У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

Справа № 646/7730/20

№ провадження 2/646/2492/2020

23.12.2020 року суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Власова Ю.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нечитайленко Олени Сергіївни про визнання нікчемними і такими, що підлягають оскарженню та скасуванню дії головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нечитайленко Олени Сергіївни, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, визнання нікчемними дії судді Жовтневого районного суду м. Харкова,

в с т а н о в и в:

21 грудня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій фактично просить:

- визнати нікчемними і такими, що підлягають оскарженню та скасуванню дії головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нечитойло О.С. (за матеріалами виконавчого провадження ОСОБА_2 ) (далі державний виконавець МВДВС Нечитайленко О.С.);

- поновити строк на оскарження та скасувати постанову державного виконавця МВДВС Нечитайленко О.С. від 03 вересня 2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 62935002;

- повернути незаконно перераховані кошти з його пенсії, розблокувати пенсійну та кредитну карти АТ КБ «ПРИВАТБАНК»;

- стягнути з державного виконавця МВДВС Нечитайленко О.С. на його користь завдані матеріальні збитки у загальному розмірі 20.000,00 грн. (15.000,00 грн. - збитки, що пов`язані із блокуванням пенсійної та банківської картки та 5.000,00 грн. витрати на проїзд та лікування у санаторії);

- стягнути з керівництва Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на його користь збитки, що спричинені внаслідок порушення державним виконавцем МВДВС Нечитайленко О.С. вимог законодавства при відкритті виконавчого провадження ВП № 62935002;

- стягнути з державного виконавця МВДВС Нечитайленко О.С. на його користь моральну, матеріальну та шкоду здоров`ю у розмірі 10.000,00 грн.;

- визнати нікчемними дії судді Жовтневого районного суду м. Харкова Макарова В.О. щодо не направлення ухвали про відкриття виконавчого провадження ВП № 62935002.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що державний виконавець МВДВС Нечитайленко О.С. не повідомила його про відкриття виконавчого провадження, не надала можливості добровільно сплатити борг, незаконно заблокувала пенсійну та кредитну карти АТ КБ «ПРИВАТБАНК», позбавила його можливості погашати кредит та сплачувати комунальні послуги, чим грубо порушила гарантоване Конституцією України та законами України право на захист.

Позивач вказує, що внаслідок таких неправомірних дій відповідача йому спричинена моральна та матеріальна шкода.

Дослідивши позовну заяву ОСОБА_1 та додані до неї матеріали, приходжу до висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити, з наступних підстав.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція, ЄКПЛ) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві національне законодавство має забезпечувати достатній рівень доступу до суду в аспекті права на суд. Для того, щоби право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права (див. mutatis mutandis рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року («Bellet v. France», заява № 23805/94, § 36)).

Окрім того, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (стаття 13 Конвенції).

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ч.2 ст. 55 Конституції України).

Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

За приписами ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 20 ЦПК України).

Як убачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 , предметом спору є рішення та дії суб`єкта владних повноважень - державного виконавця МВДВС Нечитайленко О.С., що вчинені під час примусового виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 серпня 2020 року у справі № 639/2188/18 (№ 1-кп/639/66/20), а також відшкодування спричиненої цими діями відповідача матеріальної та моральної шкоди.

Відтак, даний спір є публічно-правовим, оскільки виник у зв`язку із здійсненням відповідачем публічно-владних управлінських функцій.

Вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, в силу положень ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є завданням адміністративного судочинства.

Справою адміністративної юрисдикції за приписами п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства (ч.ч. 1, 5 ст. 21 КАС України).

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України).

Чітке розмежування компетенції між судами різних юрисдикцій є запорукою стабільності правової системи як необхідної умови втілення гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина.

Критеріями такого розмежування, тобто передбаченими законом умовами, за якими певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, суб`єктний склад і характер спірних правовідносин у їх сукупності або пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Право на звернення до суду не є абсолютним, а здійснюється на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур, та осіб, котрі вправі ініціювати їх вирішення. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу та самі по собі не є порушенням прав на справедливий судовий розгляд та ефективний засіб юридичного захисту, гарантованих статтями 6, 13 Конвенції.

Відповідно до п.п. 1-4 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму < >; адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України < >; адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Частиною 2 цієї статті Кодексу визначено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Як убачається із оскаржуваної позивачем постанови державного виконавця МВДВС Нечитайленко О.С. від 03 вересня 2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 62935002, останнє відкрито відповідачем з примусового виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 серпня 2020 року у справі № 639/2188/18 (№ 1-кп/639/66/20) у кримінальному провадженні № 0002458 від 06.12.2017 року.

Таким чином, даний спір, у розумінні п. 4 ч. 1 ст. 20 КАС України не підсудний Червонозаводському районному суду м. Харкова як адміністративному суду.

Пунктами 1 та 5 ч. 1 ст. 186 ЦПК України унормовано, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

З урахуванням особливостей предмета спору у даній справі і його правових наслідків, позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у відкритті провадження у справі слід відмовити та роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Харківського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 186 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нечитайленко Олени Сергіївни про визнання нікчемними і такими, що підлягають оскарженню та скасуванню дії головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нечитайленко Олени Сергіївни, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, визнання нікчемними дії судді Жовтневого районного суду м. Харкова.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції Харківського окружного адміністративного суду.

Надіслати ОСОБА_1 копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі разом з позовними матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини ухвали або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Роз`яснити, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - Ю.Ю. Власова