Дата документу 17.08.2020 Справа № 554/6866/20
Провадження № 2/554/2053/2020
Рішення

іменем України

17 серпня 2020 року місто Полтава

Суддя Октябрського районного суду міста Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Перша Полтавська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно за законом,

встановила:

28.07.2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_2 , третя особа - Перша Полтавська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно за законом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 2005 року вона та її син, ОСОБА_2 , стали проживати разом з матір`ю ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 , мали спільний побут та бюджет, вели спільне господарство. Позивач піклувалась про матір, яка тяжко хворіла, надавала їй необхідну допомогу. Після смерті матері позивач, як спадкоємець першої черги, за законом звернулась до Першої полтавської державної нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав щодо 1/3 частини квартири, яка належала померлій. Однак, постановою нотаріуса від 30 червня 2020 року № 919/02-31 позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись на відсутність доказів факту прийняття спадщини позивачем.

Позивач просила встановити факт її постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, а також визнати за нею право власності на нерухоме майно - 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 як на спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 29.07.2020 відкрито провадження у справі, призначено справу на 17.08.2020 року до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.

У судове засідання сторони не з`явилися, надали суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин суддя вважає, що справа на підставі пункту 1 частини 3 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) може бути розглянута у відсутність третьої особи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Полтаві в сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Після реєстрації шлюбу, 12 серпня 1994 року, з ОСОБА_6 позивач змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

Батьки позивача розірвали шлюб 16 серпня 1991 року.

Згідно договору купівлі-продажу, укладеного 3 червня 2003 року, позивач, її мати, ОСОБА_3 , та її син, ОСОБА_2 , в рівних частках набули право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Договір посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полєжаєвою Н. П., право власності зареєстроване за реєстровим № 2355 в реєстровій книзі № 115 Полтавського бюро технічної інвентаризації.

З 2005 року позивач та її неповнолітній син ОСОБА_2 стали проживати разом з матір`ю ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 , мали спільний побут та бюджет, вели спільне господарство. Позивач піклувалась про матір, яка тяжко хворіла, надавала їй необхідну допомогу.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті матері позивач та її син залишились проживати в указаній квартирі, де і проживають до теперішнього часу.

30 червня 2020 року позивач, як спадкоємець першої черги за законом, звернулася до Першої полтавської державної нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав щодо 1/3 частини квартири, яка належала померлій.

Постановою нотаріуса від 30 червня 2020 року № 919/02-31 позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відмова нотаріуса мотивована ч. 3 ст. 1272 ЦК України, п. 4. 12, 4. 18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме відсутністю доказів факту прийняття спадщини позивачем.

Місцем реєстрації позивача є інша адреса: АДРЕСА_3 , що не збігається з місцем її фактичного проживання.

Вказані обставини є підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

На підтвердження факту спільного проживання позивача разом із спадкодавцем на час смерті останньої позивачем надано довідку ЖБК «Ротор» № 2/8 від 13.07.20, згідно з якою з 2005 року та на день смерті ОСОБА_3 з нею постійно без реєстрації проживала ОСОБА_1 та онук ОСОБА_2 ; належним чином посвідчений акт сусідів від 13 липня 2020 року, яким підтверджується фактичне проживання позивача разом з матір`ю.

Крім позивача інших спадкоємців немає, спадкова справа, як вбачається з постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, не відкривалась.

Згідно зі ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивач є такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявляла про відмову від неї.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показами свідків.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Ураховуючи те, що факт спільного проживання позивача з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини підтверджується належними та допустимими доказами, позивач є спадкоємицею першої черги, інших спадкоємців немає, спадкова справа не відкривалася, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст.141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати з оплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суддя

ухвалила:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Перша Полтавська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно за законом, - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно - 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 як на спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію повного судового рішення направити учасникам справи протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд міста Полтави протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

третя особа: Перша Полтавська державна нотаріальна контора, м. Полтава, вул. Гоголя, 11.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В.Тімошенко