Справа № 242/1816/20
Провадження № 2/242/911/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оренду квартири, упущеної вигоди, комунальних платежів та матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 19.01.2019 р. між ним (орендодавцем) та відповідачем (орендарем) було укладено договір оренди квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до умов договору ним було отримано 4000 грн. орендної плати та 4000 грн. страхової суми. 13.04.2019 р. було проведено розрахунок за оренду квартири та комунальні посуги за березень 2019 р., тобто по 01.04.2019 р. Більше коштів на сплату оренди та комунальних платежів не отримував, внаслідок чого був вимушений сплатити платежі за тепло, воду та газ за квітень, які повинен був сплатити відповідач. 07.05.2019 р. дізнався, що відповідач вивіз речі, проте ключі від квартири не повернув. 08.05.2019 р. було складено акт про засвідчення обставин вивільнення квартири 27.04.2019 р. 15.06.2019 р. він замінив дверні замки у квартирі, на що витратив 1150 грн. 07.08.2019 р. він уклав новий договір оренди квартири, до цього часу самостійно сплачував комунальні послуги. Просив стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 18724,93 грн., в тому числі: заборгованість за оренду житлового приміщення за договором оренди квартири від 19.01.2019 р. в розмірі 17574,93 грн., відшкодування майнової шкоди у сумі 1150 грн. та судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явилася. Про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечував проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, судом встановлені наступні обставини.

Судом встановлено, що 19.01.2019 р. між сторонами було укладено договір оренди квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до умов якого сума орендної плати на місяць складає 4000 грн., оплата комунальних платежів проводиться за рахунок орендатора. Також, відповідно до умов даного договору, орендатор вніс 4000 грн. страхової суми, що підлягає поверненню у разі відсутності заперечень з боку орендодавця.

Згідно Акту від 08.05.2019 р., орендовану квартиру відповідач залишив 27.04.2019 р.

Згідно товарного чеку вартість замків складає 1000 грн.

Як вбачається з наданих квитанцій, ОСОБА_1 сплачував комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: газопостачання за квітень 2019 р. у сумі 247,91 грн., водопостачання за квітень 2019 р. у сумі 192,56 грн., за теплову енергію у гарячій воді у сумі 453,85 грн., за електроенергію у сумі 82,80 грн. та у сумі 241,20 грн., квартплата за січень 2019 р. у розмірі 278,25 грн., квартплата за травень 2019 р. у сумі 278,25 грн., плата за послуги управління за липень 2019 р. у сумі 577,96 грн.

07.08.2020 р. позивач уклав новий договір оренди квартири з іншою особою.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 25.11.2019 р. у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору найму житла, стягнення заборгованості та відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного суду від 14.04.2020 р. апеляційна скарга задоволена частково, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто страхову суму за договором оренди у розмірі 1576,90 грн.

Відповідач надав відзив в якому зазначив, що рішенням суду було встановлено, що договір припинено 27.04.2020 р. У зв`язку з припиненням договору припиняються і зобов`язання за ним, а тому ОСОБА_1 , як власник квартири, має самостійно оплачувати комунальні послуги, вимога про стягнення вартості цих послуг заявлена безпідставно і необґрунтовано. Вимога про стягнення плати за користування житлом за три місяці з розрахунку 4000 грн. на місяць не відповідають дійсності та суперечить умовам договору і ч.1 ст.825 ЦК України. Що стосується стягнення матеріальних збитків та упущеної вимоги, то вони є недоведеними.

Згідно ч. 1ст.810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Відповідно ч. 1ст.812 ЦК України предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема, квартира або її частина, житловий будинок або його частина.

Статтею 820 ЦК України передбачено, що розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла.

В силу ч. 3 ст.815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ч. 2 ст. 782 ЦК України передбачено, що у разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Приписами ч. і ст. 825 ЦК України передбачено, що наймач житла має право за згодою інших осіб, які постійно проживають разом з ним, у будь-який час відмовитися від договору найму, письмово попередивши про це наймодавця затри місяці.

Якщо наймач звільнив помешкання без попередження, наймодавець має право вимагати від нього плату за користування житлом за три місяці, якщо наймодавець доведе, що він не міг укласти договір найму житла на таких самих умовах з іншою особою.

Суду не надано позивачем беззаперечних доказів обставин, викладених у позовні заяві.

Так рішенням суду по справі № 234/11251/19 було визнано припиненим договір оренди з 27.04.2019 р., стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 страхової суми, тобто, фактично зазначеним рішенням підтверджено відсутність заборгованості відповідача ОСОБА_2 з оплати коштів за оренду жилого приміщення та комунальних послуг, які позивач повинен сплачувати самостійно з моменту розірвання договору, тобто з 28.04.2019 р., а також упущеної вигоди, оскільки у якості доказів зазначеного позивачем надано лише новий договір оренди від 07.08.2019 р.

Вимоги щодо стягнення майнової шкоди у розмірі 1150 грн. також не знайшли свого підтвердження, оскільки позивачем на підтвердження надано лише товарний чек про оплату вартості дверних замків на суму 1000 грн., що жодним чином не підтверджує того, що він змушений був змінити замки з вини відповідача, а також те, що через дії відповідача ним була упущена вигода.

З наведених підстав, суд вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає, як така що являється необґрунтованою та безпідставною.

Керуючись 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , про стягнення заборгованості за оренду квартири, упущеної вигоди, комунальних платежів та матеріальної шкоди - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (з урахуванням п. 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» ЦПК України). Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя