Справа № 456/495/20
Провадження № 2-о/456/34/2020
РІШЕННЯ

іменем України

01 вересня 2020 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу №456/495/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересованої особи Дрогобицької міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

Заявник звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була матір`ю заявника. Встановити факт, що свідоцтво на право власності на квартиру /будинок/ від 16 липня 1996 року, що було видане Дрогобицьким міським бюро з приватизації державного житлового фонду на ім`я ОСОБА_2 дійсно належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановити факт, що заповіт від 06.08.1996 року, що був складений ОСОБА_2 , дійсно складений ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В заяві зазначила, що 06 серпня 1996 року мати заявниці, ОСОБА_2 , склала заповіт, що був посвідчений Дрогобицькою державною нотаріальною конторою, згідно якого вона все своє майно заповіла своєму внуку, ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 мати померла. Після її смерті відкрилася спадщина, в склад якої входить житлова квартира АДРЕСА_1 , власником якої вона була на підставі свідоцтва на право власності на квартиру /будинок/ від 16 липня 1996 року, що було видане Дрогобицьким міським бюро з приватизації державного житлового фонду. 19 липня 2019 року син заявниці ОСОБА_3 і сам заявник звернулися до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Лютик Р.В., де син подав заяву про відмову від спадщини за заповітом від 06.08.1996 року, а заявник, як єдиний спадкоємець першої черги склала заяву про прийняття спадщини за законом. Нотаріусом була заведена спадкова справа за № 56/2019. Під час огляду нотаріусом документів, поданих заявницею для оформлення спадщини, було встановлено, що в деяких із них є розбіжності в написанні прізвища матері. Так, в свідоцтві про смерть матері, її прізвище вказане як « ОСОБА_2 », а в заповіті від 06.08.1996 року і в свідоцтві на право власності на квартиру /будинок/ від 16.07.1996 року прізвище матері зазначене як « ОСОБА_2 ». Для належного оформлення своїх спадкових прав їй було рекомендовано звернутися до суду про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та факту належності правовстановлюючих документів.

Заявник в судове засідання не з?явилась, однак подала до суду заяву, згідно якої просила розгляд справи проводити за її відсутності, заявлені вимоги задоволити.

Представник зацікавленої особи Дрогобицької міської ради в судове засідання не з?явився, однак подав заяву, згідно яких просив розгляд справи проводити за його відсутності та прийняти рішення згідно чинного законодавства України.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.3 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Дані правовідносини регулюються п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином, заявник скористався своїм правом на звернення до суду із заявою про встановлення належності правовстановлюючих документів та надав про це відповідні докази.

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що померла ОСОБА_2 , була її матір?ю, встановлення факту належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на квартиру та заповіту, оскільки під час перегляду документів з?ясувалось, що у вказаних документах допущена помилка в прізвищі, а саме: замість правильного « ОСОБА_2 » вказано « ОСОБА_2 », що не відповідає дійсності.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

З долучений до матеріалів справи документів, вбачається, що ОСОБА_2 , була матір?ю заявника.

Із свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) АДРЕСА_1 від 16 липня 1996 року, виданого згідно розпорядження від 16.07.1996р., №195-р., вбачається, що квартира належить на праві власності ОСОБА_2 .

Згідно заповіту укладеного державним нотаріусом Дрогобицької державної нотаріальної контори 06.08.1996р., вбачається, що ОСОБА_2 , 1927р. народження, що мешкає по АДРЕСА_2 , на випадок своєї смерті заповіла все належне їй майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті їй буде належати за законом заповіла своєму внукові ОСОБА_3 .

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім?я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім?ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 , та вважає можливим встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була матір?ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , факт, що свідоцтво на право власності на квартиру /будинок/ від 16 липня 1996 року, що було видане Дрогобицьким міським бюро з приватизації державного житлового фонду на ім`я ОСОБА_2 дійсно належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , факт, що заповіт від 06.08.1996 року, що був складений ОСОБА_2 , дійсно складений ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки підтверджується долученими до матеріалів справи доказами.

Керуючись ст.ст. 10, 13, 18, 81, 247, 259, 263-265,315,316,318-319 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву задоволити.

Встановити факт що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт, що свідоцтво на право власності на квартиру /будинок/ від 16 липня 1996 року, що було видане Дрогобицьким міським бюро з приватизації державного житлового фонду на ім`я ОСОБА_2 , належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт, що заповіт від 06.08.1996 року, що був складений ОСОБА_2 , складений ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя Р. Т. Шрамко