Справа № 462/134/16-ц
УХВАЛА

10 серпня 2020 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Боровкова Д.О.,

при секретарі Журавльовій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання (заінтересована особа ОСОБА_1 ),

встановив:

Заявник ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до суду зі заявою /а.с.130-133/, в якій просить видати дублікат виконавчого листа № 462/134/16-ц виданого 28 вересня 2016 року Залізничним районним судом м. Львова щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу за кредитним договором та поновити строк пред`явлення до виконання вказаного виконавчого документу. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 14 липня 2016 року у цивільній справі № 462/134/16-ц ухвалено стягнути з ОСОБА_1 борг за кредитним договором № 06/91-05 від 30 листопада 2006 року у розмірі 374 224 грн. 32 коп. та 3742 грн. 24 коп. судового збору на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк». 18 листопада 2016 року Тлумацьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області листом направлено стягувачу повідомлення від 08 листопада 2016 року про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання. Проте, 18 листопада 2016 року на адресу стягувача було направлено лише повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, а виконавчий лист № 462/134/16-ц не був направлений. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11 березня 2020 року замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 462/134/16-ц, виданого 28 вересня 2016 року Залізничним районним судом м. Львова, а саме: ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на ТОВ «Вердикт Капітал». В зв`язку з наведеним, просить заяву задовольнити.

Представник заявника, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, до суду не з`явився, однак у прохальній частині заяви зазначив, що просить розгляд заяви проводити без його участі, а відтак, його неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Заінтересована особа ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, однак його неявка також не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, перевіривши матеріали заяви, оглянувши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Згідно зі статтею 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно з частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 14 липня 2016 року у цивільній справі № 462/134/16-ц ухвалено стягнути з ОСОБА_1 борг за кредитним договором № 06/91-05 від 30 листопада 2006 року у розмірі 374 224 грн. 32 коп. та 3742 грн. 24 коп. судового збору на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк».

28 вересня 2016 року на підставі заяви від 26 вересня 2016 року представнику ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було скеровано виконавчий лист № 462/134/16-ц виданий 28 вересня 2016 року Залізничним районним судом м. Львова щодо стягнення з ОСОБА_1 вищевказаного боргу на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» /а.с.73,77/.

Листом Тлумацького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області листом від 18 листопада 2016 року № 03-25/4213 стягувачу ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було направлено повідомлення від 08 листопада 2016 року про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання /а.с.136/.

З повідомлення головного державного виконавця Тлумацького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Пшеничного Б.Я. від 08 листопада 2016 року про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання вбачається, що виконавчий лист № 462/134/16-ц виданий 28 вересня 2016 року Залізничним районним судом м. Львова був повернутий без прийняття до виконання, оскільки стягувач не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, а Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є державним органом, який би звільнявся від сплати авансового внеску /а.с.137/.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з частиною 5 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Разом з тим, ні стягувач ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», ні Фонд гарантування вкладів фізичних осіб протягом трьох років, тобто, до 08 листопада 2019 року повторно виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором не пред`явили, уклавши 28 листопада 2019 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» договір про відступлення права вимоги № 212009 /а.с.93-98/.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11 березня 2020 року замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 462/134/16-ц, виданого 28 вересня 2016 року Залізничним районним судом м. Львова, а саме: ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на ТОВ «Вердикт Капітал» /а.с.122-124/.

Проте, заявник ТОВ «Вердикт Капітал» при оформленні вказаного вище договору відступлення прав вимоги, не пересвідчився в наявності усіх документів необхідних для стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 , строків їх пред`явлення, не обумовив усі ризики, пов`язанні з набуттям новим стягувачем прав вимоги за договором, в тому числі ризики можливого невиконання договору, а лише 08 квітня 2020 року працівники ТОВ «Вердикт Капітал», перевіривши матеріали переписки з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» встановили факт втрати/відсутності оригіналів виконавчих листів № 462/134/16-ц, про що склали акт про втрату виконавчих документів /а.с.134/.

Зі змісту заяви про видачу виконавчого листа вбачається, що на підтвердження доводів заяви, заявник ТОВ «Вердикт Капітал», як на довід заяви посилався на те, що 18 листопада 2016 року на адресу стягувача ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було направлено лише повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, а виконавчий лист № 462/134/16-ц не був направлений.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Зазначена правова позиція узгоджується з позицією, яка висловлена КЦС у складі Верховного Суду у постановах від 23 січня 2020 року у справі № 523/3338/18, від 30 січня 2020 року у справі № 2-646/10, від 06 червня 2018 року у справі № 2-12537/10.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоби виключити будь-який ризик свавілля.

На думку Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (рішення Європейського суду з прав людини у справах «C.G. та інші проти Болгарії» (№1365/07) 24 квітня 2008, § 39), «Олександр Волков проти України» (№ 21722/11), § 170)).

Разом з тим Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що знаючи про судовий процес, учасник справи повинен в розумні інтервали часу вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого йому судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (№ 8371/02) 26 квітня 2007 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) 03 квітня 2008 року, установив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення).

Стягувач ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (його представники) з листопада 2016 року знав про повідомлення від 08 листопада 2016 року головного державного виконавця Тлумацького РВ ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківський області Пшеничного Б.Я. про повернення без прийняття до виконання виконавчого листа № 462/134/16-ц виданого 28 вересня 2016 року Залізничним районним судом м. Львова.

Заявником ТОВ «Вердикт Капітал» не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів того, що протягом періоду з дня повернення виконавчого документу без прийняття до виконання (08 листопада 2016 року) до дня укладання з ТОВ «Вердикт Капітал» договору про відступлення права вимоги № 212009 (28 листопада 2019 року) стягувач ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» цікавився рухом цієї справи, виконанням рішенням суду, яке набрало чинності, наявністю (відсутністю) виконавчого листа № 462/134/16-ц, виданого 28 вересня 2016 року Залізничним районним судом м. Львова в Тлумацькому РВ ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області.

За таких обставин, суд вважає, що будь-яких реальних перешкод для звернення виконавчого листа до виконання у визначений законом строку у стягувача ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» не було.

Крім цього, ТОВ «Вердикт Капітал» не надало суду об`єктивних доказів того, що сам заявник після виявлення його працівниками факту втрати/відсутності оригіналу виконавчого листа № 462/134/16-ц намагався з`ясувати наявність (відсутність) вказаного виконавчого документу в Тлумацькому РВ ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, про те, що звертаючись до суду із заявою про видачу виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення, представником заявника не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого документа, а також враховуючи те, що строк, встановлений для пред`явлення виконавчого листа до виконання, вже минув, при цьому, заявник не навів жодної поважної причини для його поновлення, а відтак, заява, з підстав зазначених у ній, задоволенню не підлягає.

Беручи до уваги, що у задоволені заяви відмовлено, тому і судові витрати слід покласти на заявника ТОВ «Вердикт Капітал».

Керуючись статтею 433 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання (заінтересована особа ОСОБА_1 ) - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали суду.

Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Повний текст ухвали складений 10 серпня 2020 року.

Суддя:

Оригінал ухвали.