справа № 208/2111/18
№ провадження 2/208/764/20
РІШЕННЯ

Іменем України

21 жовтня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Вілкової Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (після перейменування - Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (після перейменування - Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 19.01.2017 року між «Страхова компанія «АХА Страхування» та ТЗОВ «Торгівельно-промислова компанія «НАК» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 16083а7афа, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Chevrolet, д/н НОМЕР_1 . 06.02.2017 року в м. Дніпро, вул. Мостова, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Chevrolet, д/н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , власник автомобіля - ТЗОВ «Торгівельно-промислова компанія «НАК», та автомобіля ВАЗ, д/н НОМЕР_2 , яким керував відповідач ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль Chevrolet, д/н НОМЕР_1 , що був застрахований за договором добровільного страхування наземного транспорту № 16083а7афа від 19.01.2017 року. Згідно постанови Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.05.2017 року, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_1 ПДР України. Розмір страхового відшкодування, сплаченого позивачем ТЗОВ «Торгівельно-промислова компанія «НАК» склав 92574,25 грн. З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено на відомі адреси відповідача претензію, яка відповідачем не була одержана, повернуто позивачу відповідні поштові відправлення за закінченням терміну зберігання.

Тому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача 92574,25 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір в розмірі 1 762,00 грн.

28.02.2019 р. заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.08.2019 р. заочне рішення скасовано, та призначено до розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі на підставі поданих доказів, наполягав на задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутність, позовні вимоги не визнають з підстав, викладених у поясненні, просили відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також доводи сторони, викладені у поясненні, надавши належну правову оцінку доказам у їх сукупності і взаємному зв`язку, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування» та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтями 3, 22, 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок ДТП, та захисту майнових інтересів страхувальника. При настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно із п.35.1. ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом тридцяти днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Враховуючи вищенаведене, для отримання страхового відшкодування встановлено спеціальний порядок, який включає в себе обов`язкове подання страховику заяви про страхове відшкодування з наданням документів, перелік яких закріплений у п. 35.2. ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п.36.4. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом встановлено, що 19.01.2017 року між «Страхова компанія «АХА Страхування» та ТЗОВ «Торгівельно-промислова компанія «НАК» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 16083а7афа, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Chevrolet, д/н НОМЕР_1 .

06.02.2017 року в м. Дніпро, вул. Мостова, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Chevrolet, д/н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , власник автомобіля - ТЗОВ «Торгівельно-промислова компанія «НАК», та автомобіля ВАЗ, д/н НОМЕР_2 , яким керував відповідач ОСОБА_1 .

Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль Chevrolet, д/н НОМЕР_1 , що був застрахований за договором добровільного страхування наземного транспорту № 16083а7афа від 19.01.2017 року.

Згідно постанови Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.05.2017 року, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_1 ПДР України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. (а. с. 12).

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2203936 від 27.04.2017 року та умов договору страхування № 16083а7афа від 19.01.2017 року, розмір страхового відшкодування склав 92574,25 грн., з яких 87500,25 грн. АТ «СК «АХА Страхування» було сплачено страхувальнику на підставі заяви щодо напрямку виплати страхового відшкодування згідно платіжного доручення № 329218 від 28.04.2017 року, а 5740 грн. було зараховано в якості несплачених страхових платежів згідно до п. 29.28 договору страхування № 16083а7афа.

Представник відповідача в письмових поясненнях заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що рецензія виконана з грубим порушенням нормативно-правових актів з оцінки майна, майнових прав і професійної оціночної діяльності оцінювачем. Вважає звіт таким, що є безпідставним оскільки не відповідає вимогам п.п. 4.4,5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а відтак належним та недопустимим доказом в розумінні ст.ст. 77-78 ЦПК України.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, законодавець чітко визначив, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. При цьому законодавець не покладає обов`язку на особу, яка застрахувала свою цивільну відповідальність сплачувати і страхове відшкодування, якщо потерпіла особа не скористалася своїм правом на отримання страхового відшкодування у визначеному законодавством порядку.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже для того, щоб встановити, яка саме сума має бути відшкодована позивачу у цій справі йому необхідно надати суду докази розміру завданих відповідачем збитків, а саме - вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля страхувальника.

Згідно ст.4 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.13 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Відповідно до рецензії на звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого внаслідок колісного транспортного засобу № 52/02/17 (99-202-0111), який класифікується за ознакою абзацу четверного пункту 67 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, як такий, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на недостовірність оцінки, але може використовуватись з метою, визначеною у звіті, після виправлення незначних недоліків.

Відповідно до п.64 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» за результатами своєї роботи рецензент готує рецензію у письмовій формі, яку скріплює підписом. Рецензія не повинна містити власного висновку про вартість об`єкта оцінки. Будь-які судження про вартість об`єкта оцінки, виражені у грошовій формі, можуть відображатися рецензентом виключно у формі звіту про оцінку майна, складеному у повній формі відповідно до вимог національних стандартів.

Пунктом 67 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003 №1440, визначено, що рецензія повинна містити висновок про відповідність звіту вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та про можливість його використання з відповідною метою, у тому числі про достовірність оцінки майна.

Звіт класифікується за такими ознаками: звіт повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна; звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки; звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків; звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний.

У даному випадку рецензент вказує на те, що звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого внаслідок колісного транспортного засобу № 52/02/17 (99-202-0111) класифікується за ознакою абзацу четверного пункту 67 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, як такий, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на недостовірність оцінки, але може використовуватись з метою, визначеною у звіті, після виправлення незначних недоліків.

Так, суд враховує, що зі змісту звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого внаслідок колісного транспортного засобу № 52/02/17 (99-202-0111), яким позивач у справі обґрунтовує свої позовні вимоги, вбачається, що при визначенні ринкової вартості КТЗ оцінювачем не обґрунтовано застосування для розрахунків середнестатистичного пробігу, а не фактичного пробігу; висновок про вартість майна складено з недотриманням до вимог п.60 НСО № 1 висновок не містить відомості про використані медичні підходи.

Отже суд приходить до висновку про те, що оцінку вартості матеріального збитку, завданого внаслідок колісного транспортного засобу № 52/02/17 (99-202-0111) не було виконано на основі об`єктивних даних щодо пошкоджень автомобіля, що, у свою чергу, не дозволяє покласти цей звіт в обґрунтування розміру збитків у позивача.

З урахуванням викладеного, посилання позивача на звіт оцінку вартості матеріального збитку, завданого внаслідок колісного транспортного засобу № 52/02/17 в обґрунтування розміру матеріальної шкоди та втрати величини вартості автомобіля є безпідставним, оскільки останній не відповідає вимогам п.п.4.4, 5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а тому відповідно до вимог ст. ст. 77 - 78 ЦПК України суд не приймає його до уваги.

З урахуванням викладеного суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

На підстав вищевикладеного, керуючись ст. ст. 993, 1166, 1188 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 7, 19, 141, 175, 268, 272, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Згідно до п.п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Похваліта С. М.