Справа № 603/318/20
Провадження №2/603/180/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" серпня 2020 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Гудкової Ю.Г.,

секретар судового засідання Смолінчук М.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Висоцької сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Висоцької сільської ради Монастириського району Тернопільської області (далі - Висоцька сільська рада) про визнання права власності на спадкове майно, у якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина на вказане майно. ОСОБА_1 спадщину прийняла, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем. Однак позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно, що підлягає спадкуванню. На підставі наведеного просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач - Висоцька сільська рада не забезпечили в судове засідання явку представника, у поданому відзиві на позов просять розглядати справу за відсутності їхнього представника.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Судом встановлені такі обставини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27.06.1981 року батьками позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

При укладенні шлюбу 16.03.2000 року з ОСОБА_5 позивач змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 16.03.2000 року.

Відповідно до довідки №141, виданої 03.02.2020 року виконкомом Висоцької сільської ради, ОСОБА_2 належав житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Для обслуговування вказаного житлового будинку ОСОБА_2 виділено 0,24 га землі, що вбачається з довідки №262, виданої 27.02.2020 року виконкомом Висоцької сільської ради.

На даний житловий будинок 15.10.2019 року комунальним підприємством «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт (ксерокопія технічного паспорта додана до матеріалів справи), згідно даних якого за адресою: АДРЕСА_1 , розміщено: одноповерховий житловий будинок загальною площею 107,8 кв.м, житловою - 61,3 кв.м. під літерою «А», стайня «Б», стодола «В», курник «Г», комора «Д», ворота №1, огорожа №2, криниця №3. Домоволодіння зведено у 1987 році.

Згідно даних по господарської книги №222 за 1991 - 1995 роки у даному домоволодінні (статус - робітничий двір) проживали: ОСОБА_2 - голова, ОСОБА_4 - дружина, ОСОБА_8 - дочка, ОСОБА_9 - дочка.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 05.03.2018 року, актовий запис №03.

Як вбачається зі змісту довідки №140, виданої виконкомом Висоцької сільської ради, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним проживали: дружина ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_1 , зять ОСОБА_5 , внук ОСОБА_10 , внучка ОСОБА_11 , внучка ОСОБА_12 .

Після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватним нотаріусом Монастириського районного нотаріального округу Садівським М.А. заведено спадкову справу №164/2018 за заявою ОСОБА_1 від 20.08.2018 року. ОСОБА_4 (дружина спадкодавця) відмовилася від одержання обов`язкової частки у спадщині згідно заяви від 02.07.2018 року (копія спадкової справи додана до матеріалів справи).

Встановлено, що ОСОБА_4 (дочка спадкодавця) не прийняла спадщини, що залишилась після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась.

У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на домоволодіння, яке підлягає спадкуванню, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на час завершення його будівництва, зокрема положеннями, передбаченими ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07.12.1990 року №533-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом Української РСР від 25.12.1974 року №3377-VІІІ «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11.03.1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13.04.1979 року №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 12.05.1985 року №5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31.10.1975 року №45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністерства юстиції УРСР від 19.01.1976 року №1/5, та іншими нормативними актами.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 № 112/5, а згодом - аналогічними Вказівками щодо ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 під № 5-24 / 26, і Вказівками щодо ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Так, зі змісту довідки №141, виданої 03.02.2020 року виконкомом Висоцької сільської ради, вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав на праві власності спадкодавцю ОСОБА_2 .

Згідно дослідженого у судовому засіданні технічного паспорта, виготовленого КП «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» 15.10.2019 року, вбачається, що домоволодіння по АДРЕСА_1 , побудоване у 1987 році.

Відповідно до Листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №12/5-126 від 23.03.1999 року по об`єктах, що збудовані до 05.08.1992 року, тобто до прийняття Урядом України документа, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до п.3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №95 від 19.03.2013 року документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як вбачається зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом.

Враховуючи вищенаведені обставини, дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, суд прийшов висновку, що позов є підставним і таким, що підлягає до задоволення. Установлено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належав житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач є спадкоємцем за законом першої черги спадкування, прийняла спадщину.

Отже, слід задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 200, 206, 259, 263, 265, 268, 273, 354ЦПК України, ст. 328, 1217, 1218, 1261, 1268, 1296 ЦК України, суд,

у х в а л и в:

ПозовОСОБА_1 до Висоцької сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на:

- житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , до якого входить: одноповерховий житловий будинок під літерою «А» загальною площею 107,8 кв.м, житловою - 61,3 кв.м., стайня «Б», стодола «В», курник «Г», комора «Д», ворота №1, огорожа №2, криниця №3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: с. Високе Монастириського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Висоцька сільська рада Монастириського району Тернопільської області, місцезнаходження: вул. Чорновола, 2-а, с. Високе Монастириського району Тернопільської області, .

Головуючий суддя Ю. Г. Гудкова