У Х В А Л А

іменем України

19 жовтня 2020 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., перевіривши виконання вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України при поданні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом.

Разом з позовом до суду подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, у зв`язку з тим, що судовий збір перевищує 5 % розміру річного доходу ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В п. 29 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, зазначено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК України (в ред. 2004 року) єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

На підтвердження свого матеріального стану позивачем надано довідку від 29.09.2020 №4139, в якій вказаний дохід позивача у вигляді одноразової грошової допомоги при народженні за період за квітень 2020 - вересень 2020.

При цьому, позивач як на підставу звільнення від сплати судового збору посилається на п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», однак доказів свого річного доходу за попередній календарний рік до суду не надає.

Зокрема, інших доказів на підтвердження свого матеріального стану, який унеможливлює сплату судового збору (наявність/відсутність майна, заробітної плати, тощо), позивачем не надано.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи вказане, встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір», станом на день звернення позивача до суду ставка судового збору за подання до суду вказаної позовної заяви складала 4145 грн.

Разом з тим, враховуючи довідку від 29.09.2020 №4139, перебування на утриманні позивача неповнолітньої дитини віком до чотирнадцяти років, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру судового збору, який підлягає сплаті позивачем з 4 145 грн. до 2 072, 5 грн.

Крім вказаного позов не відповідає вимогам ст. 95, п. 5 ч. 3 ст. 175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, а саме:

- до позову долучені копії доказів, не засвідчені належним чином, а саме в порядку ч. 5 ст. 95 ЦПК України;

- позов не містить зазначення доказів якими позивач підтверджує обставину придбання в період шлюбу з відповідачем транспортного засобу «Субару», д/н НОМЕР_1 , та до позову не додано доказів на підтвердження вказаних обставин, або доказів неможливості подання зазначених доказів.

Враховуючи вказане, позивачу необхідно усунути недоліки позову, шляхом виконання вимог ст. 95, п. 5 ч. 3 ст. 175, ч. 4, 5 ст. 177 ЦПК України.

Залишення позову без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб та строк їх усунення.

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Зменшити розмір судового збору, який підлягає сплаті при поданні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 поділ майна подружжя до 2 072, 5 грн.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 поділ майна подружжя - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 19.10.2020.

Суддя О.Б. Саламон