Провадження № 2-з/521/274/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйок І.А., розглянувши заяву представника Одеської міської ради Микитин Марії Василівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування права власності, визнання договорів недійсними та приведення земельної ділянки до попереднього стану шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва,

В С Т А Н О В И В :

20.10.2020 року позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування права власності, визнання договорів недійсними та приведення земельної ділянки до попереднього стану шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва.

20.10.2020 року представник позивача подала заяву про забезпечення позову, в якій просила:

- накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, загальною площею 87 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. Згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст. 1) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції. Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту з національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 п. 1 та ч. 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частинами 1 та 6 ст. 153 вказаного кодексу передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. п. 5, 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмету спору.

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась Одеська міська рада з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за захистом свої прав у зв`язку з протиправним оформленням ОСОБА_1 права власності на огородження як на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 та відчуженням такого об`єкту за договорами купівлі-продажу. Так, предметом позову є звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0150 та, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом знесення об`єктів самочинного будівництва, скасування рішень державних реєстраторів, визнання договорів недійсними.

Згідно заяви, земельна ділянка за вищевказаною використовується за відсутності документів, оформлення яких є необхідним для землекористування, а наявність державної реєстрації речових прав на нежитлову будівлю як на об`єкт нерухомості якого фактично не існує в натурі, унеможливлює здійснення володіння, користування та розпорядження територіальною громадою м. Одеси земельною ділянкою, яка знаходиться під відповідним об`єктом.

В свою чергу, підставою для звернення Одеської міської ради до суду за захистом своїх прав та інтересів стало порушення прав на земельну ділянку комунальної власності за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що гр. ОСОБА_1 зареєстровано право власності на неіснуючий об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю та в подальшому відчужено таку будівлю гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Позивач вважає, що вищевказані дії мали на меті створити формальні підстави для набуття права власності за ОСОБА_1 на неіснуючу будівлю, що дає підстави для незаконного користування земельною ділянкою комунальної власності, її подальшої забудови та відчуження.

Судом встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може мати наслідком подальше відчуження неіснуючої будівлі третім особам, призвести до порушення прав Одеської міської ради на захист свого права власності щодо земельної ділянки та ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, якщо воно буде прийнято на користь Одеської міської ради та окрім цього, може призвести до порушення прав третіх осіб, на користь яких може бути відчужено спірну нежитлову будівлю.

Поряд з цим, вищезазначені заходи забезпечення позову є абсолютно співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки така співмірність передбачає розумне співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких Одеська міська рада звертається до суду

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153-154, 263 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

Заяву представника Одеської міської ради Микитин Марії Василівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування права власності, визнання договорів недійсними та приведення земельної ділянки до попереднього стану шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, загальною площею 87 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Копію ухвали негайно направити заявнику та заінтересованим особам у справі для відома, а також до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради для виконання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а, також, не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СУДДЯ: І.А. Бобуйок