Провадження № 2-з/161/26/20
У Х В А Л А

21 серпня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.,

за участю секретаря судового засідання Загоровської І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 через свого представника адвоката Терещенко О.М. звернулась в суд із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 має намір звернутись до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями останнього, які полягають у схилянні її до вживання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

Доказ, забезпечення якого є необхідним це копія відеозапису із камери відеоспостереження, що знаходиться при вході у поштове відділення Нової пошти №2 за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Шевченка, 88 за 17 липня 2020 року в проміжку часу з 11:40 по 12:30 год.

Також зазначає про неможливість отримання самостійно зазначеної інформації, оскільки у відповідь на адвокатський запит ТОВ «Нова Пошта» її надано не було, така інформація є інформацією з обмеженим доступом.

Згідно ч.4 ст.84 ЦПК України суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 116, ч. ч. 2, 5 ст. 118 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

За результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Правовий інститут «забезпечення доказів» передбачає повноваження суду по збиранню доказів до відкриття провадження у справі або на стадії підготовчого провадження, чи розгляду справи, якщо надання цих доказів стане неможливим або ускладненим. Вказаний інститут створений для запобігання втрат чи пошкодження фактичних даних, які містять інформацію, що є важливою для встановлення об`єктивної істини в справі, для своєчасного і правильного її вирішення.

При цьому, забезпечення доказів здійснюється у випадках, коли є підстави побоюватися, що використання потрібних доказів стане згодом неможливим чи ускладненим.

Заявник повинен довести обґрунтованість своїх побоювань, що подача відповідних доказів стане згодом неможливою або ускладненою, зазначити конкретні факти, щодо важливості збереження таких доказів, вказати, яку шкоду (збитки) може бути завдано у випадку невжиття судом заходів забезпечення доказів у справі. Суд не може здійснити заходи щодо забезпечення доказів лише на підставі нічим не обґрунтованих побоювань суб`єкта доказування.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безпідставно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті в майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності всіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02 травня 2019 року в справі № 3д/9901/2/19.

Вирішуючи заяву, суд дійшов висновку про її необґрунтованість, оскільки заявник не підтвердив належними та достатніми доказами тих обставин, що доказ, який він просить витребувати, може бути втрачений або його подання до суду стане згодом неможливим чи утрудненим.

З доданої до заяви відповіді ТОВ «Нова Пошта» на запит адвоката Терещенко О.М. неможливо встановити, яку саме інформацію просив надати адвокат, стосовно якої фізичної особи?

Крім того, в заяві недостатньо конкретизовано та залишаються незрозумілими такі питання: яке значення буде мати витребуваний доказ для вирішення справи, які саме обставини спростує, чи підтвердить, яким чином вказаний доказ впливає на право ОСОБА_1 на звернення до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями ОСОБА_2 та в чому полягає, завдана їй шкода.

Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства в площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності в такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31 січня 2019 року в справі №127/13957/16-ц.

Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 116-118, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук