Справа № 243/5759/20
Провадження №2-о/243/614/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючий суддя Пронін С.Г.

присяжні: Гончаренко Г.В., Горбунова С.В.

за участю секретаря Маслової К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Слов`янськ Донецької області цивільну справу за заявою Слов`янського психоневрологічного інтернату, заінтересована особа Орган опіки та піклування Слов`янської міської ради, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

В С Т А Н О В И В :

Слов`янський психоневрологічний інтернат звернувся до суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Починаючи з 05 серпня 2014 року у Слов`янському психоневрологічному інтернаті постійно проживала та перебувала на повному державному забезпеченні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 03 липня 2019 року вона вийшла з цього закладу у невідомому напрямку та більше до Слов`янського психоневрологічного інтернату не повернулась. Заявник зазначає, що незважаючи на заходи, що вживало керівництво Слов`янського психоневрологічного інтернату задля встановлення місця перебування ОСОБА_1 , її місцезнаходження встановити не вдалось. Разом з тим, оскільки Слов`янський психоневрологічний інтернат не має жодних документів, які б засвідчували факт безвісної відсутності ОСОБА_1 , остання до теперішнього часу входить до переліку виборців та їй як недієздатній особі нараховуються відповідні соціальні виплати. За таких обставин, Слов`янський психоневрологічний інтернат просить суд заявлені ним вимоги задовольнити та визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутньою.

Представник заявника ОСОБА_2 , яка діє на підставі довіреності № 516/01-17 від 30 червня 2020 року, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, проте надала суду заяву, у якій заявлені Слов`янським психоневрологічним інтернатом вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, а справу розглянути у її відсутність.

Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, також в судове засідання не з`явився; заінтересованою особою було надано суду заяву про розгляд справи у відсутність її представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області, ухваленим 21 червня 2012 року у справі № 0517/4577/2012 за заявою ОСОБА_3 про визнання недієздатною та встановлення опіки над ОСОБА_1 , яке набуло законної сили 02 липня 2012 року, ОСОБА_1 було визнано недієздатною, встановлено над нею опіку та призначено її опікуном ОСОБА_3 .

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, постановленою 15 січня 2019 року у справі № 243/12826/18, провадження № 2-о/243/59/2019 за заявою Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради про звільнення ОСОБА_3 від повноважень опікуна над недієздатною ОСОБА_1 , яка набула законної сили 31 січня 2019 року, ОСОБА_3 було звільнено від повноважень опікуна над недієздатною ОСОБА_1 .

В той же час, з довідки Слов`янського психоневрологічного інтернату № 174/01-08 від 06 червня 2019 року слідує, що, на підставі наказу № 217 від 05 серпня 2014 року, починаючи з 05 серпня 2014 року ОСОБА_1 перебувала на повному державному забезпеченні та постійно проживала у Слов`янському психоневрологічному інтернаті.

Разом з тим, листи Слов`янського психоневрологічного інтернату № 468/01-17 від 03 липня 2019 року, № 530/01-17 від 31 липня 2019 року, № 600/01-17 від 02 вересня 2019 року, № 661/01-17 від 01 жовтня 2019 року, № 737/01-17 від 01 листопада 2019 року, № 833/01-17 від 02 грудня 2019 року, № 03/01-17 від 02 січня 2020 року, № 121/01-17 від 03 лютого 2020 року, № 203/01-17 від 02 березня 2020 року, № 291/01-17 від 01 квітня 2020 року та № 337/01-17 від 30 квітня 2020 року свідчать, що 03 липня 2019 року ОСОБА_1 самовільно покинула інтернат та більше до нього не поверталась і не повідомляла адміністрацію закладу про місце свого перебування, в зв`язку з чим заявник неодноразово звертався до

Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області з заявами щодо вжиття заходів з її розшуку.

Згідно акту «Про встановлення факту відсутності за місцем реєстрації», складеного 01 липня 2020 року комісією у складі директора інтернату ОСОБА_4 , заступника директора ОСОБА_5 , сестри господині 1, 2 відділення ОСОБА_6 , сестри господині 3 відділення ОСОБА_7 , сестри господині 6, 7 відділення ОСОБА_8 , станом на час звернення заявника з цією заявою до суду ОСОБА_1 у Слов`янському психоневрологічному інтернаті не проживає, а у листах Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 8517/303/01-19 від 10 серпня 2019 року, № 10253/303/01-19 від 20 вересня 2019 року, № 16032/303/04-2019 від 07 листопада 2019 року, № 17963/303/03-2019 від 10 грудня 2019 року, № 70/303/03-2020 від 03 січня 2020 року, № 2123/303/03-2020 від 04 лютого 2020 року, № 4217/303/03-2020 від 10 березня 2020 року, № 6203/303/03-2020 від 14 квітня 2020 року та № 7824/601/02-2020 від 13 травня 2020 року зазначено, що незважаючи на заходи, вжиті співробітниками поліції задля встановлення місця перебування ОСОБА_1 , встановити її місце знаходження не вдалось.

Наведене дає суду підстави для висновку, що, починаючи з 03 липня 2019 року, тобто понад рік до дати звернення Слов`янського психоневрологічного інтернату з цією заявою до суду, в місті постійного проживання ОСОБА_1 відомості про місце її перебування відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Частиною 2 статті 43 ЦК України передбачено, що у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Так, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що останнім днем, коли були одержані відомості про місце перебування ОСОБА_1 є 03 липня 2019 року, то суд доходить висновку, що початком безвісної відсутності ОСОБА_1 необхідно вважати 03 липня 2019 року.

Таким чином, заявлені Слов`янським психоневрологічним інтернатом вимоги у ході судового розгляду справи знайшли своє підтвердження, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 43, 66 ЦК України, ст.ст. 13, 18, 259, 263-265, 273, 293, 305-308 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву Слов`янського психоневрологічного інтернату задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Новоградівка Донецької області, безвісно відсутньою.

Початком безвісної відсутності ОСОБА_1 вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31 серпня 2020 року.

Головуючий суддя С.Г. Пронін

Присяжні: Г.В. Гончаренко

С.В. Горбунова