ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
08 січня 2020 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,
за участі секретаря Омельчук С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у зв`язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин,-
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , у якій крім неї зареєстрована ОСОБА_3, яка з дня реєстрації 06.09.2018 року та по теперішній час в вказаній квартирі не проживає без поважних причин, не сплачує комунальні платежі, особисті речі в квартирі відсутні.
Таким чином, позивач просить визнати ОСОБА_3 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
12 листопада 2019 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 18 грудня 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.
В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Також, через канцелярію суду 08.01.2020 року по вищевказаній справі надано пояснення свідка ОСОБА_4 в якому зазначено, що свідок ОСОБА_4 підтверджує фактичне не проживання ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 , особистих речей у вищевказаній квартирі не має.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується розміщеними оголошеннями на офіційному веб-порталі Фастівського міськрайонного суду Київської області про її виклик до суду.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Правовідносини, що виникли між сторонами щодо права користування жилим приміщенням, регулюються положеннями статей 71 і 72 Житлового кодексу Української РСР, відповідно до яких при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1 на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.06.2010 року, що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.8-10/.
В належній позивачу квартирі зареєстрована відповідачка ОСОБА_3 , що підтверджується копією з будинкової книги на квартиру АДРЕСА_2 /а.с.12-15/.
Відповідно до Акту складеного головою правління ОСББ «Перемога-2» від 23.10.2019 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 . ОСОБА_3 не проживає з дня реєстрації 06.09.2018 року по теперішній час /а.с.16/.
Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникають у практиці застосування судами Житлового кодексу України», висловив правову позицію, відповідно до якої у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).
У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 перешкоджає проживанню відповідачки в спірній квартирі, а також будь-якої домовленості між сторонами щодо користування вказаним житлом.
Відповідач до суду із заявою про продовження строку збереження за нею житлового приміщення не зверталася, не надала доказів поважності причин відсутності у квартирі понад встановлений строк.
У статті 6 Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Таким чином, у судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідач у зв`язку з обраним нею способом життя, за власною ініціативою і у добровільному порядку залишила квартиру АДРЕСА_1 . Протягом тривалого часу вона не робила спроб самостійно прийти та вселитися до неї, таких вимог у встановленому законом порядку не ставила. Під час своєї відсутності в квартирі відповідач плату за житло, комунальні послуги не вносила.
Пленум Верховного Суду України в частині 2 пункту 15 постанови від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз`яснив, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що стаття 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що право ОСОБА_3 на користування житлом зі сторони ОСОБА_1 порушено не було, відповідач відсутня в спірній квартирі понад встановлений законом строк без поважних причин, тому втратила право користування нею, у зв`язку з чим вимоги позивача підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 89, 141, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 71-72 ЖК УРСР, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у зв`язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловою площею - квартирою АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржено до Київської апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст. ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. ХIIІ «Перехідні положення» цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до статті 283 ЦПК України відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Суддя Л.М.Ковалевська