Номер провадження: 22-ц/813/1548/20
Номер справи місцевого суду: 523/7837/18
Головуючий у першій інстанції Дяченко В. Г.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Дрішлюка А.І.,

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Павлючук Ю.В.,

за участю: ОСОБА_1 і її представника ОСОБА_2 та представника

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Шепітка Григорія Івановича в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

07 червня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів. В обгрунтування позову зазначено, що рішеням Суворовського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягуто аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітків щомісячно, не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Вказане рішення перебуває на примусовому виконанні у Першому Суворовському ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області. Станом на 22 травня 2018 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 50 745,15 гривень.

На підставі викладеного ОСОБА_3 просить суд стягнути з ОСОБА_1 за прострочення сплати аліментів на утримання малолітніх дітей суму неустойки (пені) в розмірі 220 642,80 гривень.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2019 року заяву ОСОБА_3 про відмову від позову та закриття провадження по справі задоволено, провадження у справі закрито.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, адвокат Шепітко Г.І. в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2019 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких обставин.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Право на звернення до суду за судовим захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із важливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із положеннями ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відмова позивача від позову це вияв принципу диспозитивності, тому ця дія здійснюється під контролем суду. Ця правомочність належить до числа більш істотних, тому головуючий зобов`язаний роз`яснити наслідки таких дій, а саме неможливість повторного звернення до суду з тим самим позовом.

Постановляючи ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2019 року суд першої інстанції дійшов висновку про наявність законних підстав для закриття провадження у справі, передбачених ч. 3 ст. 206 ЦПК України, оскільки позивач скористався своїм правом відмовитися від позову звернувшись до суду із відповідною заявою, в якій зазначив, що правові наслідки подання такої заяви йому відомі та зрозумілі.

Однак, апеляційний суд не може погодитись із таким висновком суду, оскільки він зроблений із порушенням процесуальних норм, з огляду на наступне.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02 липня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів (а. с. 14).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2019 року провадження в даній справі зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку ВС цивільної справи №333/6020/16-ц (а. с. 70-71).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 травня 2019 року поновлено провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 08 серпня 2019 року на 14.30 год. (а. с. 78).

07 серпня 2019 року ОСОБА_3 подав до суду заяву про відмову від позову та закриття провадження у справі (а. с. 89).

08 серпня 2019 року ОСОБА_3 подав до суду клопотання про слухання справи за його відсутності, просить не розглядати наявні в матеріалах справи його процесуальні заяви (про залишення позову без розгляду, відмову від позову), заявляє про їх відкликання. Також, зазначив, що на задоволенні позову наполягає в повному обсязі (а. с. 90).

Проте відповідне клопотання ОСОБА_3 не було розглянуто та залишилось поза увагою суду першої інстанції, тому районний суд в своїй ухвалі про задоволення заяви ОСОБА_3 від 07 серпня 2019 року про відмову від позову, передчасно дійшов висновку про закриття провадження по справі, що призвело до порушення норм процесуального права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Апеляційний суд також звертає увагу, що згідно положень ст. ст. 182-183 ЦПК України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції, приймаючи рішення про прийняття відмови ОСОБА_3 від позову та закриття провадження у справі, порушив право позивача на справедливий суд, та порушив норми цивільного процесуального законодавства України, що призвело до постановлення помилкової та передчасної ухвали.

Згідно вимог п. 6 ч. 1 ст. 374 та ч. 2 ст. 379 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2019 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, та розгляду клопотання ОСОБА_3 від 08 серпня 2019 року про слухання справи за його відсутності та про відкликання наявних в матеріалах справи його процесуальних заяв.

Керуючись ст. ст. 367-371, 374, 376, 379, 382-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Шепітка Григорія Івановича в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково, ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2019 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та подальшому оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено: 20 жовтня 2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік