справа 423/2370/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року

Попаснянский районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Архипенко А.В.

при секретарі Іваненко С.П.,

за участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту не дійсним, -

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із дійсним позовом.

В поданому позові позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_5 , який 28 липня 2016 року склав заповіт на ім`я відповідачки.

В поданому позові позивач зазначає, що заповідач ОСОБА_5 , останній рік свого життя хворів, в березні 2016 року перебував на лікуванні в Луганському клінічному онкологічному диспансері в м.Кремінна Луганської обл., переніс операцію, приймав знеболювальний преперат "Налбуфін", був в безпорадному стані і тому із-за своєї хвороби не усвідомлював зазначення своїх дій та не міг управляти ними на момент складання зазначеного заповіту.

Також, в поданому позові позивач зазначає, що на його думку померлий не усвідомлював своїх дій щодо розпорядження майном, оскільки померлий склав заповіт тільки на частку належного йому майна і що складання оспорюваного заповіту не відповідало внутрішній волі ОСОБА_5 , оскільки напис і підпис на заповіті значно відрізняється від дійсного підпису спадкодавця, що свідчить про поганий психологічний стан здоров`я останнього на момент підписання заповіту і померлий нікому не казав про свої наміри скласти заповіт.

За таких обставин, позивач, в поданому позові просить визнати недійсним заповіт складений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

З боку відповідачки був наданий відзив на поданий позов.

У відзиві відповідачка зазначає, що позовні вимоги позивача вважає безпідставними, необґрунтованими та недоведеними, а тому вважає що вони не можуть бути задоволені з огляду на наступне.

Дійсно, 28.07.2016р. її батьком ОСОБА_5 був зроблений заповіт, згідно якого батько на випадок своєї смерті заповідав їй наступне майно: нежиле приміщення та земельну ділянку, площею 0,0214 гектар, кадастровий номер :12:006:0005, розташовані у АДРЕСА_1 . Заповіт був засвідчений державним нотаріусом Попаснянської державної нотаріальної контори ОСОБА_8. Як вбачається із заповіту, то він був особисто підписаний заповідачем ОСОБА_5 в присутності нотаріуса та до його підписання прочитаний заповідачем у голос. Державним нотаріусом було встановлено особу заповідача та перевірено його дієздатність, про що зроблено відповідний запис у заповіті. Щодо стану здоров`я батька, то він дійсно лікувався від онкологічного захворювання, яке вказане в позові, та в березні 2016 року переніс у зв`язку з цим операцію. Однак посилання позивача на те, що батько після операції перебував у безпорадному стані не відповідає дійсності, так як після операції та проходження курсів хіміотерапії батько навпаки став почувати себе краще. Після операції батько дійсно приймав знеболювальне «Налбуфін», однак не чотири рази на день, як зазначено в позові, а лише один раз перед сном. Залежність батька від вказаного медичного препарату була вже фактично на останньому місяці його життя, коли він почав страждати нестерпною біллю у зв`язку з хворобою.

Оформлювати заповіт батько з матір`ю приїхали до Попаснянської державної нотаріальної контори на своєму автомобілі «SKODA OKTAVIA» під керуванням її батька. Майно, що зазначено в заповіті батько хотів їй подарувати, однак проконсультувавшись з нотаріусом вирішив скласти заповіт. Розпорядження батька, що зазначено в заповіті, в повній мірі відповідало його волі.

Крім того, також безпідставною є думка позивача щодо поганого «психологічного», як вказано в позові, стану здоров`я батька на час складання заповіту з посиланням на різницю підпису в заповіті від дійсного підпису батька. По-перше, батько не володів якимось особливо чітким підписом, який би давав підстави вважати, що під час підписання заповіту батько заходився у поганому психічному стані. По-друге навпаки, при вивченні наданих до позову документів вбачається не аби яка схожість підпису батька в документах з його підписом, який мається в заповіті. Батько дійсно не казав про свої наміри розпорядитися належним йому майном нікому зі сторонніх осіб, а тим більше комусь з членів сім`ї позивача, так як фактично опасався дій самого позивача відносно себе. Так, позивач, перебуваючи в постійних боргах, систематично вимагав гроші в батька. В травні 2014 року позивач навіть погрожував застосувати силу, якщо батько не віддасть йому грошей.

В запереченні відповідачка зазначає, що викладні у відзиві обставини може підтвердити свідок ОСОБА_6 .

У відзиві відповідачка зазначила, що матеріали додані до позову не містть доказів недійсності оскаржуваного заповіту і тому просила відмовити позивачу у поданому позові.

У судовому засіданні позивач підтримав поданий позов, просив його завольнити.

У судовому засіданні відповідачка та її представник підтримали наданий відзив, просили відмовити позивачу у задоволенні позових вимог в повному обсязі.

У судовому засіданні третя особа - ОСОБА_7 - дружина померлого, не погодилась із поданим позовом, пояснила, що її чоловік хворів з 2015 року, вони мешкали разом, чоловік не був залежний від будь-яких ліків, а знеболювальний препарат "Налбуфін" чоловік приймав тільки після операції один раз перед сном і даний препарат не є наркотичним препаратом, чоловік все робив самостійно, в м.Донецьк сам їздив на маршрутному таксі, сам керував автомобілем, оскаржуваний заповіт складався у нотаріуса, до нотаріуса вони приїхали на автомоблі, яким керував чоловік.

В момент підписання заповіту чоловік усвідомлював значення своїх дій та керував своїми діями самостійно.

ОСОБА_7 зазначила, що її померлий чоловік сам вирішив скласти заповіт на доньку (відповідачку), оскільки магазин приходив у занедбаний стан і це було його рішення.

В межах судового розгляду даної надали пояснення свідки: ОСОБА_8 - державний нотаріус, ОСОБА_16 - дружина позивача, ОСОБА_9 - близький друг померлого, ОСОБА_6 - зять померлого, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - знайомі відповідачки, ОСОБА_12 - лікар Попаснянсько ЦРБ та було проведено посмертну судово-психіатричну експертизу щодо вирішення питання: "чи міг ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , внаслідок захворювання, яке стало причиною смерті, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час складаня заповіту 28 липня 2016 року об 11 год.20 хв.на ім`я ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Попаснянської державної нотаріальної контори, 28.07.2016р, реєстровий номер 596. Суд, вислухавши пояснення сторін, пояснення свідків, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Предметом даного позову являєтья вирішення питання щодо недійсності заповіту, складеного померлим батьком сторін, що регулюється положеннями Цивільного Кодексу України.

Згідно положень ст.1257 ч.2 ЦК України, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

При тім, відповідно до положень ст. 1235 ЦК України - заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

Відповідно до положень ст.1236 ЦК України - спадкодавець має право заповідача на визначення обсягу спадщини, що має спадкуватися за заповітом. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

При тім, згідно ст.12 п.3 та ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи визначені правові положення суд зазначає.

В судовому засіданні встановлено, що померлий ОСОБА_5 являвся батьком сторін, у березні 2016 року ОСОБА_5 було поставлено діагноз «рак сігмовідної кішки». В період з 10.03.2016 р. по 21.03.2016р. ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в Луганському обласному клінічному онкологічному диспансері у м.Кремінна Луганської області, де переніс операцію. Після операції переніс декілька курсів хіміотерапії. 28.06.2016 року ним було складено оскаржуваний заповіт, що підтверджено матеріалами, які досліджені у судовому засіданні. Свідок ОСОБА_8 пояснила: До мене звернувся померлий по телефону, попросив призначити прийом для консультації. Він прийшов на консультацію, після консультації він визначився що буде робити заповіт, мною був підготовлений проект, наданий для ознайомлення, після ознйомлення він погодився із змістом заповіту, підписав складений документ. Будь-яких сумнівів щодо стану померлого у мене не викало.Консультація надавалсь в кабінеті, при складанні заповіту була присутня дружина, за його бажанням, нотаріус не може заборонити бути присутньою дружині під час складання заповіту. Під час складання заповіту з боку дружини померлого ніякого тиску на нього не було. Під час складання заповіту я не спілкувалась із дружиною, оскільки вона не являється заповідачем. Під час складання заповіту померлий поводився впенено, стан його здоров`я не викликав ніяких сумнівів щодо його рішення. Свідок ОСОБА_6 , пояснив: Я постіно спілкувався з померлим, я знаю що він хворів, але він був самостійним, він займався пасікою, самостійно слідкував за нею, в червні 2016 року він сам їздив на автомобілі, в жовтні 2016 йому стало гірше, після чого я особисто відвозив його до лікарні. Позивач з померлим був в поганих відносинах, позивач постійно вимагав у батька гроші. З відповідачкою у померлого були нормальні відносини, магазин по АДРЕСА_1 батько віддав їй в травні 2016 року для користування. Знаю померлого з 2004 року, я зустрічався з його донькою, після я мешкав в його будинку з його донькою, в 2016 померлий почав хворіти, я його возив на хімію в м.Кремінна, не пам`ятаю, коли дружина повідомила про заповіт, мені невідомо на яких умовах батько передав магазин відповідачці. Свідок ОСОБА_14 , пояснив: Я знав померлого десь 45 років, з дитинства, ми були близькими друзями, про хворобу померлого я знав, я допомагав йому, возив до лікарні на операцію, під час хвороби ми зустрічались, спілкувались на всі теми, я знав, що померлий передав доньці в оренду магазин «ІНФОРМАЦІЯ_5» в м.Попасна, я не знав про складання померлим заповіту, також не знав про будь-які конфлікти в сім`ї. Свідок ОСОБА_16 , пояснила: Я знала що померлий хворів на рак, у нього боліли ноги, крестець, він приймав налбуфін, димедрол, ми його забирали в Донецьку, там йому прописали морфин. Про заповіт я дізналась після смерті ОСОБА_5 від свого чоловіка. Свідок ОСОБА_10 пояснив: Я знайомий відповідачки ОСОБА_2 , знав її батька - ОСОБА_5 , я допомагав качати мед її батькові в червні та липні 2016 року, померлий ОСОБА_5 був із онуками, на той час я знав що у ОСОБА_5 онкологія, але він приїздив на своєму автомобілі на пасіку, в його поведінці не було ніяких змін, померлий перебував на дачі тривалий час, проводив час з онуками. Свідок ОСОБА_11 , пояснила: Я подруга відповідачки ОСОБА_2 , знала її батька, я разом зі своїм чоловіком ОСОБА_10 в червні та липні 2016 року допомагала качати мед на пасіці у померлого, померлий самостійно приїздив на пасіку, на автомобілі, знаходився там із онуками. В межах розгляду даної справи було призначено та проведено посмертну судово- психіатричну експертизу на підставі Ухвали суду від 20.06.2019 року. Експертиза проводились Комунальною установою «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 367 від 14.08.2019 року - ОСОБА_5 , 1955р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок захворювання, яке стало причиною його смерті, під час укладання заповіту 28.07.2016 об 11.20 год. на ім`я спадкоємця ОСОБА_2 , посвідченого державним нотаріусом Попаснянської державної нотаріальної контори 28.07.2016, реєстровий №596, виявляв ознаки психічного розладу у вигляді органічного емоційно-нестійкого (астенічного) розладу помірно-вираженого ступеню внаслідок ракової інтоксикації, викликаної раком сигмовидної кишки, ускладненого больовим синдромом. В момент підписання заповіту 28.07.2016 ступінь психічних розладів був такий, що істотно впливав (обмежував) на його здатність розуміти значення своїх дій і керувати ними.

До позову позивач надав наступні матеріали:

а.с.10 т.1 - копія оскаржуваного заповіту

а.с.11 Т.1- копія висновку ВКК №679 від 04.07.2016р. про необхідність померлому отримання калоприймача після операції

а.с.12 Т.1- копія виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією №500365 від 17.05.2016р. про встановлення групи інвалідності померлому

а.с.13Т.1- копія рецептів полікліники КУ "Попаснянська центральна районна лікарня" від 30.06.2016р., від 27.09.2016р. видані лікарем ОСОБА_12 на препарат «Налбуфін» а.с.14 Т.1- копія розписки ОСОБА_5 від 16.07.2016р. а.с.15 Т.1- копія заповіту ОСОБА_5 від 28.07.2016р. , зареєстровано в реєстрі за № 596 а.с.16 Т.1- копія виписного епікризу з медичної карти №476 стаціонарного хворого ОСОБА_5 про перебування на лікуванні з 10 03.2016р по 21.03.2016р а.с.18-20 Т.1 - копії договорів №1, №7 аренди нежилого приміщення а.с.17 Т.1 - копія комп`ютерної томографії ОСОБА_17 із зазначенням заключення : …. а.с.21-23 Т.1- копії товарних чеків на придбання медикаментів, зокрема препарату «Налбуфін» ( як зазначив позивач) від 20.03.2016р, 18.04.2016р, 29.04.2016р, 14,05.2016р, 17.05.2016р, 06.06.2016р, 10.06.201р., 17.07.2016р, 07.08.2016р, 15.08.2016р., 27.09.2016р, ) а.с.24 Т.1-копія інструкції медичного препарату "Налбуфін" а.с.90 Т.1 - копія листа-відмови Луганського обласного клінічного онклогічного диспансеру №01-14/155 від 20.03.2018р. а.с.110 Т.1 - рекомендоване повідомлення Головному лікарю Луганського обласного клінічного онклогічного диспансеру а.с.111-112 Т.1- копія листа Луганського обласного клінічного онклогічного диспансеру №01-14/305 від 05.07.2018р. щодо надання відомостей про лікування ОСОБА_5 а.с.125 Т.1 - копія реєстраційної карти хворого на злоякісне новоутворювання ОСОБА_5 а.с.127-128 Т.1- копія запису у лікаря онколога ОСОБА_5 за 22.03.2016р. а.с.2 Т.2 - копія висновку судово-психіатричного експерта №367 від 14.08.2019р.

З боку відповідача ніяких письмових матеріалів суду не надавалось.

Таким чином, аналізуючи у сукупності докази в даній справі, суд вважає, що в наданих суду матеріалах відсутні будь-які підтвердження того, що померлий ОСОБА_5 не усвідомлював значення своїх дій або не міг керувати ними в момент підписання оскаржуваного заповіту, всі надані суду письмові матеріали містять інформацію лише про те, що померлий хворів на онкологічне захворювання.

Пояснення свідків також не підтвердили, що померлий не усвідомлював значення своїх дій або не міг керувати ними в момент підписання оскаржуваного заповіту, а більш пояснення родичів померлого містили інформацію про те, що померлий не говорив про складання заповіту, але ж це є волею особи і повністю відповідає вимогам закону, як про визначення спадкоємців так і про позбавлення права спадкування.

Суд відхиляє ствердження позивача про те, що на психічний стан померлого (зокрема на його психологічний стан як стверджував позивач ) впливав прийом препарату «Налбуфін» , оскільки таке спростував лікар ОСОБА_12 , яка надавала пояснення у судовому засіданні, і навіть у наданому експертному висновку зазначено, що померлий виявляв ознаки психічного розладу у вигляді органічного емоційно-нестійкого (астенічного) розладу помірно-вираженого ступню внаслідок ракової інтоксикації, викликаної раком сигмовидної кишки, ускладненого больовим синдромом, а ні внаслідок прийому будь-якого медичного препарату.

Суд окремо аналізує вказаний висновок посмертної судово-психіатричної експертизи відносно померлого ОСОБА_5 , та зазначає, що у наданому висновку не надано відповіді на поставлене судом питання, експертна комісія сформулювала відповідь на свій розсуд і навіть в такому вигляді, у наданому висновку не міститься чіткого ствердження про неможливість померлого усвідомлювати значення своїх дій або неможливість керувати ними в момент підписання оскаржуваного заповіту і тільки зазначено про істотний вплив на його здатність розуміти значення своїх дій і керувати ними.

Також, суд звертає увагу на те, що в описовій частині висновку зазначено, що «інші свідчення свідків при проведення експертизи не використовувались», хоча у розпорядження експертної установи судом було надано всі матеріали справи та медичну документацію.

А так, суд, відокремлено звертає увагу, що у висновку експерта відповідь надана не на питання суду, а сформулювана експертом на свій розсуд. Для надання пояснень у судовому засіданні, згідно з положеннями ст..102 ЦПК України - експерт з`явитися відмовився, у наданому суду листі (від 10.01.2020р.) заздалегідь повідомив, що висновок наданої суду експертизи іншим не буде, а так суд вичерпав можливості щодо обґрунтувань висновку, який був наданий експертною установою до матеріалів даної справи.

До цього, ж висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами, згідно із положеннями ст.. 110 ЦПК України.

А так, суд відхиляє як доказ в даній справі зазначений висновок експерта, з мотивів викладених вище.

Суд також звертає увагу на те, що в поданому позові позивач зазначав про недодержання сторонами правочину вимог щодо вільного волевиявлення сторони правочину ( в розумінні ст..203 ЦК України ), про учинення особою правочину проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психологічного тиску, - але ніяких доказів щодо ції чатини позову не надав.

Також в позові зазначено про безпорадний стан померлого, але суд зазначає, що «безпорадний стан особи» - це поняття виключно щодо фізичного стану особи за певних обставин і в даному випадку, в межах даного судового розгляду ніхто не заперечував щодо такого стану померлого ОСОБА_5 після операції внаслідок його захворювання, але така обставина не є підставою для визнання особи такою, щодо неможливості померлого усвідомлювати значення своїх дій або неможливість керувати ними в момент підписання оскаржуваного заповіту.

А так, суд зазначає, що в межах даного судового розгляду всі пояснення свідків були аналогічними, узгодженими між собою, не мали протиріч і підтвердили, що померлий ОСОБА_5 за власною волею склав оскаржуваний заповіт і не мав ознаків щодо неможливості усвідомлювати значення своїх дій або неможливість керувати ними в момент підписання оскаржуваного заповіту.

Також і досліджені письмові матеріали справи містять інформацію виключно до фізичного стану померлого (зокрема хвороби), і не містять інформації щодо психічного стану померлого.

Вирішуючи позов таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено обставин, які мають значення для справи і на які він посилався, як на підставу своїх вимог, в розумінні ст.12, 81 ЦПК України, в зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити.

Також, при вирішення позову, враховуючи, що в межах даного позову було прийнято заходи забезпечення позову, необхідно виконати вимоги ст.158 ЦПК України щодо скасування заходів забезпечення позову та їх дії.

На підставі викладеного, ст.1257 , 135,1236 ЦК України, керуючись ст.ст. ст.ст. 4 ,10, 12,76, 81,89, 141,158, 258, 263, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним - відмовити. Скасувати заходи забезпечення позову, прийнятих в межах даного позову Ухвалою Попаснянського районного суду Луганської області від 29 серпня 2017 року у виді арешту на нежиле приміщення та земельну ділянку площею 0,0214 га, кадастровий номер :12:006:0005, розташовані в АДРЕСА_1 . Відповідно до положень ст.158 ч.10 ЦПК України заходи забезпечення в межах цього позову зберігають свою дію до набання законної сили даного рішення суду. Рішення суду може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, в порядку ст.273 ЦПК України. Повний текст рішення складений 03.02.2020 року.

Суддя А.В.Архипенко