Ухвала

Іменем України

25 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 695/3698/19

провадження № 61-11522ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 16 липня 2020 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з відповідача на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 200 000 грн та судові витрати в розмірі 10 000 грн.

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області заочним рішенням від 19 березня 2020 року позов задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» виплачене страхове відшкодування в порядку регресу у сумі 200 000 грн. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав до апеляційного суду апеляційну скаргу.

Черкаський апеляційний суд ухвалою від 16 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 березня 2020 року повернув заявнику у зв`язку з порушенням порядку оскарження заочного рішення.

30 липня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 16 липня 2020 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції в іншому складі суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд в повній мірі не взяв до уваги вимоги статті 289 ЦПК України, а помилково послався на норми статей 287-288 ЦПК України, як на виключний порядок оскарження заочного рішення суду, чим допустив порушення норм процесуального права та неправильно застосував норму Закону.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною першою статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до частини четвертої статті 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про порушення заявником порядку оскарження заочного рішення, оскільки ухвала про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення судом першої інстанції не постановлялася.

Частиною другою статті 288 ЦПК України передбачено право позивача на оскарження заочного рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, тоді як ОСОБА_1 є відповідачем у цій справі і для нього законом встановлено інший наведений вище порядок оскарження (перегляд) заочного рішення.

Відповідач з метою захисту своїх прав наділений правом на звернення до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення, а у випадку залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення має право на апеляційне оскарження заочного рішення.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків суду, правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки оскаржувана ухвала Черкаського апеляційного суду від 16 липня 2020 року є законною та обґрунтованою, постановлена з додержанням норм права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 16 липня 2020 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

С. Ю. Бурлаков

Є. В. Коротенко