Справа № 496/2416/19
Провадження № 2/496/292/20
17 серпня 2020 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Галич О.П.,
секретаря - Ткаченко В.М.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу
за позовом: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , в інтересах якої діє адвокат Теренчук Євген Миколайович, місце проживання: АДРЕСА_2 , до
вимоги позивача: про звільнення майна і під арешту
учасники справи - повідомлені належним чином про час, дату та місце слухання справи, в
судове засідання не з`явились
І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
5. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, але в матеріалах справи міститься заява представника про розгляд справи без його участі, та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
6. Представник третьої особи Біляївської районної державної нотаріальної контори до суду не з`явився, але надіслали до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
7. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2019 року, цивільну справу № 496/2416/19, передано в провадження судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П.
8. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 08 липня 2019 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
9. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 13 липня 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено до розгляду цивільну справу.
10. Відповідач - ОСОБА_2 в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
11. Оскільки відповідачі ОСОБА_2 , ПАТ «МТБ Банк» були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання (ст. 128 Цивільно-процесуального кодексу України) та в судове засідання не з`явилися без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України.
12. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
13. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом РАЦС Ленінського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 27 від 26 січня 2001 року, матір`ю ОСОБА_1 , є - ОСОБА_4 (а.с.19).
14. Згідно свідоцтву про одруження серії НОМЕР_2 , виданого відділом РАЦС Роздільнянського районного управління юстиції Одеській області, актовий запис № 165 від 12.11.2004 року та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб. ОСОБА_4 одружилася з ОСОБА_5 та змінила своє прізвище на ОСОБА_6 (а.с.21, 22).
15. Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Біляївським міжрайонним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеськії області, актовий запис № 608 від 07.06.2017 року, ОСОБА_3 померла (а.с.20).
17. ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом звернулась у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса.Але, листом № 343/02-14 від 14.06.2018 року, приватним нотаріусомРоздільнянського нотаріального округу Одеської області Патраманською Л.М. відмовлено ОСОБА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку у зв`язку з тим, що згідно ухвали Біляївського районного суду Одеської області № 2-1818/2010 від 10.11.2010 року, на дану земельну ділянку накладено арешт та окрім цього, власником даної земельної ділянки вказано ОСОБА_2 (а.с.10)
18. Згідно заочного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10.11.2010 року, вбачається, що у провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходилась цивільна справа за позовом ВАТ «Морский транспортний банк» до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , про стягнення з них заборгованості за кредитним договором, вказаним рішенням позовні вимоги позивача були задоволенні та стягнуто з відповідачів на користь ВАТ «Морский транспортний банк» заборгованість за кредитним договором (а.с.9).
20. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 107955505 від 18.12.2017 року та № 171629384 від 25.06.2019 року, вбачається, що згідно ухвали суду від 10.11.2010 року, співробітниками ВДВС Біляївського районного управління у Одеської області, винесена постанова № 22739821 від 18.11.2010 року, про відкриття виконавчого провадження та згідно цієї постанови, 23.11.2010 року, реєстратором Одеської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, внесені відповідні дані у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, про обтяження - арешт нерухомого майна, на вищевказану земельну ділянку, де власником вказано ОСОБА_2 (реєстраційний номер обтяження 1051908).
21. Також згідно вищевказаної ухвали суду про накладення арешту, 11.11.2010 року, державним нотаріусом Біляївської нотаріальної контори, на дану земельну ділянку внесені відповідні дані у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, про обтяження - арешт нерухомого майна, на вищевказану земельну ділянку, де власником вказано ОСОБА_2 (реєстраційний номер обтяження 10475009) (а.с.11, 12).
22. Згідно довідки Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області №02-17-751 від 03.07.2019 року, зазначено, що згідно запису в погосподарській книзі с.Нерубайське №31 за 2016-2020 року, особовий рахунок № НОМЕР_4 стор.84, за померлою ОСОБА_3 числиться земельна ділянка площею 0,070 га за адресою: АДРЕСА_4 , на підставі договору-купівлі продажу земельної ділянки від 28 грудня 2009 року (а.с.68).
23. Згідно матеріалів спадкової справи №143/2017, вбачається, що позивач ОСОБА_1 дійсно є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 (а.с.98-167).
V. Оцінка Суду.
24. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
25. Згідно ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.
26. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
27. Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велі Девелопментс ЛТД та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.
28. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого Королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).
29. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
30. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
31. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
32. Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.
33. Так, з матеріалів справи вбачається, що факт продажу та належності даної земельної ділянки ОСОБА_3 підтверджується договором купівлі - продажу вищевказаної земельної ділянки від 28.12.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Гуменюк А.М., де продавцем вказано - ОСОБА_2 , а покупцем - ОСОБА_3 та Витягом з Державного реєстру правочинів № 8137458 від 28.12.2009 року.
34. Тобто, арешт був накладений ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 10.11.2010 року після того, як ОСОБА_2 продав вказану земельну ділянку та ОСОБА_3 стала фактичним її власником.
35. Наказ Міністерства юстиції України № 7/5 від 28.01.2003 року, про затвердження «Порядку ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно», був прийнятий після складання та підписання сторонами, вищевказаного договору купівлі-продажу. Тому відповідні дані про зміну власника, не були внесені у Державний Реєстр прав власності на нерухоме майно.
36. Підтвердженням факту, що вказаний договір купівлі-продажу вищевказаної земельної ділянки є дійсним, є відмітка на договорі - купівлі продажу, про реєстрацію даного договору в Нерубайській сільській раді Біляївського району Одеської області за №1457 від 13.02.2012 року.
37. Крім того, на Державному акті про право власності на вищевказану земельну ділянку серії ЯИ № 177629 виданого ОСОБА_2 , є відмітка приватного нотаріуса Гуменюка А.М., про посвідчення їм договору купівлі-продажу земельної ділянки та вказано, що «право власності на земельну ділянку переходить до ОСОБА_3 »
39. Враховуючи те, що арешт накладений ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 10.11.2010 року знятий не був, тому вказане перешкоджає реалізації спадкових права ОСОБА_1 на реєстрацію права власності.
40. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.
41. На думку суду, подальший арешт всього майна не забезпечує справедливого балансу між несприятливими наслідками та цілей, на досягнення яких спрямований арешт майна.
42. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
43. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із позовною заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право власності позивачки, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивачки підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майната вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про арешт нерухомого майна.
44. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході розгляду справи в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 81, 259, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», суд -
1. Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат - Теренчук Євген Миколайович до ОСОБА_2 , ПАТ «МТБ Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Відділ державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції в Одеській області, Біляївська районна державна нотаріальна контора, Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.
4. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
6. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
7. Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
8. Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
9. Повний текс рішення складено 27 серпня 2020 року.
Суддя О.П. Галич