Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/1535/19

2/330/47/2020

"09" січня 2020 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі:

судді Ковальчук О.А.

за участю секретаря Базаджи Т.О.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Якимівка Запорізької області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що з 2010 року по 22.06.2015 року він проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 .. Під час сумісного проживання ОСОБА_2 завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_3 . Однак ОСОБА_2 визнаючи, що ОСОБА_1 є біологічним батьком дитини, самостійно, без його відома подала до відділу реєстрації актів цивільного стану Якимівського районного управління юстиції у Запорізькій області заяву про реєстрацію батьківства відповідно до ст. 126 СК України. У зв`язку з цим при реєстрації народження дитини у відділі реєстрації актів цивільного стану Якимівського районного управління юстиції у Запорізькій області прізвище, ім`я та по батькові батька у Книзі реєстрації народжень записано за вказівкою матері у відповідності до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Просить суд визнати його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні позивач пояснив, що з 02.07.2011 року по 22.06.2015 року він мешкав разом з відповідачкою по АДРЕСА_1 . Мали двох спільних дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . у 2015 році вона виїхала до Російської Федерації. Приїхала її матір ОСОБА_6 та забрала дітей до с. Трудового Якимівського району Запорізької області. Він просив ОСОБА_2 зареєструвати дітей на нього, але вона відмовлялася, мотивуючи тим, що хоче отримувати кошти як мати-одиначка.

Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце судового засідання. Відзив на позовну заяву та всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову не надала.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши позивача, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Докази, на які посилається позивач, що підтверджують спорідненість стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме: довідка виконавчого комітету Якимівської селищної ради №3589 від 05.07.2019 року, згідно якої ОСОБА_1 має склад сім`ї: дружина ОСОБА_8 , донька ОСОБА_9 , син ОСОБА_3 (а.с.9); акт про відвідування сім`ї/особи №90 від 13.06.2019 року (а.с.10); наказ Служби у справах дітей Якимівської районної державної адміністрації № 46 від 14.06.2019 року про тимчасове влаштування малолітньої дитини ОСОБА_3 в родину ОСОБА_1 до вирішення питання встановлення батьківства (а.с.11); довідка служби у справах дітей Якимівської районної державної адміністрації №01-14/363 від 10.06.2019 року про те, що він перебуває у родинних відносинах з ОСОБА_10 , 2014 року народження (а.с.12), є недопустимими, оскільки питання щодо встановлення батьківства вирішується виключно на підставі висновку судової молекулярно-генетичної експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Згідно висновку судового експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 8-651 від 27.11.2019 року, біологічна спорідненість між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виключається (а.с.50-56).

Висновок експертизи № 8-651 від 27.11.2019 року є достатнім доказом, який дає змогу дійти висновку про відсутність вірогідності батьківства ОСОБА_1 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, керуючись 76,77,78,79,80,81,83, 263,264,265 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. 128 Сімейного кодексу України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Трудове Якимівського району Запорізької області, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гвардійське Якимівського району Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 13.01.2020 року.

Суддя