суду в частині стягнення на його користь з Кілійського міжрайонного управління водного господарства середнього заробітку.

16.10.2020 р. Кілійське МУВГ звернулось до Одеського апеляційного суду з заявою, поданою через Кілійським районний суд Одеської області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду у справі з посиланням на встановленні карантинні обмеження, як причину пропуску строку на апеляційне оскарження.

Як зазначено в ч.ч. 1-2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. У пункті 9 частини першої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий судовий розгляд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що випливає зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Вирішуючи заяву боржника суд виходить з встановленого факту того, що про існування ухваленого рішення у справі, копію якого йому було направлено 27.03.2020 р. в паперовій та електронній формі, та про його зміст, Кілійському МУВГ стало відомо не пізніше 07.04.2020 р. р. після отримання постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, у якому він звертався до суду з заявою від 10.04.2020 р. про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню /а.с. 101/.

Тобто з моменту, коли боржник відповідач по справі, став обізнаним про відповідне судове рішення та до моменту його звернення до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження /а.с. 139/, минуло більше півроку.

Також суд враховує положення, зазначені в п. 46 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України», відповідно до яких право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

З огляду на встановлені судом обставини, наведені боржником причини для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не ґрунтуються на положеннях законодавства, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що заява боржника задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 129, 129-1 Конституції України, керуючись ст. ст. 18, 432 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Кілійського міжрайонного управління водного господарства про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Копію ухвали видати сторонам виконавчого провадження та для відома направити до Кілійського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) та управління Державної казначейської служби у Кілійському районі Одеської області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников