Справа № 466/3593/20
У Х В А Л А

про повернення заяви

12 серпня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Львова Донченко Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

встановив:

25.05.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 94 000 грн.. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 09.06.2020 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Станом на 12.08.2020 року недоліки не усунені, тому ухвалою судді від 12.08.2020 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - повернуті позивачеві.

Одночасно заявником подано заяву про забезпечення позову, якою просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинковолодіння по АДРЕСА_1 , зареєстрованого за ОСОБА_2 .

Суддя, дослідивши заяву про забезпечення позову, приходить до висновку, що заява не відповідає вимогам, визначеним ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема шляхом: 1) накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Разом з тим, форма та зміст заяви про забезпечення позову повинні відповідати вимогам, визначеним ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Позивачем до заяви про забезпечення позову не додано жодних доказів щодо особи, на праві власності якої перебуває будинок по АДРЕСА_1 , станом на час подання заяви про забезпечення позову.

Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, щодо особи, яка є власником спірного нерухомого майна, станом на час подання заяви про забезпечення позову заявником не надано.

Таким чином, вжиття заходів забезпечення позову може вплинути на права та інтереси осіб, які є власниками та користувачами спірного нерухомого майна, станом на час розгляду заяви, та які до участі у справі в якості належної особи не залучені.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам, визначеним ст. 151 ЦПК України, щодо форми, змісту та обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 153, 154, 260-261, 353-354 ЦПК України, п. 15 п. п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Копію ухвали направити заявнику для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення повного тексту ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю. В. Донченко