Ухвала

28 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 334/7758/18

провадження № 61-12218ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, скасування здійсненого нарахування за газ,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, скасування здійсненого нарахування за газ.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 25 листопада 2014 року між ним та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» укладений договір № 50238 про надання населенню послуг з газопостачання в будинок АДРЕСА_1 , відповідно до якого облік спожитого газу фіксується за допомогою лічильника із заводським номером 2469150 типу Самгаз.

У липні 2018 року він побачив, що проволока на пломбі лічильника проіржавіла та звернувся до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» для вирішення цієї проблеми, у зв`язку з чим написав заяву для повірки лічильника.

02 серпня 2018 року Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» складені акт № ВЛВ-0313 щодо порушення та акт № 0974 про експертизу лічильника.

29 серпня 2018 року комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ був розглянутий акт від 02 серпня 2018 року № ВЛВ-0313 про порушення, за результатами якого прийнято рішення про його задоволення та складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості в розмірі 68 541 грн 69 коп.

Не погоджуючись з вказаними діями працівників Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», він був змушений оплатити вартість експертизи у розмірі 1 704 грн та придбати новий лічильник «ApatorMetrix», заводський номер 01199659, повірка від 22 жовтня 2018 року за 1 050 грн., який 24 жовтня 2018 року було встановлено представниками Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» в будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується актом від 24 жовтня 2018 року № 311599, згідно якого при демонтажі лічильника з обмінного фонду охоронні пломби не були порушені та зняті. Новий лічильник був перевірений, встановлений та придатний для експлуатації, жодних порушень, аварійних витоків газу встановлено не було.

Після встановлення 24 жовтня 2018 року нового лічильника він не звертався до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» із заявою чи повідомленням про аварійну ситуацію, не виявляв витоків газу, а тому встановлення аварійної ситуації з витоку газу, відбулося без його звернення до постачальника газу, а домогосподарство фактично було відключено від газу без його присутності. Яким чином та у який спосіб, без попередження споживача зі спливом 14 днів з моменту встановлення нового лічильника, представники Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» без надання будь-яких доказів здійснили відключення останнього від газопостачання, у зв`язку з витоками газу.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд визнати протиправними дії Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» щодо відключення від газопостачання житлового будинку АДРЕСА_1 , здійсненого на підставі акта від 07 листопада 2018 року про відключення (обмеження) природного газу та зобов`язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» відновити споживачу ОСОБА_1 газопостачання, здійснивши безоплатне підключення до системи газопостачання будинку АДРЕСА_1 ; скасувати здійснене Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» нарахування ОСОБА_1 вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу в розмірі 68 541 грн 69 коп. на підставі акта-розрахунку від 05 жовтня 2018 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» щодо відключення від газопостачання житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , здійсненого на підставі акта від 07 листопада 2018 року про відключення (обмеження) природного газу та зобов`язано Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» відновити споживачу ОСОБА_1 газопостачання, здійснивши безоплатне підключення до системи газопостачання будинку АДРЕСА_1 .

Скасовано здійснене Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» нарахування ОСОБА_1 вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу в розмірі 68 541 грн 69 коп. на підставі акта-розрахунку від 05 жовтня 2018 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції постановив, що протокол від 23 липня 2018 року № 1444 про направлення лічильника (ЗВТ) на експертизу та акт експертизи лічильника газу від 02 серпня 2018 року № 0974 не можуть бути прийняті як докази, що підтверджують порушення споживачем вимог Кодексу газорозподільних систем та несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, а відтак, розрахована відповідачем сума збитків (донарахованого об`єму природного газу) є необґрунтованою. Складання Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» акта про порушення та прийняття рішення про задоволення акта і здійснення перерахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу та його вартості було здійснено без дотримання вимог чинного законодавства України, що, в свою чергу, мало наслідком сумніви у правомірності проведення експертизи лічильника та відсутність правових підстав складання акта-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Також Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» не надано суду доказів наявності витоку природного газу за адресою позивача, що стало підставою для відключення будинку позивача від системи газопостачання, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позову.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2020 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» задоволено частково, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2019 року скасовано в частині визнання протиправними дій Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» щодо відключення від газопостачання житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , і в частині зобов`язання Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» відновити споживачу ОСОБА_1 газопостачання, здійснивши безоплатне підключення до системи газопостачання будинку АДРЕСА_1 та відмовлено у задоволенні позову в цій частині.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи частково рішення суду першої інстанції про задоволення позову, виходив із того, що за наявності акта про відключення газопостачання у зв`язку з витоком газу, судове рішення про покладення обов`язку на відповідача щодо безумовного та безоплатного поновлення газопостачання створюватиме небезпеку для оточуючих та порушуватиме право відповідача щодо вжиття ним відповідних заходів як володільцем джерела підвищеної небезпеки. До того ж посилання позивача на те, що газопостачання було припинено внаслідок неправомірного акта про порушення є припущенням, а специфіка діяльності з газопостачання як джерела підвищеної небезпеки, дозволяє відключення газопостачання у разі сумнівів у безпечності.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо складання акта про порушення та скасування здійсненого Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» нарахування позивачу вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу на підставі акта-розрахунку від 05 жовтня 2018 року є правильним. Рішення суду першої інстанції в частині визнання неправомірним відключення від газопостачання та покладення на відповідача обов`язку його поновлення, підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову у цій частині.

10 серпня 2020 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

За правилом пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року - 2 102 грн.

Ціна позову у цій справі становить 68 541 грн 69 коп., яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102*250=525 500).

За правилом пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У касаційній скарзі зазначено, що дана справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, а справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз».

За змістом підпунктів а), в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню, якщо справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Посилаючись на наявність зазначених обставин, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», разом з тим, не додало до касаційної скарги доказів, які б їх підтверджували, а сама по собі вказівка про це в касаційній скарзі не свідчить про те, що є підстави для розгляду справи в суді касаційної інстанції.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну, предмет позову та складність зазначеної справи, враховано, що частина шостої статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються у тому числі і на касаційне провадження. Тому Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, узгоджуються із положеннями Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до Рекомендації № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року рекомендовано державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключають з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягнення таких цілей.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус

суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного, оскільки оскаржувані заявником рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2019 року та постанова Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2020 року ухвалені у малозначній справі, вони не підлягають касаційному оскарженню і у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Разом з тим, не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, скасування здійсненого нарахування за газ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець