Справа №731/416/20
Провадження №2/731/138/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Трохименко Т.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Дмитренка А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЧЕРНІГІВГАЗ» про визнання неправомірним рішення комісії АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» та зобов`язання здійснити перерахунок об`ємів природного газу, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Варвинського районного суду Чернігівської області перебуває вказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 07 жовтня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено відкрите підготовче судове засідання у справі за правилами загального позовного провадження на 03 листопада 2020 року.

03 листопада 2020 року до суду надійшло клопотання відповідача про закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки вони самостійно скасували рішення комісії АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» та здійснили позивачу ОСОБА_2 перерахунок об`ємів природного газу.

Ухвалою суду від 03 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 у закритті провадження у справі з підстав відсутності предмету спору.

У подальшому, 03 листопада 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 листопада 2020 року.

12 листопада 2020 року засобами електронного зв`язку на електронну адресу суду від представника АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЧЕРНІГІВГАЗ» Дмитренка А.А. надійшло заперечення щодо відшкодування позивачу судових витрат, а 21 грудня 2020 року клопотання про долучення до матеріалів справи копії протоколу засідання комісії з розгляду активів про порушення по АТ «Чернігівгаз» №119 від 27 жовтня 2020 року та рахунку на оплату від 16 грудня 2020 року, сформованого в електронній базі споживачів (а.с. 141).

Відповідно до наданої копії протоколу засідання комісії з розгляду активів про порушення по АТ «Чернігівгаз» №119 від 27 жовтня 2020 року щодо споживача за адресою: АДРЕСА_1 , скасовано попереднє рішення комісії та проведено перерахунок зміненого раніше режиму нарахування об`єму природного газу, що підтверджується рахунком на оплату від 16 грудня 2020 року (а.с. 143-144, 145).

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, забезпечивши участь у засіданні свого представника.

Представник позивача адвокат Фесик І.А. подав у судовому засіданні заяву про відмову від позову та закриття провадження у справі. Пояснив, що сторона відповідача не підтримує позовні вимоги через задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову. Крім того, просив суд вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Представник відповідача ОСОБА_4 , в судовому засіданні щодо клопотання сторони позивача не заперечував та вказав, що підтримує письмові заперечення щодо розподілу судових витрат.

З`ясувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

З огляду на ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Зважаючи на наведені норми закону, беручи до уваги те, що підстав для відмови у прийнятті відмови позивача від позову не встановлено, оскільки вказана заява позивача не суперечить закону і не порушує прав та свобод інших осіб, суд вважає за необхідне прийняти відмову позивача від позову і закрити провадження у справі.

За приписами ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Оскільки на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач під час звернення до суду з вказаним позовом була звільнена від сплати судового збору, а відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, то з відповідача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЧЕРНІГІВГАЗ» слід стягнути на користь держави 50 відсотків розміру судового збору, передбаченого за звернення до суду з позовною заявою немайнового характеру, яка подана фізичною особою, а саме - 420, 40 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 та у додатковій постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 3 ст. 141 ЦПК України суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.

Частина 8 ст. 141 ЦПК України передбачає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонам доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду від 29 жовтня 2018 року №199/2648/15, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, доказ про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» (Заява 366561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у п. 154 ЄСПЛ Lavents v. Latvia (Заява №58442/00) вказано, що згідно зі ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Фесик І.А. просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 12 500,00 грн, на підтвердження яких подав розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу, договір про надання правничої допомоги від 01 жовтня 2020 року, довідку адвоката Фесика І.А. про отримання ним грошових коштів за договором від 01 жовтня 2020 року та акт виконаних робіт за договором від 01 жовтня 2020 року (а.с. 118, 119-120, 121, 122).

Договором про надання правничої допомоги від 01 жовтня 2020 року (а.с. 119-120) передбачено, що адвокат бере на себе зобов`язання надати наступну правничу допомогу: а) надати усну консультацію; б) підготувати позовну заяву та процесуальні заяви по суті справи; в) ознайомитися з відзивом на позовну заяву з вивченням документів, що будуть надані відповідачем; г) підготувати відповідь на відзив; д) представляти інтереси замовника в суді, користуючись правами сторони; ж) у разі необхідності підготувати апеляційну скаргу на рішення суду. При цьому вартість ознайомлення з матеріалами справи, надання усної консультації та складання заяв по суті справи коштує 1 500,00 грн за годину праці адвоката; представництво інтересів замовника в суді першої інстанції 5 000,00 грн плюс 1 500,00 грн за кожне друге та наступні судові засідання; до закінчення розгляду справи в суді першої інстанції замовник зобов`язаний сплатити виконавцю аванс у сумі 4 000,00 грн.

З розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу (а.с. 118) вбачається, що адвокат Фесик І.А. надав позивачеві ОСОБА_2 такі види правничої допомоги: - усна консультація з вивчення документів (30 хвилин) 750,00 грн; складання позовної заяви (3 години) 4 500,00 грн; вивчення документів та заяви про закриття провадження у справі (30 хвилин) 750,00 грн; підготовка до судових засідань та представництво інтересів позивача у суді 6 500,00 грн.

Актом виконаних робіт підтверджується виконання вищенаведеного переліку робіт з надання правничої допомоги (а.с. 122).

Суд не приймає доводів сторони відповідача про те, що вивчення документів та заяви про закриття провадження у справі не передбачено договором про надання правничої допомоги, оскільки вказана заява прямо стосується суті справи та впливає на результат її розгляду, а тому повинна була бути досліджена та проаналізована представником позивача.

З довідки адвоката Фесика І.А. про отримання ним грошових коштів за договором від 01 жовтня 2020 року (а.с. 121) вбачається, що позивачем сплачено адвокату в рахунок гонорару суму в розмірі 4 000 грн.

Суд сприймає вказану довідку як належний доказ, зважаючи на правовий висновок Верховного Суду від 16 квітня 2020 року (справа №727/4597/19), відповідно до якого законодавством не визначено конкретної форми документа, що надається до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката.

За таких обставин доводи відповідача про те, що позивачем не надано розрахункового документа про оплату послуг адвоката, є безпідставними.

Крім того, неспроможними є також і доводи відповідача про те, що розподілу підлягають лише витрати, які вже фактично сплачені стороною, оскільки відповідно до п. 1 ч. 2 т. 137 ЦПК України розподілу підлягають витрати на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Наведене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року (справа №922/445/19), відповідно до якого витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Разом з тим, суд зважає на те, що участь адвоката у судових засіданнях стосувалися переважно вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позовні вимоги позивача відповідач фактично визнав та задовольнив до початку розгляду справи по суті. За таких обставин суд дійшов висновку, що сума витрат на правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн за участь у судових засіданнях є завищеною та не відповідає критерію розумності.

Враховуючи викладене, зважаючи на характер виконаної адвокатом роботи (складність позовної заяви, участь у судових засіданнях після визнання відповідачем позовних вимог), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, пропорційність до предмета спору, поведінку сторони відповідача під час розгляду справи, зокрема фактичне визнання відповідачем заявлених вимог до початку розгляду спарив по суті, урахувавши надані стороною відповідача заперечення, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката Фесика І.А. підлягають частковому відшкодуванню у розмірі 7 000,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 137, 141, 142, п. 2 ч. 1 ст. 255, 260 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЧЕРНІГІВГАЗ» (, юридична адреса: 14021, м. Чернігів, вул. Любецька, 68) про визнання неправомірним рішення комісії АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» та зобов`язання здійснити перерахунок об`ємів природного газу.

Стягнути з відповідача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЧЕРНІГІВГАЗ», , на користь держави 50 відсотків судового збору, що становить 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Стягнути з відповідача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЧЕРНІГІВГАЗ», , на користь позивача ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 7 000 (сім - тисяч) гривень 00 копійок.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Савенко А.І.