Справа № 349/1412/19
Провадження № 2-ві/349/1/20
У Х В А Л А

11 січня 2020 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Лошак О.О.

з участю секретаря судового засідання Сірко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Могили Руслана Григоровича,-

в с т а н о в и в:

У провадженні судді Могили Р.Г. знаходиться цивільна справа №349/1412/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди.

16 грудня 2019 року на адресу суду позивачем по справі ОСОБА_1 через канцелярію суду направлено заяву про відвід судді Могили Р.Г. (вх.№7038).

Ухвалою Рогатинського районного суду від 10 січня 2020 року відвід судді визнано необгрунтованим та згідно вимог, визначених ч.3 ст.40 ЦПК України, зупинено провадження у вищезазначеній справі, заяву про відвід передано для розгляду іншому судді в порядку, визначеному ст.33 ЦПК України.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим, не прибув. Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув. Суддя Могила Р.Г. у судове засідання не прибув. Неприбуття сторін по справі та особи, якій заявлено відвід не є перешкодою щодо вирішення заяви про відвідвід (п.8,10 ст.40 ЦПК України).

Порядок вирішення питання заявленого відводу регулюється ст. 40 ЦПК України.

Частинами 1-3 ст. 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо відвід обгрунтований. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Автоматизованою системою документообігу суду суддю Лошак О.О. визначено для розгляду питання про відвід у вказаній справі.

Вивчивши зміст заяви ОСОБА_1 у судовому засіданні з приводу обставин, які зазначені у заяві про відвід судом встановлено наступне.

В обгрунтування заяви про відвід судді позивач зазначив, що під час розгляду суддею Могилою Р.Г. цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі та гідності, адвокат Гринчишин І.Я. наголошував, що веде усі справи ОСОБА_2 . Йому відомо, що адвокат Гринчишин І.Я. є колишнім учнем судді Могили Р.Г., неодноразово заходив в частину приміщення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області, що позначена табличкою «Стороннім вхід заборонено». Також суддя Могила Р.Г. постановив незаконне рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди. Крім цього суддя Могила Р.Г. безпідставно та систематично відкладає розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди, чим порушує розумні строки розгляду справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувсяз позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 600 грн. 21 серпня 2019 року. Цього ж дня системою автоматизованого розподілу справ здійснено розподіл справи і згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Могилу Р.Г. Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 27 серпня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Вирішено розгляд справи проводити в судовому засіданні з викликом сторін 24 вересня 2019 року о 09 год 00 хв. Цього дня до початку першого судового засідання у справі позивач ОСОБА_1 подав заяву про виклик свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Суд задовольнив клопотання, відклав розгляд справи на 11 жовтня 2019 року до 09 год 00 хв. з підстав передбачених п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України, у зв`язку неявкою в судове засідання відповідача ОСОБА_2 , щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. 11 жовтня 2019 року розгляд справи було повторно відкладено судом на 12 листопада 2019 року до 09 год 00 хв. з підстав передбачених п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України. Згідно довідки керівника апарату суду від 21 жовтня 2019 року №12/02-38/2019 суддя Могила Р.Г. з 21 жовтня по 04 листопада 2019 року перебував у додатковій відпустці. 12 листопада 2019 року розгляд справи було відкладено на 03 грудня 2019 року до 09 год 00 хв. з аналогічних підстав.

Згідно листа Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу поліції в Івано-Франківській області від 25 листопада 2019 року №11112/108/49-2019 було встановлено, що на виконання вироку Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 20 червня 2019 року ОСОБА_2 19 листопада 2019 року доставлено в Державну установу «Івано-Франківська установа виконання покарань №12» м.Івано-Франківськ для відбуття покарання. 29 листопада 2019 року судом згідно вимог частини 7 статті 130 ЦПК України по місцю відбування покарання відповідачу ОСОБА_2 було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі та копії документів - для вручення відповідачу.

03 грудня 2019 року розгляд справи було відкладено на 18 грудня 2019 року до 10 год 15 хв. , у зв`язку із відсутністю в суду розписки ОСОБА_2 про отримання ним судових документів. Розписка з місця утримання відповідача ОСОБА_2 надійшла до суду 10 грудня 2019 року .

За таких обставин, суд прийшов до обгрунтованого і законного висновку про необхідність відкладення розгяду справи.

За статтею 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

У п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У практиці Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду розмежовується суб`єктивний та об`єктивний аспекти. При цьому щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об`єктивної складової неупередженості суддів, то у справі «Фей проти Австрії» суд вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати в учасників цивільного процесу.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 9 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що під час вирішення того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Підстави для відводу судді передбачені ст.ст. 36-37 ЦПК України, розширеному тлумаченню не підлягають.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Доводи заяви про відвід судді щодо дружніх стосунків з адвокатом Гринчишином І.Я., який не бере участі в даній справі, ґрунтуються лише на особистих припущеннях заявника ОСОБА_1 , існують в його думках, таким чином є надуманими, не містять реальних фактів, не підтверджені жодними доказами. Заявлений відвід не містить належно підтверджених доказів, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами ЦПК України. Подана заява фактично зводиться до незгоди позивача щодо розгляду справи суддею Могилою Р.Г., процесуальними рішеннями судді в іншій справі за участю Жирика ОСОБА_5 , дій судді Могили Р.Г. під час розгляду справи, які відповідають вимогам ЦПК України щодо належного повідомлення відповідача у справі.

Заява про відвід судді не містить жодної об`єктивної підстави, яка б свідчила про необхідність відведення судді та не відповідає меті цивільного судочинства, оскільки в основу її покладені припущення щодо упередженості та необ`єктивності судді. Жодних конкретних обставин, які б могли свідчити про упередженість судді Могили Р.Г. заява не містить.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оскільки заявником не наведено передбачених ст.36 ЦПК України підстав для відводу судді, які б свідчили про сумнів в неупередженості та необ`єктивності судді, а незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, діми судді при розгляді справи, які відповідають вимогам ЦПК України, не є підставою для задоволення заяви про відвід судді, а інші обставини, зазначені в заяві про відвід не знайшли свого підтвердження, заява не відлягає до задоволення.

Розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди (справа №349/1412/19; провадження №2/349/16/20) слід продовжити в тому ж складі суду.

Керуючись ст. ст.36-37,40-41 ЦПК України,-

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Могили Руслана Григоровича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди (справа №349/1412/19; провадження №2/349/16/20) - відмовити.

Розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди (справа №349/1412/19; провадження №2/349/16/20) продовжити у тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.О.Лошак