Справа №265/1769/19
Провадження №2/265/111/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С. С.,

при секретарі Лапоног Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кашуба Наталя Олександрівна, до ОСОБА_2 про виділ в натурі майна, яке знаходиться в спільній частковій власності та визнання права власності як на окремий об`єкт нерухомого майна,

та за об`єднаним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ в натурі майна, яке знаходиться в спільній частковій власності та визнання права власності як на окремий об`єкт нерухомого майна та припинення права спільної часткової власності, -

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2019 року адвокат Кашуба Н.О., діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до Орджонікідзевського районного мсуду міста Маріуполя з позовом до ОСОБА_2 про виділ в натурі майна, яке знаходиться в спільній частковій власності та визнання права власності як на окремий об`єкт нерухомого майна. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалась на те, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 64,9 кв.м, житловою площею 22, 6 кв.м, відповідно до технічного паспорту. Право власності позивачем набуто на підставі договору дарування від 19 травня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Новоазовського районного нотаріального округу С.А. Бархатовою, реєстровий № 377 та зареєстровано у БТІ м. Новоазовська за реєстровим № 5800537 від 19 травня 2004 року. У подальшому при зверненні до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Скалуна Р.В. з питання розпорядження належної йому частки зазначеного житлового будинку, ОСОБА_1 отримав відмову у зв`язку з тим, що право власності на будинок було зареєстровано у БТІ м. Новоазовська, яке на даний час є непідконтрольним українській владі. Отже, підтвердити існуюче право власності ОСОБА_3 на 1/2 частку будинку АДРЕСА_1 на даний час не представляється можливим, у зв`язку з чим він вимушений звертатись до суду. Частина домоволодіння, яка належить позивачу, має окремий обладнаний вхід-вихід та дозволяє при відсутності будь-яких змін та перебудов використовувати її власником як окремий об`єкт нерухомості. Таким чином, режим спільної часткової власності домоволодіння не дозволяє позивачу в повній мірі використовувати майно та розпоряджатися ним.

Просила суд виділити ОСОБА_1 в натурі нерухоме майно, а саме: 1/2 частку будинку АДРЕСА_1 , яка складається з: кімнати № 1(коридор) площею 8,8 кв.м, кімнати № 2 (комори) площею 4,0 кв.м, кімнати № 3 (житлової кімнати) площею 7,2 кв.м., кімнати № 4 (житлової кімнати) площею 9,0 кв.м., кімнати № 5 (житлової кімнати) площею 15,6 кв.м., кімнати № 6 (прихожої) площею 11,6 кв.м., кімнати № 7 (коридору) площею 5,7 кв.м, та визнати за ОСОБА_1 право власності на вказану частину житлового будинку, як на окремий, виділений в натурі самостійний об`єкт нерухомого майна.

Ухвалою суду від 22 березня 2019 року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 03 липня 2019 року в рамках даної справи було призначено судову будівельно-технічну експерту, у зв`язку з чим провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2019 року провадження у справі поновлено у зв`язку з надходженням на адресу суду висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою суду від 27 квітня 2020 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

Зокрема, 07 травня 2020 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про виділ в натурі майна, яке знаходиться в спільній частковій власності та визнання права власності як на окремий об`єкт нерухомого майна. В обгрунутвання заявлених позовних вимог посилався на те, що він є власником 1/2 ідеальної частки будинку АДРЕСА_1 на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 14 березня 2019 року. Окрім нього, співвласником зазначеного домоволодіння є ОСОБА_1 , який має право власності на 1/2 частку даного будинку на підставі договору дарування від 19 травня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Новоазовського районного нотаріального округу Бархатовою С.А. На даний час до приміщень, які належать йому на праві спільної часткової власності, та приміщень, які належать відповідачу, проведені окремі комунікації, у кожного свій вхід до будинку. Вважає за необхідне виділ в натурі належної йому частки, оскільки спільне користування домоволодінням між співвласниками є неможливим, та позбавляє їх права розпорядження належними їм частками.

Просив суд виділити йому, ОСОБА_2 , в натурі нерухоме майно, а саме: 1/2 частку будинку АДРЕСА_1 , яка складається з: приміщення 1-1 (топкової) площею 7,1 кв.м, приміщення 1-2 (кухні) площею 11,8 кв.м., приміщення 1-3 (житлового) площею 15,4 кв.м, приміщення 1-4 (житлового) площею 9,6 кв.м., приміщення 1-5 (житлового) площею 7,3 кв.м, приміщення 1-6 (комори) площею 4,3 кв.м., прибудови літ. а-1, яка складається з приміщення І (коридору) площею 5,3 кв.м., загальною площею 60,8 кв.м, в тому числі житловою площею 32,3 кв.м., допоміжної 23,2 кв.м., та визнати за ним право власності на вказану частину житлового будинку, як на окремий, виділений в натурі самостійний об`єкт нерухомого майна, припинивши право спільної часткової власності на даний об`єкт нерухомості.

Ухвалою суду від 09 червня 2020 року, після отримання відомостей щодо місця реєстрації відповідача, провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні.

Зокрема, за клопотаннями сторін, ухвалою суду від 11 вересня 2020 року справи за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кашуба Наталя Олександрівна, до ОСОБА_2 про виділ в натурі майна, яке знаходиться в спільній частковій власності та визнання права власності як на окремий об`єкт нерухомого майна, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ в натурі майна, яке знаходиться в спільній частковій власності та визнання права власності як на окремий об`єкт нерухомого майна та припинення права спільної часткової власності, були об`єднані в одне провадження.

Позивач за первісним позовом (відповідач за об`єднаним) ОСОБА_1 та його представник адвокат Кашуба Н.О. у судове засідання не прибули, надали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримали та просили задовольнити, проти задоволення позову ОСОБА_2 не заперечували.

Відповідач за первісним позовом (позивач за об`єднаним) ОСОБА_2 та його представник адвокат Горбачова Г.М. у судове засідання не прибули, надали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги ОСОБА_2 підтримали та просили задовольнити, проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечували.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 та позов ОСОБА_2 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 64,9 кв.м, житловою площею 22, 6 кв.м, на підставі договору дарування частини житлового будинку від 19 травня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Новоазовського районного нотаріального округу С.А. Бархатовою, реєстровий № 377 та зареєстрованого у БТІ м. Новоазовська за реєстровим № 5800537 від 19 травня 2004 року.

На підставі Постанови Верховної ради «Про зміну в адміністративно-територіальному устрої Донецької області, зміну і встановлення меж міста Маріуполь, Волноваського, Новоазовського та Тельманівського районів Донецької області» від 20.05.2015 року, село Виноградне Новоазовського району Донецької області віднесено до Маріупольської міської ради.

Згідно з результатами останньої технічної інвентаризації встановлено, що 1/2 частка домоволодіння АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , складається з: коридору площею 8,8 кв.м, кладової площею 4,0 кв.м, житлової кімнати площею 7,2 кв.м., житлової кімнати площею 9,0 кв.м., житлової кімнати площею 15,6 кв.м., прихожої площею 11,6 кв.м., коридору площею 5,7 кв.м., загальною площею 61,9 кв.м, житловою площею 31,8 кв.м.

Водночас, іншим співвласником 1/2 частки домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя за № 265/7631/18 від 14 березня 2019 року.

Відповідно до документів технічної інвентаризації встановлено, що 1/2 частка домоволодіння АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 складається з: приміщення 1-1 (топкової) площею 7,1 кв.м, приміщення 1-2 (кухні) площею 11,8 кв.м., приміщення 1-3 (житлового) площею 15,4 кв.м, приміщення 1-4 (житлового) площею 9,6 кв.м., приміщення 1-5 (житлового) площею 7,3 кв.м, приміщення 1-6 (комори) площею 4,3 кв.м., прибудови літ. а-1, яка складається з приміщення І (коридору) площею 5,3 кв.м., загальною площею 60,8 кв.м, в тому числі житловою площею 32,3 кв.м., допоміжної 23,2 кв.м.

Щодо можливості виділу часток домоволодіння сторонам в натурі, то технічна можливість виділу в натурі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частці з об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в межах заявлених сторонами позовних вимог, підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи № 9-с від 25 вересня 2019 року, складеного судовим експертом Новіковим В.С. та висновком судової будівельно-технічної експертизи № 96 від 25 грудня 2019 року, складеного судовим експертом Спиридоновим В.А.

Зміст права власності полягає у праві володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, що визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України, за яким право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку , встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України).

За правилами ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно з частиною 3 вказаної статті у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» передбачено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Також у відповідності до п. 7 зазначеної вище Постанови, в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Верховним Судом України у справі № 6-12цс13 від 03.04.2013 року викладено правову позицію, де зазначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вказані положення та встановлені обставини, а також з урахуванням надання сторонами достатніх належних та допустимих доказів, які свідчать про перебування в їх власності по 1/2 частки домоволодіння, які складаються з окремої частини будинку, мають окремий вхід та вихід, та згідно з висновками судово-будвельних експертиз можуть бути виділені в натурі, тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є обґрунтованими і підлягають задоволенню, та за ними необхідно визнати право власності на частину домоволодіння як на окремий виділений в натурі самостійний об`єкт нерухомого майна, за кожним, та відповідно припинити право спільної часткової власності на 1/2 частку домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що як позивачем ОСОБА_1 , так і позивачем ОСОБА_2 при зверненні до суду з відповідними позовами, не заявлялись позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів судового збору, такі вимоги не були заявлені і під час судового засідання, то суд залишає сплачений ними при зверненні до суду судовий збір, за рахунок позивачів.

Керуючись ст.ст. 16, 317, 321, 355, 356, 358, 364 ЦК України, ст. ст. 12, 82, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кашуба Наталя Олександрівна, до ОСОБА_2 про виділ в натурі майна, яке знаходиться в спільній частковій власності та визнання права власності як на окремий об`єкт нерухомого майна задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка складається з житлового будинку літ. А-1, а саме: приміщення 1-1 (коридору) площею 8,8 кв.м, приміщення 1-2 (комори) площею 4,0 кв.м, приміщення 1-3 (житлової кімнати) площею 7,2 кв.м., приміщення 1-4 (житлової кімнати) площею 9,0 кв.м., приміщення 1-5 (житлової кімнати) площею 15,6 кв.м., приміщення 1-6 (вітальні) площею 11,6 кв.м., приміщення І (коридору) площею 5,7 кв.м, загальною площею 61, 9 кв.м., житловою площею 31.8 кв.м., як на окремий, виділений в натурі, самостійний об`єкт нерухомого майна із часткою 1/1, припинивши право спільної часткової власності на відповідну 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ в натурі майна, яке знаходиться в спільній частковій власності та визнання права власності як на окремий об`єкт нерухомого майна та припинення права спільної часткової власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка складається з житлового будинку літ. А-1, а саме: приміщення 1-1 (топкової) площею 7,1 кв.м, приміщення 1-2 (кухні) площею 11,8 кв.м., приміщення 1-3 (житлового) площею 15,4 кв.м, приміщення 1-4 (житлового) площею 9,6 кв.м., приміщення 1-5 (житлового) площею 7,3 кв.м, приміщення 1-6 (комори) площею 4,3 кв.м., прибудови літ. а-1, яка складається з приміщення І (коридору) площею 5,3 кв.м., загальною площею 60,8 кв.м, в тому числі житловою площею 32,3 кв.м., допоміжною 23,2 кв.м., як на окремий, виділений в натурі, самостійний об`єкт нерухомого майна із часткою 1/1, припинивши право спільної часткової власності на відповідну 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 11 вересня 2020 року.

Суддя: С.С. Гноєвой