У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.08.2020 року

м. Лозова Харківської області

Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:

головуючого - Харабадзе К.Ш.,

за участю секретаря - Бєловол О.О.,

Справа № 629/109/20

Номер провадження 2/629/382/20

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу про розірвання шлюбу:

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 30.04.2003 року вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції, актовий запис № 107. Від шлюбу сторони дітей не мають. Між сторонами припинені шлюбно-сімейні відносини з тих причин, що вони мають різни погляди на життя, між ними втрачена довіра і взаєморозуміння і як наслідок виникли такі відносини, при яких подальше спільне проживання стало неможливим. Відповідач добровільно розірвати шлюб в органах РАЦС відмовляється. Вважаючи, що сім`я розпалась остаточно, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_3 », стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

24.02.2020 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про надання строку для примирення строком на шість місяців.

Ухвалою суду від 28.02.2020 року клопотання позивача ОСОБА_1 було задоволено, надано сторонам строк для примирення з 28.02.2020 року до 17.08.2020 року.

В наданий судом строк сторони не примирилися.

18.08.2020 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла телефонограма, в якій останній позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив їх задовольнити, розірвати шлюб між ним та ОСОБА_1 , строк для примирення просив не надавати, оскільки вважає за неможливе надалі зберігати шлюб, зазначив, що з січня 2020 року вони разом не проживають, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, примирення між ними не досягнуто /а.с.49/.

14.08.2020 року від позивача ОСОБА_1 надійшло повторне клопотання про призначення судом додаткового строку для примирення терміном шість місяців.

Дане клопотання задоволенню не підлягає зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - передбачене ч. 1 ст.111СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадках відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї із сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та наданням сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При призначенні строку на примирення суд враховує думку сторін та конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Судом були вжиті всі заходи для примирення подружжя, сторонам по справі надавався майже максимальний, передбачений законом строк на примирення близька 6 місяців, але примирення не відбулося. В матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані, які давали б підстави вважати, що позивачем вживалися заходи щодо примирення і вона дійсно цього бажає.

Позивач в клопотання вказує, що для неї розірвання шлюбу є небажаним явищем, матиме негативні наслідки для неї, буде суперечити її інтересам.

Суд роз`яснює позивачу, що саме нею подано позов до суду про розірвання шлюбу, та суд розглядає дану справу у зв`язку зі зверненням до суду саме ОСОБА_1 , в межах заявлених нею вимог і на підставі поданих до суду доказів.

Статтею 49 ЦПК України передбачено право позивача відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Законом визначені обов`язки учасника справи, сторони.

Подача клопотання не надає право позивачу не з`являтися до суду та не надавати відомостей щодо причин цієї неявки.

В судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, заяв про розгляд справи за її відсутності не подавала, причини поважності неявки в судове засідання не повідомила.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд вважає необхідним відкласти розгляд справи в межах встановленого ЦПК строку, у зв`язку з першою неявкою в судове засідання позивача.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання про надання строку для примирення відмовити.

Відкласти розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу на 11.09.2020 року до 12 години 00 хвилин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: К.Ш.Харабадзе