ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/997/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2020 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М., за участю секретаря судового засідання Клисак Н.Г., присяжних Дорошової Т.Г. та Харенко А.В., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Курилівська селищна рада Петриківського району Дніпропетровської області про визнання особи безвісно відсутньою,

В С Т А Н О В И В

27 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася із зазначеною заявою

про визнання її батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, останнє місце проживання: АДРЕСА_1 , безвісно відсутнім, оскільки він 14 травня 2019 року пішов з дому і не повернувся, вона немає жодних відомостей про його місце перебування на протязі року. Зверталась до органів поліції, відкрито кримінальне провадження. Просить суд визнати ОСОБА_3 безвісно відсутнім.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву підтримала, пояснивши, що її батько ОСОБА_2 14.05.2019 року пішов із дому і до цього часу його місце знаходження невідоме, просила задовольнити заяву, в подальшому надала заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 42).

Представник заінтересованої особи - Курилівської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області у судове засідання надіслали заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти поданої ОСОБА_1 заяви не заперечували та просили вирішити питання на розсуд суду (а.с. 24).

Заслухавши пояснення заявника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочкою ОСОБА_2 відповідно до копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданого Курилівською селищною радою Царичанського району Дніпропетровської області 16 серпня 1985 року (а.с.11).

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000217 від 16.05.2019 року та довідки № 50.3/4519 від 21.09.2020 року Петриківського відділення поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області встановлено, що 15.05.2019 року до Петриківського ВП надійшло повідомлення ОСОБА_1 про те, що 14.05.2019, близько 15-00 години її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пішов з домоволодіння за місцем мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та до теперішнього часу не повернувся. За даним фактом було внесено відомості до ЄРДР за № 0000217, досудове розслідування у вказаному кримінальному проваджені триває (а.с. 5, 38).

Відповідно до копії сторінки № 8 газети «Петриківські вісті» від 14.06.2019 року, в газеті за зверненням ОСОБА_1 було розмішене оголошення про пошук ОСОБА_2 , з фото та прикметами, але відомостей про нього немає до теперішнього часу (а.с. 6).

На підставі довідки про реєстрацію місця проживання особи № 578 від 14 липня 2020 року та довідки № 897 від 18.09.2020 року виконавчого комітету Курилівської селищної ради ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, з 19.02.2004 року по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично за даною адресою з 14.05.2019 року не проживає, місце перебування його невідоме (а.с. 7, 37).

Згідно акту про проживання № 41 від 14 липня 2020 року посвідченого депутатом Курилівської селищної ради Жучкевичем Ю.О., встановлено, що в результаті опитування сусідів: ОСОБА_4 , що проживає в будинку АДРЕСА_3 та ОСОБА_5 , що проживає в будинку АДРЕСА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 14 травня 2019 року та по теперішній час фактично за вказаною адресою не проживає (а.с.8).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Частиною 1 статті 43 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Відповідно до імперативних положень ч. 5 та ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, про розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою.

Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Також, належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ №72641734).

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Таким чином, враховуючи відсутність відомостей щодо ОСОБА_2 протягом одного року, а саме із 14 травня 2019 року до цього часу за місцем його проживання в АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст. 309 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 43 Цивільного кодексу України, ст. 3, 12, 258, 259, 265, 273, 315, 319, 354, 355 ЦПК Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Курилівська селищна рада Петриківського району Дніпропетровської області про визнання особи безвісно відсутньою задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , безвісно відсутнім, з 14 травня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Петриківський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: І. М. Іщенко