Справа № 490/6167/18
н/п 2/490/2965/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 квітня 2020 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі: головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі Балдич Х. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Миколаївської міської ради

про визнання права власності

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами. В обґрунтування своїх вимог вказав, що на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 03 січня 1979 р. вона отримала у власність 7/20 часток домоволодіння АДРЕСА_1 . Відповідно до рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.07.2010 р. за позивачем затверджено частку домоволодіння АДРЕСА_1 у розмірі 16/100. Рішенням виконкому Миколаївської міської ради № 244 від 25.03.2016 р. частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що складає 7/20 частини по АДРЕСА_2 , яка належить позивачу, було надано нову адресу: АДРЕСА_3 . Позивач вказує, що не може зареєструвати своє право власності на житловий будинок АДРЕСА_4 за невизнанням такого права органами Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, за таких обставин позивач змушена звернутись до суду. Позивач та його представник у судове засідання не з`явився, позивач надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі.

Представник відповідача до судового засідання не прибув, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Судом досліджено свідоцтво про право на спадщину за законом від 1979 року, згідно якого ОСОБА_1 прийняла у спадщину - 7/20 частки будинку АДРЕСА_1 .

Судом досліджено рішення Центрального районного суду м. Миколаєва № 3-3676/10 від 29 липня 2010 року, згідно якого затверджені за співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 їх частки та вказано що: ОСОБА_2 належить 9/100, ОСОБА_1 16/100, ОСОБА_3 4/100, ОСОБА_4 4/100, ОСОБА_5 6/100, ОСОБА_6 11/100, ОСОБА_7 40/100, ОСОБА_8 5/100, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по 5/100 частин цього домоволодіння, отже позивачу належить 16/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 .

Судом досліджено витяг з рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 25 березня 2016 року про зміну та надання адрес і внесення змін до рішень виконкому міської ради, згідно якого частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що складає 7/20 частини по АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_1 надано нову адресу: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього кодексу.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як слідує з матеріалів справи, позивач набув права власності на 7/20 частини домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про спадщину від 03.01.1979р. В подальшому частки співвласників були змінені у зв`язку із визнанням самочинного будівництва рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва № 3-3676/10 від 29 липня 2010 року, відповідно до якого частка позивача змінилась з 7/20 на 16/100. Проте, рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 25 березня 2016 року № 244 щодо надання нової адреси було прийнято щодо частини будинку в розмірі частки 7/20, яким (розміром частки) на час прийняття рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради не відповідав частці позивача, що була визначена рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва № 3-3676/10 від 29 липня 2010 року.

Отже, оскільки рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради 25 березня 2016 року № 244 щодо надання нової адреси прийняте щодо частки будинку, яка позивачу не належить, то в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.4,12,13,81,82,206,263,264,265,354,355 ЦПК України,ст.ст.13,16,328,ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_4 , - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та у строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Рішення може бути переглянуте Центральним районним судом м. Миколаєва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя