Провадження № 2/127/3919/19
26.08.2020 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Короля О.П.,
секретаря Стахової Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Приватного підприємства «Авто-Фортуна» за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Юрченко Світлани Володимирівни про визнання недійсним договору комісії щодо продажу транспортного засобу, визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу та витребування із незаконного володіння транспортного засобу,
В наведеній вище справі ухвалено рішення від 27.07.2020 р. про відмову в задоволенні позову.
До закінчення судових дебатів представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвокат Слізяк Н.Р. зробив заяву про компенсацію судових витрат на професійну правничу допомогу.
У визначений судом п`ятиденний строк адвокат Слізяк Н.Р. подав заяву про компенсацію витрат на правову допомогу, до якої додав докази про розмір таких витрат.
Належним чином повідомлені про судове засідання інші учасники справи в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду заяви про розподіл судових витрат на правничу допомогу.
Заслухавши представника відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвоката Слізяка Н.Р., позивача ОСОБА_1 , дослідивши документи, додані до заяви про компенсацію витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви.
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
Право сторони на відшкодування понесених витрат на оплату послуг адвоката вбачається з рішень Європейського суду з прав людини, практика якого в силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ч. 4 ст. 10 ЦПК України має використовуватись судами як джерело права, зокрема, п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна та інші проти України" від 10.12.2009 року, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 року, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України відзив повинен містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Велика Палата Верхового Суду в постанові від 12.11.2019 р. (справа № 904/4494/18) зазначила наступне: «6.52. З огляду на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач разом з першою заявою по суті спору не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, Велика Палата Верховного Суду відмовляє у відшкодуванні таких судових витрат».
В договорах №LE-60 від 01.11.2019р. та №LE-29 від 11.06.2019р. визначено вартість години роботи адвоката - 500 грн.
Акт №1 здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 28.07.2020р. за договором №LE-60 від 01.11.2019р. та договором №LE-29 від 11.06.2019р. складено за двома окремими договорами.
В цьому акті №1 від 28.07.2020р. визначена вартість години роботи адвоката - 1000 (одна тисяча) грн.
Тобто сума 1000 грн. суперечить сумі вартості години роботи адвоката, що визначена в договорах №LE-60 від 01.11.2019р. та №LE-29 від 11.06.2019р. - 500 грн.
Додатковою угодою №1 від 25.10.2019 р. до договору № LE-29 від 11.06.2019р. викладено в новій редакції п. 4 договору № LE-27 від 28.05.2019 р. (про погодження вартості 1 години роботи адвоката 1000 грн.), хоча такого договору в справі немає.
Додатковою угодою №1 від 02.11.2019 р. до договору № LE-60 від 01.11.2019р. викладено в новій редакції п. 4 договору № LE-27 від 28.05.2019 р. (про погодження вартості 1 години роботи адвоката 1000 грн.), хоча такого договору в справі також немає.
Надання правової допомоги Відповідачам 1 та 2 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвокатом Слізяком Н.Р. мали солідарний характер, адже позовні вимоги є тотожними, і будь-яких негативних наслідків в разі задоволення позову для цих осіб не породжували.
При розгляді справи було достеменно встановлено, що будь-яких дій щодо відчуження автомобіля ОСОБА_3 не вчиняв, а зазначений лише другою особою нарівні з ОСОБА_2 в довіреності на право розпорядження транспортним засобом. Тому суд не знайшов підстав для відшкодування Відповідачу-2 ОСОБА_3 витрат на правничу допомогу.
Щодо відповідача-1 ОСОБА_2 суд вважає обґрунтованою та розумною суму відшкодування в розмірі 5000 грн.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Право сторони на відшкодування понесених витрат на оплату послуг адвоката вбачається з рішень Європейського суду з прав людини, практика якого в силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ч. 4 ст. 10 ЦПК України має використовуватись судами як джерело права, зокрема, п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна та інші проти України" від 10.12.2009 року, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 року, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Керуючись ст. ст. 15, 133, 135, 137, 141, 270 ЦПК України,
Заяву представника відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвоката Слізяка Назарія Романовича задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 5000 грн.
В задоволенні решти заяви відмовити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного додаткового рішення суду.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на додаткове рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Повне додаткове рішення суду складено 28.08.2020 р.
Відомості про учасників справи :
Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
Відповідач ОСОБА_3 . АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ;
Відповідач ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ;
Суддя