Постанова

Іменем України

03 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 530/1578/16-ц

провадження № 61-4697св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - приватне підприємство «Агроекологія»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу приватного підприємства «Агроекологія» на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 червня 2018 року у складі судді: Дем`янченка С. М., та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 березня 2019 року у складі колегії суддів: Пилипчук Л. І., Дряниця Ю. В., Чумак О. В.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до приватного підприємства «Агроекологія» (далі - ПП «Агроекологія») про розірвання договорів оренди землі.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та успадкувала належне їй майно, у тому числі, право на земельні ділянки площею 4,62 га, кадастровий номер № :00:023:0005, і площею 4,59 га, кадастровий номер № :00:023:0004, що розташовані на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області. За життя між ОСОБА_2 (орендодавцем) та ПП «Агроекологія» (орендарем) укладено договори оренди зазначених земельних ділянок від 15 січня 2008 року та 16 січня 2008 року, умовами яких визначено, що перехід права власності на орендовані земельні ділянки до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставами для зміни умов договорів або їх розірвання.

Будучи новим власником земельних ділянок, ОСОБА_1 має бажання самостійно визначати режим користування та розпорядження ними. ПП «Агроекологія» на її письмові та усні звернення не реагує, відмовляється повертати належні їй на праві приватної власності земельні ділянки.

ОСОБА_1 просила:

розірвати договір оренди землі від 15 січня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ПП «Агроекологія», зареєстрований в Зіньківському районному відділі Полтавської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» 24 березня 2010 року за № 36;

розірвати договір оренди землі від 16 січня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ПП «Агроекологія», зареєстрований в Зіньківському районному відділі Полтавської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» 23 травня 2010 року за № 864

стягнути з ПП «Агроекологія» судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 червня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано договір оренди землі укладений 15 січня 2008 року між ОСОБА_2 та ПП «Агроекологія», площею 4,59 га розташованої на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, зареєстрований Зіньківським районним відділом Полтавської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» від 24 березня 2010 року за № 36.

Розірвано договір оренди землі укладений 16 січня 2008 року між ОСОБА_2 та ПП «Агроекологія» в особі директора Лубенця В. П., площею 4,62 га розташованої на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, зареєстрований Зіньківським районним відділом Полтавської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» 23 травня 2010 року за № 86.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що з часу прийняття спадщини після cмерті ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 01 листопада 2016 року стала стороною спірних договорів оренди землі, а саме орендодавцем. Відповідно до пункту 40 договорів оренди землі, перехід права власності на орендовані земельні ділянки до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договорів. ОСОБА_1 направила на адресу ПП «Агроекологія» листа, в якому повідомила орендаря про офіційне набуття права власності на цю земельну ділянку та з посиланням на пункт 40 договорів оренди земельної ділянки просила ПП «Агроекологія» припинити використання та повернути земельну ділянку.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Полтавського апеляційного суду від 28 березня 2019 року апеляційну скаргу ПП «Агроекологія» залишено без задоволення. Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 червня 2018 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що законодавець допускає можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку в разі, якщо це передбачено умовами такого договору. Встановивши, що позивач виявила бажання розірвати укладені з відповідачем спірні договори оренди і вона є новим власником земельних ділянок та бажає їх використовувати на власний розсуд, та врахувавши, що вимога позивача про розірвання спірних договорів оренди землі відповідає чинному законодавству та умовам укладених сторонами договорів оренди землі, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Заявлений ОСОБА_1 позов ґрунтується на передбаченому умовами договорів праві нового власника земельної ділянки на дострокове розірвання договорів оренди. Чинне законодавство не містить заборони для сторін договору оренди земельної ділянки передбачити випадки розірвання договору в односторонньому порядку. Тим більше, що позивач не оспорювала законність землекористування відповідача до заяви нею вимоги про розірвання договорів.

При відхиленні доводів апеляційної скарги апеляційний суд вказав, що районний суд обґрунтовано відмовив у прийнятті зустрічних позовів, оскільки вони не були взаємопов`язані, з різним предметом позову та не оплачені судовим збором. Тим більше, що звернення відповідача із зустрічними позовними вимогами та послідуюча процесуальна поведінка відповідача при розгляді справи вказують на недобросовісне користування ним своїми процесуальними правами і виконання процесуальних обов`язків, що межувало із зловживання ним своїми процесуальними правами, направленими на створення перешкод у розгляді справи по суті в розумні строки.

Аргументи учасників справи

У квітні 2019 року ПП «Агроекологія» подало касаційну скаргу, в якій просило оскаржені рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.При цьому посилалося на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди безпідставно не розглянули зустрічний позов ПП «Агроекологія».В матеріалах справи перебувають зустрічна позовна заява ПП «Агроекологія» та докази сплати судового збору за її розгляд. Проте зі змісту оскарженого судового рішення вбачається, що судами не розглянуто зустрічний позов ПП «Агроекологія», не вирішене питання про його обґрунтованість під час розгляду первісних позовних вимог.

Вказує, що суди не надали належної можливості ПП «Агроекологія» взяти участь в розгляді справи. Крім цього, позивачем не доведено порушення будь-яких її прав з боку ПП «Агроекологія», а твердження позивача про намір самостійно обробляти спірну земельну ділянку не можуть бути підставою для розірвання договору оренди. Позивачем не були доведені підстави для розірвання спірного договору оренди, які передбачені в статтях 651 та 652 ЦК України.

У травні 2019 року ПП «Агроекологія» подало пояснення в яких наголошує, що суди обмежили ПП «Агроекологія» в доступі до правосуддя та не мали правових підстав для відмови у розгляді зустрічного позову.

У липні 2019 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу ПП «Агроекологія» залишити без задоволення, а оскаржені рішення залишити без змін.

Відзив на касаційну скаргу мотивований тим, що судами зроблено вірний висновок, що перехід права власності на земельну ділянку, відповідно до умов спірних договорів оренди, є підставою для зміни або розірвання цих договорів, що відповідає, зокрема частині четвертій статті 32 Закону України «Про оренду землі».

Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 31 травня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та відмовлено узадоволенні заяви ПП «Агроекологія» про зупинення дії рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 червня 2018 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 28 березня 2019 року.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належало дві земельні ділянки, що розташовані на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області: площею 4,59 га та 4,62 га.

Між ОСОБА_2 та ПП «Агроекологія» укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,59 га від 15 січня 2008 року, який зареєстровано в Зіньківському районному відділі Полтавської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» 24 березня 2010 року за № 36

Між ОСОБА_2 та ПП «Агроекологія» договір оренди земельної ділянки площею 4,62 га від 16 січня 2008 року, який зареєстрований в Зіньківському районному відділі Полтавської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» 23 травня 2010 року за № 86.

У пункті 40 договорів оренди землі сторони погодили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. При цьому, цей пункт договорів будь-ким із його учасників не оспорювався й у встановленому законом порядку недійсним не визнавався.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла і її дочка ОСОБА_1 стала спадкоємцем земельних ділянок площею 4,6200 га, кадастровий номер :00:023:0004 та площею 4,5909 га, кадастровий номер :00:023:0005, які розташовані за адресою: Полтавська область, Зіньківський район, Ставківська сільська рада, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом, виданими приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Яровим О. М. 01 листопада 2016 року та інформаційними довідками з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно

Після оформлення свого права власності на успадковані земельні ділянки позивач ОСОБА_1 направила на адресу ПП «Агроекологія» листа, в якому повідомила орендаря про офіційне набуття права власності на цю земельну ділянку та з посиланням на пункт 40 договорів оренди земельної ділянки просила останнього припинити її використання та повернути їй.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) міститься висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 листопада 2018 року в справі № 530/545/16-ц (провадження № 61-19484св18) вказано, що «задовольняючи позов ОСОБА_1, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, виходили із того, що сторони спірного договору оренди землі від 16 січня 2008 року пунктом 40 передбачили можливість розірвання цього договору у разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а ПП «Агроекологія» відмовляється у добровільному порядку виконати вимоги нового власника - ОСОБА_1, та дійшли обґрунтованого висновку про законність позовних вимог про розірвання договору оренди землі. Доводи касаційної скарги про те, що в справі відсутні докази виникнення у ОСОБА_1 прав орендодавця за спірним договором, їх державної реєстрації, а відтак і порушень прав позивача за спірним договором, не є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки ОСОБА_1 успадкувала право власності на земельну ділянку та зареєструвала його у встановленому законом порядку. Таким чином, ОСОБА_1 як власник земельної ділянки, мала право звернутися до суду із відповідним позовом».

За таких обставин, суди обґрунтовано задовольнили позов.

Колегія суддів відхиляє аргументи касаційної скарги про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки рішення було ухвалено за відсутності матеріалів справи в суді першої інстанції, тому що матеріали справи 06 червня 2018 року були повернені з Апеляційного суду Полтавської області до Зіньківського районного суду Полтавської області (Т. 2, а. с. 114).

Аргумент касаційної скарги про те, що ПП «Агроекологія» незаконно відмовлено в прийнятті та повернено зустрічні позовні заяви колегія суддів відхиляє.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 червня 2018 року в прийняті зустрічних позовних заяв ПП «Агроекологія» від 28 березня 2017 року (Т. 1 а. с. 73-76), 07 вересня 2017 року (Т. 1 а. с. 127-129), 11 грудня 2017 року (Т. 1 а. с.143-145), 26 грудня 2017 року та 12 квітня 2018 року до ОСОБА_1 про внесення змін до договору оренди землі відмовлено та повернуто ПП «Агроекологія» (Т. 2, а. с. 117).

ПП «Агроекологія» оскаржувало до Полтавського апеляційного суду ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 червня 2018 року про відмову в прийнятті та повернення зустрічних позовних заяв, але апеляційна скарга ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15 лютого 2019 року повернута ПП «Агроекологія». Ухвалою Верховного Суду від 15 березня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПП «Агроекологія» на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 15 лютого 2019 року.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції про відмову в прийнятті та повернення зустрічної позовної заяви не скасована та не є предметом касаційного перегляду за касаційною скаргою ПП «Агроекологія».

Аргумент касаційної скарги про те, що ухвалення рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 червня 2018 року відбулося за відсутності представника ПП «Агроекологія» є необґрунтованим.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що ПП «Агроекологія» було належним чином повідомлено про судове засідання та ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 01 червня 2018 року (Т. 2, а. с. 31), на підставі клопотання представника ПП «Агроекологія» Мельникова Д. О., призначено проведення судового засідання 19 червня 2018 року в режимі відеоконференції у зв`язку з постійним проживанням та перебуванням Мельникова Д. О. у м. Києві.

18 червня 2018 року представником ПП «Агроекологія» Мельниковим Д. О. електронною поштою направлене клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його участю, від імені ПП «Агроекологія», в іншому судовому засіданні в апеляційному суді Полтавської області (Т. 2, а. с. 104).

Відповідні дії, у зв`язку з неодноразовим поданням ПП «Агроекологія» клопотань про відкладення розгляду справи, судом першої інстанції визнанні зловживанням процесуальними правами спрямованим на затягування розгляду справи, а причини неявки представника відповідача - неповажними.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обгрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права чи з порушенням норм процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржені рішення без змін, а тому судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного підприємства «Агроекологія» залишити без задоволення.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 червня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков