ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2016/20 Справа № 201/184/19 Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30 жовтня 2019 року про відмову забезпечити позов, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , публічного акціонерного товариства Страхова компанія Країна (далі ПАТ СК Країна) про стягнення суми страхового відшкодування та відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

29 жовтня 2019 року ОСОБА_1 було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на житловий будинок, загальною площею 188,3 кв.м, житловою площею 61,3 кв.м, який розташований в Дніпропетровській АДРЕСА_1 , та заборони суб`єктам державної реєстрації прав: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київська, Севатопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредетованим суб`єктам; державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії, в тому числі посвідчувати правочини, реєструвати право власності, перехід права власності, обтяження, інші речові права та вносити відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно житлового будинку, загальною площею 188,3 кв.м, житловою площею 61,3 кв.м, який розташований в АДРЕСА_1 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30 жовтня 2019 року в задоволенні заяви про забезпечення позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати повністю, зазначаючи, що ухвала суду винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким заборонити суб`єктам державної реєстрації прав: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київська, Севатопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредетованим суб`єктам; державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії, в тому числі посвідчувати правочини, реєструвати право власності, перехід права власності, обтяження, інші речові права та вносити відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно житлового будинку, загальною площею 188,3 кв.м, житловою площею 61,3 кв.м, та земельної ділянки, кадастровий номер :05:012:1073, які розташовані в АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що сума заявлених нею позовних вимог є значною, ухвала не містить правого обґрунтування. Наполягала на тому, що існує реальна загроза невиконання рішення суду оскільки нею було виявлено, що відповідач вчиняє дії направлені на продаж свого будинку.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд виходив з того, що вимоги про накладання арешту є неспівмірними з позовними вимогами, а припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду вважав необґрунтованим.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 унормовано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Положеннями ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується:накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та ПАТ СК Країна про стягнення суми страхового відшкодування та відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП та просила стягнути з відповідача ПАТ СК Країна суму страхового відшкодування 100 000 грн., та з відповідача ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою в розмірі 171 324,47 грн.

Підставами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосовування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Вид забезпечення позову, зазначений у заяві, на думку колегії суддів є частково співмірниим з заявленими вимогами, саме в частині заборони суб`єктам державної реєстрації прав: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київська, Севатопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредетованим суб`єктам; державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії, в тому числі посвідчувати правочини, реєструвати право власності, перехід права власності, обтяження, інші речові права та вносити відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно житлового будинку, загальною площею 188,3 кв.м, житловою площею 61,3 кв.м, який розташований в АДРЕСА_1 .

Підстав для накладення арешту колегія суддів не вбачає, як і не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову в частині земельної ділянки, кадастровий номер :05:012:1073, яка розташована в АДРЕСА_1 , оскільки у заяві про забезпечення позову питання про накладання арешту чи заборону вчиняти реєстраційні дії саме з приводу земельної ділянки не ставилось.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ціна позову є значною.

Крім того, наголошує на тому, що позов було подано до суду у січні 2019 року, а заява про забезпечення позову 29 жовтня 2019 року, тільки після того, як стало відомо про наміри позивача здійснити продаж належного йому житлового будинку.

За таких обставин ухвалу неможна визнати обґрунтованою, оскільки вона не відповідає вимогам процесуального закону, а тому підлягає скасуванню на підставі ст.376 ЦПК України з постановленням нової ухвали про часткове задоволення заяви про забезпечення позову у даній справі.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30 жовтня 2019 року про відмову забезпечити позов скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити суб`єктам державної реєстрації прав: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київська, Севатопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредетованим суб`єктам; державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії, в тому числі посвідчувати правочини, реєструвати право власності, перехід права власності, обтяження, інші речові права та вносити відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно житлового будинку, загальною площею 188,3 кв.м, житловою площею 61,3 кв.м, який розташований в АДРЕСА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.