Ухвала

28 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 276/592/19

провадження № 61-12324ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 30 квітня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 20 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу Житомирської області Толстіхіної Ніни Дмитрівни, Фермерського господарства «Пантус-ВВ» про скасування запису про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, та за зустрічним позовом Фермерського господарства «Пантус-ВВ» до ОСОБА_1 , державного реєстратора управління соціально-економічного розвитку Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області Гомонюк Алли Віталіївни, Управління соціально-економічного розвитку Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області про скасування запису державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна (приміщення),

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу Житомирської області Толстіхіної Н. Д., Фермерського господарства «Пантус-ВВ» про скасування запису про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна.

У лютому 2020 року Фермерське господарство «Пантус-ВВ» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , державного реєстратора управління соціально-економічного розвитку Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області Гомонюк А. В., Управління соціально-економічного розвитку Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області про скасування запису державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна (приміщення)

Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 30 квітня 2020 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 20 липня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов Фермерського господарства «Пантус-ВВ» задоволено.

Визнано незаконними дії державного реєстратора управління соціально-економічного розвитку Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області Гомонюк А. В. про внесення запису до Державного реєстру права власності на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_1 права власності на об`єкт нерухомого майна - приміщення, загальною площею 30,9 кв. м, на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 211, номер запису 28051231 від 13 вересня 2018 року.

Скасовано запис в Державному реєстрі права власності на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_1 права власності на об`єкт нерухомого майна - приміщення, загальною площею 30,9 кв. м, на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 211, номер запису 28051231 від 13 вересня 2018 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

14 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся доВерховного Суду з касаційною скаргою на рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 30 квітня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 20 липня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Згідно із частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 30 квітня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 20 липня 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 28 вересня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк