Ухвала

25 серпня 2020 року

місто Київ

справа № 202/7090/15-ц

провадження № 61-10331ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 березня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Зайченко Ірини Анатоліївни, третя особа - ОСОБА_3 , особа, яка подавала апеляційну скаргу, - Дніпровська міська рада, про розірвання договору, визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання договору, визнання права власності та зобов`язання вчинити дії.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2015 року позов задоволено.

Розірвано договір піднайму від 03 червня 2015 року № 1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , щодо передання у користування виробничого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 250, 00 кв. м.

Визнано за ОСОБА_1 без додаткових актів введення в експлуатацію право приватної власності на гараж № 1, літ. В, загальною площею 21, 30 кв. м, розташований за адресою:

АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 без додаткових актів введення в експлуатацію право приватної власності на торгівельний комплекс, літ. А-1, загальною площею 90, 0 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та складається з: приміщення, загальною площею 25, 6 кв. м; приміщення, загальною площею 64, 40 кв. м.

Визнано протиправною та скасовано постанову приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Зайченко І. А. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26 серпня 2015 року, № 181/02-31.

Зобов`язано приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального Зайченко І. А. зареєструвати за ОСОБА_1 право приватної власності на: гараж № 1, літ. В, загальною площею 21, 30 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; торгівельний комплекс, літ. А-1, загальною площею 90, 0 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Зобов`язано приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального Зайченко І. А. посвідчити договір оренди, укладений між ОСОБА_1 (орендодавець) та ОСОБА_3 (орендар), гаражу № 1, літ. В, загальною площею 21, 30 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; торгівельного комплексу літ. А-1, загальною площею 90, 0 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2020 року апеляційну скаргу Дніпровської міської ради задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Здійснено розподіл судових витрат.

ІІ. ВИМОГИ ТА АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 13 липня 2020 року звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 24 липня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для виконання її вимог.

У серпні 2020 року від заявника надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, подано виправлену касаційну скаргу, в якій зазначено процесуальну вимоги про скасування ухвали Дніпровського апеляційного суду від 13 березня 2020 року про відкриття апеляційного провадження та постанови Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2020 року, залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд з`ясував, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Так, заявником як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначено, що:

- оскаржувані рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права;

- суд апеляційної інстанції всупереч вимогам статей 354, 358 ЦПК України безпідставно відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради, яка подана із пропуском процесуального строку, тобто за спливом понад чотирьох років після ухвалення рішення суду першої інстанції;

- суд апеляційної інстанції не перевірив та не встановив, чи належать органу місцевого самоврядування земельні ділянки, на яких розташоване спірне нерухоме майно, чи перебувають зазначені земельні ділянки у комунальній власності м. Дніпра;

- суд апеляційної інстанції безпідставно відхилив доводи заявника, викладені у відзиві на касаційну скаргу щодо законності рішення суду першої інстанції, чинність права власності позивача на нерухоме майно, відсутність порушень прав Дніпровської міської ради.

Таким чином, серед підстав касаційного оскарження заявником рішень судів першої та апеляційної інстанцій ним зазначена та підстава, яка згадана у частині другій статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Оскільки вимоги ухвали суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

IV. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ

До касаційної скарги заявником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції, яке ухвалено 03 червня 2020 року.

Згідно з частинами першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої наведеної статті строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року на всій території України запроваджено карантин.

Відповідно до пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 390 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Ураховуючи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 03 червня 2020 року закінчення тридцятиденного строку на касаційне оскарження такого рішення припадає на період дії карантину в Україні.

Верховний Суд відмовляє у поновленні строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції, оскільки такий строк продовжено в силу закону, що не потребує ухвалення з цього приводу окремого процесуального рішення цим судом.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 390, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у поновленні ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2020 року.

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу № 202/7090/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Зайченко Ірини Анатоліївни, третя особа - ОСОБА_3 , особа, яка подавала апеляційну скаргу, - Дніпровська міська рада, про розірвання договору, визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 21 вересня 2020 року.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

А. С. Олійник

В. В. Яремко