КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
2-4/11 Доповідач-Чобіток А.О.
У Х В А Л А

14 серпня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді Чобіток А.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 лютого 2011 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

у с т а н о в и в :

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 21 лютого 2011 року задоволено вищевказаний позов. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 23 687,90 грн. та судові витрати.

Указане судове рішення ухвалено судом першої інстанції за правилами ЦПК в редакції 2004 року.

З 15.12.2017 року набрали законної сили зміни внесені до Цивільного процесуального кодексу України на підставі Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України» № 2147-VIII від 03.10.2017 року.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 27 січня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні її заяви про перегляд зазначеного вище заочного рішення.

13.07.2020 року представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 направлено апеляційну скаргу на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 лютого 2011 року, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване тим, що строк на апеляційне оскарження необхідно обчислювати з дати отримання повного тексту судового рішення про відмову розгляду заяви про перегляд заочного рішення, яке було отримано 10.03.2020 року, під час введення карантину в м. Києві. Представник відповідача зазначає, що на підготовку апеляційної скарги необхідно було витратити певний час, що співпав із епідеміологічною ситуацією у місті, що пов`язана із карантином в країні. Поважною причиною пропущення строків на апеляційне оскарження стало запровадження у м. Києві карантину раніше ніж 12.03.2020 року. Крім того, заявник посилається на Постанову ВСУ від 07.09.2016 року №6-1250цс16, відповідно до якої сама по собі присутність сторони під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду без своєчасного отримання повного його тексту унеможливлює визначення необхідності подання апеляційної скарги та її мотивування, що є вимогою до статті 295 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції уважає, що за указаних представником відповідача причин пропущення строку на апеляційне оскарження, останній не може бути поновлений з наступних підстав.

П.п. 13 Перехідних положень розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України в редакції 2017 року, який набрав законної сили з 15.12.2017 року, визначено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України в редакції 2004 року, що діяв на момент постановлення оскаржуваного рішення, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України в редакції 2017 року визначено, що в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно із ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Як убачається з матеріалів справи, а саме - протоколу судового засідання від 27.01.2020 року, у якому розглядалась заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, то в даному судовому засіданні була присутня представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , судом першої інстанції за результатами розгляду заяви у присутності представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 проголошено повний текст ухвали.

Отже, зважаючи на норми ч. 1 ст. 294 ЦПК України в редакції 2004 року, останнім днем подачі апеляційної скарги на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 лютого 2011 року було 06 лютого 2020 року.

Проте апеляційна скарга була направлена представником ОСОБА_1 13.07.2020 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Ураховуючи ту обставину, що в судовому засіданні, яке відбулось 27.01.2020 року судом було проголошено повний текст ухвали і при проголошенні була присутня представник відповідача, то отримання останньою копії ухвали суду від 27.01.2020 року 10.03.2020 року, не змінює відлік перебігу процесуального строку, який в даному випадку обчислюється з наступного дня після проголошення ухвали суду. До того ж, представник відповідача у скарзі вказує різні дати отримання копії ухвали суду, на третій сторінці скарги вказана дата отримання копії ухвали суду від 27.01.2020 року - 12.02.2020 року.

При цьому слід зазначити, що оскарженню підлягає саме заочне рішення, а не ухвала суду про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Посилання представника відповідача як на поважність причини пропуску строку на введення в Україні та зокрема в м. Києві карантину, на увагу не заслуговує, оскільки Постановою КМУ від 11.03.2020 року №211 на всій території України карантин установлено з 12 березня 2020 року, тобто більше ніж через місяць після спливу строку на апеляційне оскарження заочного рішення, ухваленого в даній справі.

Зважаючи на викладене, указані представником відповідача причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними.

Частинами 2, 3 ст. 354 ЦПК України визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Оскільки вказані представником відповідача причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнані неповажними, то відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, а ОСОБА_1 має право подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням причин неподання апеляційної скарги на заочне рішення суду в строк до 06.02.2020 року, підтверджених належними доказами.

Крім того, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 не в повному обсязі відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Згідно із ст. 354 ЦПК України, у разі оскарження рішення суду подається апеляційна скарга, форма і зміст якої визначена ст. 356 ЦПК України.

Частинами 1, 2 статті 356 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга подається у письмовій формі. В апеляційній скарзі мають бути зазначені :

1) найменування суду, до якого подається скарга;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);

4) рішення або ухвала, що оскаржуються;

5) в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо);

6) нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції;

7) клопотання особи, яка подала скаргу;

8) дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується;

9) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України , до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Установивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки апеляційної скарги, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Отже, якщо заявник не дотримав якоїсь із вимог до апеляційної скарги і відсутність певної інформації не дає можливості суду вирішити питання про відкриття апеляційного провадження, суд залишає апеляційну скаргу без руху і пропонує заявникові виправити виявлені недоліки.

Важливо, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух. У зв`язку з наведеним залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом із тим Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Відсутність хоча б одного реквізиту, визначеного статтею 356 ЦПК України, може бути самостійною підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, суд приходить до висновку, що подана представником ОСОБА_1 апеляційна скарга не відповідає вищевказаним нормам у повному обсязі, оскільки в них відсутня інформація, передбачена процесуальним законодавством, яка б дозволяла відкрити апеляційне провадження та розглянути скаргу відповідно до повноважень апеляційного суду.

Так, апеляційна скарга, підписана представником відповідача, не відповідає вимогам пунктів 1,5-7 частини 2 ст. 356 ЦПК України, оскільки містить найменування суду, до якого подається скарга, якого не існує в судовій системі України. Так скарга адресована Київському обласному апеляційному суду м. Києва, проте як відповідно до Указу Президента України від 29.12.2017 року за № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» відповідно до підпункту 6 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України, частини третьої статті 19, частини другої статті 26, пункту 40 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ліквідовано та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ.

Крім того, у скарзі не зазначено в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість заочного рішення суду з позиції мотивів суду першої інстанції , на підставі яких він задовольнив позов; зазначаючи про те, що відповідач не приймала участь в справі не зазначає нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції. Так, представником відповідача у апеляційній скарзі приділена увага до незаконності ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 27 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні її заяви про перегляд заочного рішення, яка оскарженню не підлягає.

Також клопотання особи, що подає апеляційну скаргу, не відповідає вимогам ст. 374 ЦПК України, оскільки містить лише прохання щодо скасування заочного рішення суд, ухваленого в даній справі, проте які подальші процесуальні дії повинен здійснити апеляційний суд, скарга не містить.

Крім того, до апеляційної скарги зокрема додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК).

Підпунктом 6 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», визначено, що за подання апеляційної скарги на рішення суду, судовий збір справляється у розмірі 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як убачається із матеріалів справи, то позов ПАТ «Універсал Банк» пред`явив до ОСОБА_1 у грудні 2010 року. На той час сплата судового збору регулювалась Законом України «Про державне мито».

Відповідно до пункту а ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державне мито», у редакції на час пред`явлення даного позову, ставка державного мита із позовних заяв, що подаються до суду складала - 1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (неоподатковуваний мінімум доходів громадян у 2011 році - 17,00 грн., його 3 розміри - 51,00 грн., 100 розмірів - 1700,00 грн.).

Як убачається з матеріалів справи, то позов складається з вимоги майнового характеру в розмірі 23 687,90 грн., унаслідок чого державне мито при поданні позову підлягало сплаті в розмірі 236 грн. 87 коп. (1%від 23687,90).

Крім того, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року №1258 "Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів" при поданні позовної заяви зокрема і в 2100 році передбачалась сплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, розмір яких в 2011 році складав 120,00 грн..

На підставі вказаних норм чинного на час подачі даного позову законодавства, позивач при поданні позову повинен був сплатити 356 грн. 87 коп..

Зважаючи на те, що при поданні апеляційної скарги судовий збір підлягає сплаті в розмірі 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, то заявник при апеляційному оскарженні рішення суду повинен сплатити судовий збір у розмірі 535,30 грн. (357,87х150%) на р/р: UA0026010; Отримувач коштів: УК у Солом.р-ні/Соломян. р-н; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код ; Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Оригінал квитанції про сплату судового збору необхідно подати до суду апеляційної інстанції.

За вказаних вище обставин є всі правові підстави вважати, що подана представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 лютого 2011 року не відповідає вимогам ст.ст. 354, 356 ЦПК України.

Отже, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху і заявнику необхідно надати строк для усунення виявлених недоліків наступним способом , а саме - подати апеляційну скаргу в новій редакції , у якій зазначити :

1) найменування суду , до якого подається скарга;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);

4) рішення або ухвала, що оскаржуються;

5) в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо);

6) нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції;

7) клопотання особи, яка подала скаргу;

8) дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується;

9) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

При цьому, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Апеляційну скаргу в новій редакції, адресовану Київському апеляційному суду, яка відповідатиме вимогам ст. 356 ЦПК України, ОСОБА_1 необхідно подати до вказаного суду з її копіями та доданими письмовими матеріалами ( у разі їх наявності) відповідно до кількості учасників справи, як і оригінал квитанції про сплату судового збору, попередивши, що в разі невиконання ухвали суду, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст.185 ЦПК України, а в разі неподання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням причин неподання апеляційної скарги в строк до 06.02.2020 року, підтверджених належними доказами або якщо, вказані причини пропуску строку будуть визнані неповажними, відповідно до ст. 358 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Керуючись ст. ст. 185, 356-357, 358 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 лютого 2011 року залишити без руху строком не більше ніж на десять днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя : А.О. Чобіток