Провадження № 2/331/739/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Антоненко М.В.

за участю секретаря Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

31.01.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позову зазначено, що 07.06.2008 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було укладено шлюб, який зареєстрований Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про, що було видано Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від спільного шлюбу є неповнолітня дитина: донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2 виданим Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції від 08.06.2010 р.

На даний час донька проживає з позивачем ОСОБА_1 , що підтверджується Актом обслуговуючої компанії КП «Наше місто» ЗМР про фактичне проживання доньки за адресою позивача.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Позивач ОСОБА_1 , фактично сама забезпечує утримання та виховання доньки, враховуючи витрати на її освіту, здорове зростання, розвиток, відвідування гуртків, тощо. Їй самій важко забезпечувати з об`єктивних обставин всебічний та гармонійний розвиток дитини з урахуванням загального економічного стану в країні.

Відповідач ОСОБА_2 ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати свою дитину та від своїх прямих обов`язків, щодо забезпечення дитині належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, морального та соціального розвитку дитини.

Вважає, що відповідач ОСОБА_2 є здоровою та працездатною людиною, який працює не один рік на Державному підприємстві Запорізькому машинобудівному конструкторському бюро «Прогрес» імені академіка О ОСОБА_4 . Івченка на посаді шліфувальник, зайнятий обдиранням, гострінням, різанням, шліфуванням металевих виробів та інструменту.

Заробітна плата у відповідача стабільна та достатня для надання допомоги неповнолітній дитині у розмірі не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме від 6 до 18 років.

Позивачу ОСОБА_1 відомо, що у відповідача ОСОБА_2 немає інших дітей та утриманців. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться.

У зв`язку з чим, відповідач спроможний за рівнем доходу та за станом здоров`я сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі ј частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи від дня пред`явлення позову до суду.

На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_4 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 31.01.2020 року та до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2020 року ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з*явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1)письмовими, речовими і електронними доказами;

2)висновками експертів;

3)показаннями свідків.

Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 07 червня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 363 (а.с. 6).

Від спільного шлюбу є неповнолітня дитина: донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2 виданим 08.06.2010 р. Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Відповідно до свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 7).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 проживає з позивачем ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні.

Відповідач ОСОБА_2 працює на Державному підприємстві Запорізькому машинобудівному конструкторському бюро «Прогрес» імені академіка О. ОСОБА_5 . Івченка на посаді шліфувальник. Має стабільну заробітну плату.

Відповідача ОСОБА_2 немає інших дітей та утриманців. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до частин 1, 3 статті 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно приписів ч. ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров*я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалюючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з вимог ст. 182 СК України і враховує стан здоров*я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивача, матеріальне становище відповідача, відсутність у відповідача ОСОБА_2 інших утриманців.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позов про стягнення аліментів був поданий 31.01.2010 року, а тому, за правилами ст. 191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно приписів п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Згідно приписів пп.1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 176 Цивільного процесуального кодексу України, у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше як за шість місяців.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84, 180, 182, 184 СК України, ст.ст. 43, 49, 136, 141, 142, 176, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_4 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 31.01.2020 року та до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_3 на користь держави судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку ст. 354 ЦПК України з урахуванням частини 3 Розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.В. Антоненко