Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1970/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Леньо В.В., при секретарі - Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Нечаєв Валерій Валерійович до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Нечаєв В.В., звернулася в суд із позовом до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивача батько ОСОБА_2 , про що 01 жовтня 2002 року складено відповідний актовий запис №246 та видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 (а.с.10). Дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (мама позивачки) померла ще у 1988 році. Подружжя мало трьох дітей: позивачка ОСОБА_4 , син ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_6 .

Квартира, що знаходиться в АДРЕСА_1 , була приватизована на двох осіб: батька ОСОБА_2 та сестру ОСОБА_6 в рівних частинах на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого Виноградівською РДА від 23 грудня 1997 року згідно розпорядженням №13 від 23.12.1997 року, оскільки вони проживали тільки вдвох.

На час смерті батька - ОСОБА_2 - разом з ним проживала тільки сестра ОСОБА_6 , а тому така прийняла спадщину (1/2 частину квартири). Ніхто незвертався до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, а тому ОСОБА_6 після ІНФОРМАЦІЯ_1 стала одноосібним власником даної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла позивача сестра ОСОБА_6 , про що 09 січня 2019 року складено відповідний актовий запис №17 та видано свідоцтво про смерть, серія НОМЕР_2 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є дочкою ОСОБА_2 , про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження.

Після смерті сестри відкрилася спадщина на все належне їй майно, а саме: на квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 не була одружена за час життя та не мала дітей, а тому єдиними спадкоємцями її майна є позивачка (сестра) та брат ОСОБА_5 .

Покійна ОСОБА_6 за життя заповіт не складала, а тому спадкування належного її майна здійснюється по закону.

В порядку цивільного законодавства позивач прийняла спадщину, оскільки спадкоємцем даного спадкового майна є позивач ОСОБА_1 , яка подала до нотаріуса в шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини.

Позивача брат ОСОБА_5 написав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки і подав дану заяву до нотаріуса.

Інших спадкоємців не має.

Квартира з моменту побудови і до цього часу знаходяться в населеному пункті, має окремий порядковий номер, інші особи на володіння та користування даною квартирою на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність квартири для проживання ніким не оспорюється.

Приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок і було рекомендовано звернутися до суду.

Враховуючи те, що позивач прийняла спадщину, але не має можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, вона змушена звернутись до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно.

Позивач у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.27).

Представник позивача всудовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив такі задоволити з підстав наведених у позові.

Представник відповідача Виноградівської міської ради Закарпатської області про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлений належним чином своєчасно, в судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що вимоги заявленого позову визнає повністю, не заперечує проти задоволення позовних вимог.(а.с.28).

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України (2003 р.).

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивача батько ОСОБА_2 , про що 01 жовтня 2002 року складено відповідний актовий запис №246 та видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 (а.с.10). Дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (мама позивачки) померла ще у 1988 році. Подружжя мало трьох дітей: позивачка ОСОБА_4 , син ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_6 .

Квартира, що знаходиться в АДРЕСА_1 , була приватизована на двох осіб: батька ОСОБА_2 та сестру ОСОБА_6 в рівних частинах на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого Виноградівською РДА від 23 грудня 1997 року згідно розпорядженням №13 від 23.12.1997 року, оскільки вони проживали тільки вдвох(а.с.13-15).

На час смерті батька - ОСОБА_2 - разом з ним проживала тільки сестра ОСОБА_6 , а тому така прийняла спадщину (1/2 частину квартири). Ніхто незвертався до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, а тому ОСОБА_6 після ІНФОРМАЦІЯ_1 стала одноосібним власником даної квартири(а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла позивача сестра ОСОБА_6 , про що 09 січня 2019 року складено відповідний актовий запис №17 та видано свідоцтво про смерть, серія НОМЕР_2 (а.с.11).

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є дочкою ОСОБА_2 , про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження(а.с.8).

Після смерті сестри відкрилася спадщина на все належне їй майно, а саме: на квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.12,19).

ОСОБА_6 не була одружена за час життя та не мала дітей, а тому єдиними спадкоємцями її майна є позивачка (сестра) та брат ОСОБА_5 .

Покійна ОСОБА_6 за життя заповіт не складала, а тому спадкування належного її майна здійснюється по закону.

Ч. 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємцем даного спадкового майна є позивач ОСОБА_1 , яка подала до нотаріуса в шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини.

Брат ОСОБА_5 написав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки і подав дану заяву до нотаріуса (а.с.40-42).

Відповідно до довідки Виноградівської міської рада від 02 липня 2020 року № 1810 ОСОБА_6 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , до дня смерті проживала одна в АДРЕСА_1 (а.с.19).

ОСОБА_1 прийняла одноосібно спадщину, оскільки в шестимісячний строк подала заяву до нотаріуса.

Листом приватний нотаріус Вашкеба О.І. зазначила, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_6 , немає можливості, оскільки немає оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно(а.с.22).

Відповідно до "Технічного паспорта на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) АДРЕСА_1 , загальною площею 35,3 кв.м., житлова площа 18,6 кв.м., складається із: 1 - кухня, 2 - житлова кімната, 3- комора, рахується за ОСОБА_6 . Вартість майна = 35080 грн.(а.с.15-17).

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст..1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є особою четвертої черги спадкування, спадщину прийняв в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець спадщину прийняв, оскільки постійно (з народження) проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, проживає у спадковій квартирі по даний час, фактично прийняла спадщину, інші особи, які мають право претендувати на спадкове майно від своїх прав відмовилися. Іншого способу захистити своє право у спадкодавця, як визнання права власності в судовому порядку, у позивача не має.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , код ІПН - НОМЕР_4 , право власності в цілому на квартиру АДРЕСА_1 (загальною площею 35,3 кв.м., житлова площа 18,6 кв.м.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо