Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/508/20
Єдиний унікальний №733/1097/20
Рішення

іменем України

22 грудня 2020 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області у складі головуючого-судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Кулак О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури Дятел В.С. в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Ічнянська центральна районна лікарня» Ічнянської районної ради Чернігівської області до ОСОБА_1 про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, -

встановив:

Заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури Дятел В.С. звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі КНП «Ічнянська центральна районна лікарня» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 18 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та призначено йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 07 серпня 2020 року покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Вирок набрав законної сили. У зв`язку з отриманням потерпілим ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, останній перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Ічнянська центральна районна лікарня» з 14 липня 2020 року по 22 липня 2020 року. Згідно довідки КНП «Ічнянська центральна районна лікарня» витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення становлять 6 060 грн. 40 коп. Оскільки, на даний час ОСОБА_1 в добровільному порядку витрати медичного закладу на лікування потерпілого не відшкодовані, при ухвалені судом вироку, питання щодо відшкодування витрат не вирішувалося, заступником керівника Прилуцької місцевої прокуратури і подано позов в інтересах держави про стягнення з ОСОБА_1 витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

В судове засідання прокурор не з`явився, проте згідно письмової заяви просили справу розглядати без їх участі. Заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, згідно письмової заяви просив розгляд справи проводити без його участі. Заявлені вимоги визнав в повному обсязі.

Представник КНП «Ічнянська центральна районна лікарня» в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення, про поважні причини неявки в судове засідання, не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що відповідно до вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 18 серпня 2020 року у кримінальному провадженні №1-кп/733/122/20 (єдиний унікальний №733/813/20), 12 липня 2020 року, близько 23 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_1 за місцем свого проживання в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході сварки на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння потерпілому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тілесних ушкоджень, діючи умисно, наніс один удар ножем в область лівої гомілки свого брата ОСОБА_2 , чим заподіяв тілесні ушкодження останньому у вигляді різаної рани лівої гомілки, які згідно висновку експерта №174 від 28 липня 2020 року Прилуцького міжрайонного відділення судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 07 серпня 2020 року покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Вирок набрав законної сили 18 вересня 2020 (а.с.6-7, 9-11).

Згідно копії довідки КНП «Ічнянська центральна районна лікарня» від 26 серпня 2020 року за №01-22/601 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні ЦРЛ з 14 липня 2020 року по 22 липня 2020 року. Діагноз: різана рана лівої гомілки. Кількість проведених ліжко-днів 8, вартість одного л-дня 757 грн. 55 коп. Загальна вартість лікування 6 060 грн. 40 коп. (а.с.8).

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1191 ЦК України, держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину.

У відповідності до норм ч.ч.1,3 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Зокрема, згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Пунктом 6 даної постанови також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.

Пунктом 2 указаного Порядку передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.

Відповідно до п.4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоровя, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Оскільки достовірно встановлено, що 18 серпня 2020 року вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області, який набрав чинності 18 вересня 2020 року, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а саме 12 липня 2020 року, близько 23 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_1 за місцем свого проживання в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході сварки на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння потерпілому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тілесних ушкоджень, діючи умисно, наніс один удар ножем в область лівої гомілки свого брата ОСОБА_2 , чим заподіяв тілесні ушкодження останньому у вигляді різаної рани лівої гомілки, які згідно висновку експерта №174 від 28 липня 2020 року Прилуцького міжрайонного відділення судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У зв`язку з отриманням потерпілим ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, останній перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Ічнянська центральна районна лікарня» з 14 липня 2020 року по 22 липня 2020 року і сума лікування за вказаний період перебування складає 6 060 грн. 40 коп.

Оскільки, на даний час ОСОБА_1 в добровільному порядку витрати медичного закладу на лікування потерпілого не відшкодовані, при ухвалені судом вироку, питання щодо відшкодування витрат не вирішувалося, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи що у відповідності до положень п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. Разом з тим, суд зважає на положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, в частині повернення 50% суми судового збору у випадку визнання позову відповідачем, приходить до висновку щодо необхідності стягнення з відповідача 50 відсотків судового збору, що становить - 1 051 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючого ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури Дятел В.С. в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Ічнянська центральна районна лікарня» Ічнянської районної ради Чернігівської області до ОСОБА_1 про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Ічнянська центральна районна лікарня» Ічнянської районної ради Чернігівської області ( реквізити: НОМЕР_2 , МФО 305299, код отримувача: 38030010, банк отримувача: АТ «КБ ПриватБанк» (КНП «Ічнянська ЦРЛ») понесені Комунальним некомерційним підприємством «Ічнянська центральна районна лікарня» Ічнянської районної ради Чернігівської області витрати на лікування потерпілого від злочину у розмірі 6 060 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 1051 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд Чернігівської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.В. Фетісова