Справа № 948/564/20
Номер провадження 2/948/176/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2020 суддя Машівського районного суду Полтавської області Косик С.М., розглянувши позовну заяву Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, -

в с т а н о в и л а :

у червні 2020 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, у якій заявник просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за послуги теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 21337,24 грн та судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі було встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, згідно якої до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, а тому ухвалою суду від 05.08.2020 позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачу десятиденного строку з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків, зазначених в ній.

За змістом цієї ухвали, як убачається з матеріалів поданої позовної заяви, позивач в якості доказу сплати судового збору за подання позовної заяви надав три платіжних доручення, зокрема:

№ 41633 від 06 лютого 2019 року на суму 192,10 грн, де в графі «Призначення платежу» зазначено судовий збір за подання заяви ПОКВПТГ «ПТЕ» до Машівського райсуду Полтавської області про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості;№ 44399 від 17 квітня 2019 року на суму 1728,90 грн, де в графі «Призначення платежу» зазначено судовий збір за подання позовної заяви ПОКВПТГ «ПТЕ» до Машівського райсуду Полтавської області; № 2350913 від 17 червня 2020 року на суму 181,00 грн, де в графі «Призначення платежу» зазначено судовий збір за подання позовної заяви ПОКВПТГ «ПТЕ» до Машівського райсуду Полтавської області.

Статтею 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. З огляду на зазначене суд, здійснивши перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду, встановив таке. Відповідно до повідомлення Державної казначейської служби України, з 01.01.2020 вводяться в дію рахунки для зарахування податків, зборів, платежів до державного і місцевих бюджетів, відкриті відповідно до Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2013 року № 1203 (із змінами та доповненнями). Тобто, з 01.01.2020 введені в дію нові рахунки для сплати судового збору. Кошти, які сплачуватимуться на рахунки зі старими реквізитами з 01.01.2020 року не зараховуватимуться до державного бюджету, а повертатимуться платникам, як нез`ясовані надходження. Дану інформацію також було публічно повідомлено на офіційному вебсайті «Судова влада України» (https://court.gov.ua/press/news/859969). Позивачем судовий збір відповідно до квитанцій № 41633 на сум 192,10 грн та № НОМЕР_1 на суму 1728,90 грн сплачено на неактуальний рахунок, а тому судовий збір не зараховано до державного бюджету, а отже дані квитанції не є документами, що підтверджують сплату судового збору. Крім того, судом не встановлено факту зарахування сплаченого судового збору згідно платіжних доручень № 41633 та № 44399 на сум 192,10 грн та 1728,90 грн, відповідно, в дохід спеціального фонду Державного бюджету України, шляхом використання спеціальних функцій в комп`ютерній програмі документообігу загальних судів «Д-3».З огляду на зазначене, позивачем всупереч вимог ст. 177 ЦПК України не подано суду доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі. Також суд зазначає, що згідно з роз`ясненнями, викладеними у постанові Верховного Суду № 910/4557/18, платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Необхідними реквізитами ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, у межах якої подається відповідна скарга, та дата судового акта, що оскаржується.

20.08.2020 до суду надійшов лист юрисконсульта юридичної служби Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» Ксенії Суржинської, у якому вона, зокрема, зазначає, що підприємство вважає, що позовна заява подана з додержанням всіх вимог, встановлених ст. 175, 177 ЦПК України та прохає відкрити провадження у справі, з огляду на те, що грошові кошти в рахунок сплати судового збору в сумі 192,10 грн та 1728,90 грн відповідно до платіжних доручень були перераховані підприємством на актуальний рахунок суду ще у 2019 році, а номер справи та дата судового акта обов`язково вказуються у апеляційній/касаційній скарзі та не можуть бути зазначені у платіжному дорученні по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Натомість, суд вважає, що недоліки позовної заяви згідно ухвали суду від 05.08.2020 позивачем не усунуті.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судом не встановлено факту зарахування сплаченого судового збору згідно платіжних доручень № 41633 та № 44399 на суму 192,10 грн та 1728,90 грн, відповідно, в дохід спеціального фонду Державного бюджету України, шляхом використання спеціальних функцій в комп`ютерній програмі документообігу загальних судів «Д-3».

За правилами ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, оскільки позивач не виконав вимоги ухвали суду від 05.08.2020 про залишення позовної заяви без руху,а тому позовна заява разом з доданими до неї документами підлягає поверненню.

Керуючись ст. 185 ЦПК України ,-

у х в а л и л а :

позовну заяву Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання - визнати неподаною та повернути позивачеві зі всіма додатками до неї.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С. М. Косик