ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1381/19 Номер провадження 22-ц/814/1923/20Головуючий у 1-й інстанції Гальченко О. О. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ясниської Олени Олексіївни

на заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 серпня 2019 року, ухвалене суддею Гальченко О.О., повний текст рішення складено - дата не вказана

у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

05 червня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що з метою отримання банківських послуг відповідач підписав заяву без номера від 29.12.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Оскільки відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконує, станом на 20.05.2019 року утворилася заборгованість на загальну суму 26 030,17 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 10 117,32 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 5 712,56 грн., нарахованої пені за прострочене зобов`язання - 7 784,57 грн., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 700 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1215,72 грн. - штраф (процентна складова). АТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 29.12.2012 року всього у розмірі 26 030,17 грн.

Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 05 серпня 2019 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 29.12.2012 року станом на 25.12.2018 року у розмірі 24 314,45 грн. та понесені судові витрати у розмірі 1794,38 грн.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 08 квітня 2020 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Ясниської Олени Олексіївни про перегляд заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 серпня 2019 року у справі № 545/1381/19 - залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором б/н від 29.12.2012 року, а тому з нього на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 117,32 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 5 712,56 грн., нарахована пеня за прострочене зобов`язання - 7 784,57 грн. Крім того, суд дійшов висновку, що відповідно ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме правопорушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно - правової відповідальності за одне й те саме порушення, тому прийшов до висновку про відмову у стягненні з ОСОБА_1 нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 700 грн., штрафів у розмірі 500 грн (фіксована частина) та 1215,72 грн (процентна складова).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Ясниська О.О., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяг з тарифів та витяг з умов розумів відповідач та ознайомився й погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг АТ «ПриватБанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у визначеному у цих документах розмірах і порядку нарахування. Зазначає, що викладене узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17. Проте, суд першої інстанції висловлену правову позицію під час розгляду справи не врахував. Вважає, що у заяві - анкеті, на яку посилається АТ «ПриватБанк», взагалі не зазначено ні суми, ні строків повернення, ні будь-яких інших умов договору. Крім того, зазначає, що кошти відповідачем ОСОБА_1 повернуті банку у повному обсязі, що підтверджується і розрахунком заборгованості, наданим позивачем.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що 29.12.2012 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідно до якої він своїм підписом погодився на те, що дана заява з Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також вказано те, що відповідач ознайомився і згоден з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, що були надані у письмовому вигляді (а.с. 13).

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 20.05.2019 року відповідач має перед АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за даним кредитним договором у розмірі на загальну суму 26 030,17 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 117,32 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 5 712,56 грн., нарахованої пені за прострочене зобов`язання - 7 784,57 грн., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 700 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1215,72 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 11-12).

Таким чином, судом першої інстанції встановлено всі обставини, на які позивач посилався в позові, і визнано, що вони доводяться матеріалами справи.

При цьому, враховуючи, що умовами кредитного договору за порушення позичальником строків повернення кредиту та/або сплати процентів передбачено одночасне стягнення штрафу та пені з відповідача,що є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме правопорушення буде свідчити про недотримання положень ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме правопорушення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у стягненні з відповідача нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 700 грн., штрафів у розмірі : 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 215,72 грн. - штраф (процентна складова) слід відмовити, а отже, загальна сума заборгованості, що підлягає до стягнення з відповідача, складає 24 314,45 грн.

Таким чином, суд першої інстанції, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, визнав, що позов підлягає задоволенню частково із вказаних підстав відповідно до ст. 526, 527, 1050, 1054 ЦК України, оскільки зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Даний договір є чинним, оскільки жодна із сторін не розірвала його згідно умов договору та не оскаржувала у встановленому законом порядку, тому він обов`язковий сторонами до виконання. Судові витрати по справі понесені позивачем підлягають відшкодуванню частково із відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Апеляційний суд у складі колегії суддів частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України закріплено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 шляхом заповнення Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку 29.12.2012 року уклав з АТ КБ «Приватбанк» договір про надання банківських послуг. В Анкеті-заяві було вказано, що ОСОБА_1 згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, він ознайомлений і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. При цьому зазначалось, що Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті Приватбанку і він зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку.

Відповідно до розрахунку, наданого банком, станом на 20.05.2019 року за відповідачем рахується заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 117,32 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 5 712,56 грн.

Факт укладення між сторонами кредитного договору підтверджується доказами по справі, а саме копією Анкети-заяви від 29.12.2012 року, випискою по руху коштів за рахунком ОСОБА_1 , яка свідчить про отримання останнім кредитних коштів саме 29.12.2012 року та регулярне їх використання у споживчих цілях (придбання продуктів харчування, поповнення картки або рахунку у терміналі, зняття готівки у банкоматі, сплата щомісячного платежу за страховку, переведення коштів на іншу картку, поповнення мобільних телефонів тощо).

Крім того, у заяві про перегляд заочного рішення та в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що кошти повернуті банку, тобто відповідач визнає факт отримання кредитних коштів, які використовував у споживчих цілях. При цьому, відповідач не надав суду свій контррозрахунок на підтвердження факту повернення кредитних коштів.

При зверненні до суду позивачем надано копію Анкети-заяви від імені ОСОБА_1 , Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку. Проте, зазначені витяги не містять підпису ОСОБА_1 , а тому їх зміст не може бути врахований у якості погоджених умов кредитного договору про розмір процентів за користування кредитом та розмір відповідальності за порушення умов договору. Крім того, позивачем не зазначено дату затвердження вказаної редакції Умов та правил надання банківських послуг та в якій редакції діяли Умови та правила на день укладення договору з ОСОБА_1 .

Згідно ч. 4. ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17) зазначається, що в такому випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність в Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відсутність у матеріалах справи підписаних відповідачем Пам`ятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг унеможливлює встановлення усіх умов кредитного договору, проте, не свідчить про те, що сторони не перебувають у договірних правовідносинах.

Доводи апеляційної скарги про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог з цих підстав не заслуговують на увагу, оскільки представником відповідача помилково ототожнено докази на підтвердження укладення кредитного договору та докази на підтвердження умов кредитування. При цьому, будь-яких заперечень з боку ОСОБА_1 щодо отримання кредиту, до суду першої інстанції та апеляційного суду не надходило.

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_1 отримував кредитні кошти, які не були повернуті, з нього на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 117,32 грн. та заборгованість за простроченим тілом кредиту - 5 712,56 грн.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що позивач АТ КБ «ПриватБанк» при укладенні договору з ОСОБА_1 не дотримався вимог щодо повідомлення про умови кредитування та узгодження з ним саме тих, умов за якими було укладено договір, тому висновок суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості, яка складається з нарахованих пені та штрафів, є таким, що зроблений на припущеннях.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Ясниської О.О. підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1, п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

По справі вбачається, що позивачем АТ КБ «ПриватБанк» при зверненні до суду першої інстанції сплачено судовий збір в розмірі 1921 грн. (а.с. 1,2).

При ухваленні нового рішення про часткове задоволення позову з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» сплачений судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 1168,20 грн.

Відповідачем ОСОБА_1 за подання заяви про перегляд заочного рішення сплачено судовий збір у розмірі 420,40 грн. (а.с. 75), сплачено за подання апеляційної скарги -2 881,50 грн. (а.с. 153,166).

Крім того, на виконання договорів про надання правничої допомоги від 10.03.2020 р. та від 25.07.2020 р. ОСОБА_1 сплачено адвокату Ясниській О.О. 5 000 грн. та 6 000 грн. відповідно (а.с. 160-162) та надано 25.08.2020 р. розрахунок витрат на професійну правничу допомогу.

При ухваленні нового рішення про часткове задоволення апеляційної скарги з позивача АТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню на користь відповідача ОСОБА_1 понесені судові витрати пропорційно задоволених вимог - 5 604,90 грн.

Згідно ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Шляхом проведення взаємозаліку в частині понесених сторонами спору судових витрат по справі, підлягають стягненню з позивача АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 4 436,70 грн.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п. 4, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ясниської Олени Олексіївни - задовольнити частково.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 серпня 2019 року - скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 117,32 грн. та заборгованість за простроченим тілом кредиту - 5 712,56 грн., а всього - 15 829,88 грн.

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення нарахованої пені за прострочене зобов`язання в розмірі 7 784,57 грн., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 700 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1215,72 грн. - штраф (процентна складова) - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 4 436,70 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 серпня 2020 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов