ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року

м. Київ

справа № 766/7760/17

провадження № 61-46608 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Дундар І. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонавтотранс»,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонавтотранс» на постанову апеляційного суду Херсонської області від 20 вересня 2018 року в складі колегії суддів Семиженка Г. В., Базіль Л. В., Бугрика В. В.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ТОВ «Херсонавтотранс» і з урахуванням уточнених позовних вимог просила:

- визнати незаконними та скасувати накази відповідача від 02 березня 2017 року № 68, № 69, № 70 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень у вигляді доган;

- визнати незаконним і скасувати наказ відповідача від 11 квітня 2017 року № 107 ро звільнення ОСОБА_1 із посади начальника відділу охорони праці та безпеки руху;

- поновити позивача на посаді начальника відділу охорони праці та безпеки руху ТОВ «Херсонавтотранс» із 11 квітня 2017 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача 62 570,88 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 6000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та 6000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 указувала, що вона з 11 червня 2004 року працювала на посаді начальника відділу охорони праці та безпеки руху ТОВ «Херсонавтотранс».

02 березня 2017 року її тричі за один день безпідставно притягнуто до дисциплінарної відповідальності та звільнено з посади за систематичне невиконання посадових обов`язків.

Листом відповідача від 11 квітня 2017 року № 09/367 позивача повідомлено, що наказом від 11 квітня 2017 року № 107 її звільнено з займаної посади на підставі пунткту 3 частини першої статті 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, та повідомлено про необхідність отримання трудової книжки.

Позивач уважала дані накази незаконними, оскільки вона належним чином виконувала свої посадові обов`язки, а накази про притягнення її до дисциплінарної відповідальності та наказ про звільнення не містять достатнього обґрунтування.

Указані дії відповідача завдали їй моральної шкоди, яка проявилася у душевних стражданнях та переживаннях, нервових стресах та потрясіннях, що в цілому призвело до погіршення її загального стану та порушення нормального, звичного укладу життя.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 23 квітня 2018 року в задоволенні позову відмовлено з підстави необґрунтованості.

Суд першої інстанції виходив із того, що матеріалами справи підтверджується факт систематичного невиконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків, а тому її звільнення на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України здійснене роботодавцем із дотриманням установленого законом порядку.

Короткий зміст судового рішення апеляційного суду

Постановою апеляційного суду Херсонської області від 20 вересня 2018 року апеляційну скаргу позивача задоволено, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 квітня 2018 року в частині позовних вимог про визнання незаконними та скасування наказів генерального директора ТОВ «Херсонавтотранс» № 68 від 02 березня 2017 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани та від 11 квітня 2017 року № 107 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу охорони праці та безпеки руху, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково:

- визнано незаконними та скасовано накази генерального директора ТОВ «Херсонавтотранс» від 02 березня 2017 року № 68 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани та від 11 квітня 2017 року № 107 про звільнення ОСОБА_1 із посади начальника відділу охорони праці та безпеки руху;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу охорони праці та безпеки руху ТОВ «Херсонавтотранс» із 11 квітня 2017 року;

- стягнуто з ТОВ «Херсонавтотранс» на користь ОСОБА_1 78 119,18 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 3000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та 6000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд виходив із того, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за непроведення медогляду працівників виданий 02 березня 2017 року, тобто з пропуском шестимісячного терміну з дня вчинення дисциплінарного порушення, а наказ про звільнення є безпідставним, оскільки накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності, на підставі яких звільнена позивач, прийняті в один день, що не є систематичністю в розумінні КЗпП України, а тому такий наказ підлягає скасуванню.

Задовольняючи вимогу про стягнення середнього заробітку, апеляційний суд виходив із незаконності звільнення та наявності підстав для поновлення позивача на посаді.

Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивача, апеляційний суд виходив із обсягу моральних страждань ОСОБА_1 , засад співмірності та розумності.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

25 жовтня 2018 року ТОВ «Херсонавтотранс» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Херсонської області від 20 вересня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

Ухвалою Верховного суду від 18 травня 2020 року дана справа призначена до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати оскаржувану постанову апеляційного суду як таку, що прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстнації.

Указує, що апеляційний суд, установивши, що позивач неналежним чином виконувала свої посадові обов`язки, безпідставно вважав, що систематичність у їх невиконанні відсутня.

Аналіз вимог касаційної скарги дає підстави для висновку, що постанова апеляційного суду оскаржується в частині задоволених позовних вимог про визнання незаконними та скасування наказів генерального директора ТОВ «Херсонавтотранс» № 68 від 02 березня 2017 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани та від 11 квітня 2017 року № 107 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу охорони праці та безпеки руху, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та судових витрат.

В іншій частині постанова апеляційного суду в касаційному порядку не оскаржується, а тому Верховним Судом не переглядається.

Відзив на касаційну скаргу

У січні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив позивача на дану касаційну скаргу, в якому вона просила касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову апеляційного суду в оскаржуваній частіні - без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що ОСОБА_1 із 11 червня 2004 року працювала на посаді начальника відділу охорони праці та безпеки руху ТОВ «Херсонавтотранс».

Наказом від 20 вересня 2013 року № 224 на начальника відділу охорони праці та безпеки руху ТОВ «Херсонавтотранс» ОСОБА_1 покладені обов`язки з ведення та організації роботи з питань цивільного захисту. За додатковий обсяг роботи, який не передбачений посадовою інструкцією та посадою, ОСОБА_1 встановлена доплата.

Наказом від 02 березня 2017 року № 68 позивачеві оголошено догану за порушення пунктів 2.5, 2.27 посадової інструкції, а саме незабезпечення зі сторони начальника відділу охорони праці та безпеки руху ТОВ Херсонавтотранс належного контролю за своєчасним проходженням водіями медичного огляду. А саме: водії автотранспортних засобів служби технічного відділу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мали прострочені медичні довідки.

Згідно з медичними довідками серії ЯЯЧ №243509 від 15 травня 2015 року щодо придатності водія ОСОБА_2 до керування транспортним засобом та серії ЯЯЧ №243619 від 19 травня 2015 року щодо водія ОСОБА_3 комісія медичного закладу надала згоду на право керування транспортним и засобами вказаним водіям лише на рік.

Термін дій довідки ОСОБА_2 закінчився 15 травня 2016 року, ОСОБА_3 - 19 травня 2016 року.

Наказом від 02 березня 2017 року № 69 оголошено догану за порушення пунктів 2.6, 2.22, 2.25, 4.1 посадової інструкції, а саме за допущення порушень при зберіганні та веденні документації у структурних підрозділах, оскільки відсутні підписи співробітників товариства про проведення інструктажу від 09 червня 2016 року, не зазначено за якими інструкціями проводився інструктаж, не проведено інструктажі у липні, грудні 2016 року із робітниками підприємства, які проводять роботи з підвищеною небезпекою, не обліковані журнали, у журналі реєстрації нещасних випадків невиробничого характеру за 2017 рік зареєстровано 3 нещасних випадки, проте не видані потерпілому або його представнику акти за формою НТ.

Журнали «Реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці», «Реєстрації нещасних випадків невиробничого характеру» не містять на першій сторінці індекс справи структурного підрозділу та порядковий номер в межах підрозділу у відповідності до номенклатури справ, з чого вбачається, що ці вимоги порушені начальником відділу з охорони праці та безпеки руху ТОВ «Херсонавтотранс» при формуванні справ.

Наказом від 02 березня 2017 року № 70 оголошено догану за порушення пунктів 1.5, 2.6, 2.25 посадової інструкції, а саме порядок ведення журналів.

Журнал реєстрації вступного інструктажу з безпеки руху розпочатий 02 жовтня 2013 року, не закритий та використовується в роботі, останній запис 29 січня 2014 року. Другий журнал, який розпочатий 14 січня 2016 року, незакритий і записи відсутні.

Журнал реєстрації інструктажів з безпеки руху розпочатий 01 вересня 2016 року, останній запис - 03 листопада 2016 року; журнал реєстрації інструктажів з питань пожежної безпеки розпочатий 02 вересня 2013 року та використовується в роботі, останній запис - 03 вересня 2016 року.

Журнали обліку вогнегасників та перевірки пожежних кранів відсутні.

Наказом від 15 березня 2017 року № 88 створено комісію з проведення перевірки роботи по вирішенню питань цивільного захисту на ТОВ «Херсонавтотранс».

20 березня 2017 року складений акт, у якому комісія вказала, що «ведення та організація роботи з питань цивільного захисту ОСОБА_1 здійснюється з порушенням вимог чинного законодавства України» та запропонувала зняти доплату за обсяг вказаних робіт з ОСОБА_1 і призначити іншу відповідальну особу, якій доручити цю роботу.

З указаним актом ОСОБА_1 ознайомлена 24 березня 2017року та надала свої письмові пояснення з приводу порушень у формі службової записки.

Наказом від 24 березня 2017року № 89 з ОСОБА_1 знята доплата та припинені її повноваження як відповідальної особи, на яку покладені обов`язки з ведення та організації роботи з питань цивільного захисту.

Листом від 11 квітня 2017 року профспілкова організація ТОВ «Херсонавтотранс» надала згоду на зняття доплати та звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України.

Наказом ТОВ «Херсонавтотранс» від 11 квітня 2017 року № 107 ОСОБА_1 звільнена з посади начальника відділу охорони праці та безпеки руху ТОВ «Херсонавтотранс» на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

На час розгляду справи в суді першої інстанції наказ про звільнення та трудова книжка позивачеві не вручені.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга подана до набрання чинності Закону України № 460-ІХ від 15 січня 2020 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», тому відповідно до пункту 2 прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону розглядається у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.

Згідно з положеннями статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За результатами розгляду касаційної скарги колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Постанова апеляційного суду в оскаржуваній частині відповідає зазначеним вимогам закону частково.

Відповідно до положень статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до статті 148 цього Кодексу дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, та не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку, ст. 149 врегульовує порядок застосування дисциплінарних стягнень, за яким до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення, при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника, стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Установивши, що наказом від 02 березня 2017 року № 68 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за невиконання своїх посадових обов`язків щодо організації медогляду працівників 14 травня 2016 року та 18 травня 2016 року, апеляційний суд зробив правильний висновок, що такий наказ прийнятий із пропуском шестимісячного строку, а тому підлягає скасуванню.

Апеляційний суд установив правомірність наказів від 02 березня 2017 року №№ 69,70 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, й у цій частині рішення апеляційного суду в касаційному порядку не оскаржується.

За передбаченими пунктом 3 статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України).

У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року в справі № 363/4221/16-ц (провадження № 61-28075св18).

Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної та громадської відповідальності, та порушив її знову.

Аналогічне тлумачення поняття «систематичності» застосоване в ухвалі Верховного Суду від 08 жовтня 2018 року в справі № 641/6317/16-ц (провадження № 61-41679ск18).

Підставою для звільнення ОСОБА_1 із займаної посади є встановлені службовою перевіркою порушення обов`язків із вирішення питань цивільного захисту, покладених на позивача відповідно до наказу від 20 вересня 2013 року № 224, а також раніше вчинені дисциплінарні правопорушення, за які її притягнуто до дисциплінарної відповідальності наказами від 02 березня 2017 року №№ 69 і 70.

Апеляційний суд, визнаючи звільнення незаконним, указав, що наказ про встановлення надбавки за виконання обов`язків із вирішення питань цивільного захисту не доведений до відома ОСОБА_1 .

У касаційній скарзі ТОВ «Херсоавтотранс» указує, що ОСОБА_1 неодноразово ознайомлена з наказами, якими саме на неї покладені відповідні обов`язки, а отже вона знала, що є відповідальною за вирішення питань із цивільного захисту; апеляційний суд безпідставно не взяв до уваги наявні в матеріалах справи накази ТОВ «Херсонавтотранс» від 18 лютого 2015 року № 27 і від 23 травня 2016 року № 80, які завізовані ОСОБА_1 , і відповідно до пунктів 1, 2 яких до складу штабу цивільного захисту (ЦЗ) об`єкта входить «посадова особа з питань ЦЗ - ОСОБА_1 - начальник відділу ОП та БР»; пунктом 5 цих наказів ОСОБА_1 як посадовій особі з питань ЦЗ доручено привести документацію з ЦЗ у відповідність до вимог чинного законодавства.

Апеляційний суд не дослідив зібрані в справі докази та передчасно зробив висновок про відсутність систематичності дисциплінарних порушень та, відповідно, підстав для звільнення за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України.

Суд першої інстанції не встановив, чи ознайомлена ОСОБА_1 із наказом про покладення на неї обов`язків із вирішення питань цивільного захисту, та чи виконувала ОСОБА_1 відповідні обов`язки, а апеляційний суд указаний недолік не усунув.

Оскільки суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, а розгляд справи апеляційним судом проведено не повно, постанова апеляційного суду в частині визнання незаконним звільнення з посади на підставі наказу від 11 квітня 2017 року № 107 підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 235 КЗпП України при прийнятті рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, визначеними Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Згідно зі статтею 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Вирішення вказаних вимог залежить від вирішення судом питання про законність звільнення з посади, а тому наявні правові підстави для скасування постанови апеляційного суду в цій частині з направленням справи на новий розгляд до апеляційного суду.

Ураховуючи викладене, наявні правові підстави для часткового задоволення касаційної скарги та скасування постанови апеляційного суду в частині з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонавтотранс» задовольнити частково.

Постанову апеляційного суду Херсонської області від 20 вересня 2018 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонавтотранс» про визнання незаконним і скасування наказу генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонавтотранс» від 02 березня 2017 року № 68 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани залишити без змін.

Постанову апеляційного суду Херсонської області від 20 вересня 2018 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонавтотранс» про визнання незаконним і скасування наказу генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонавтотранс» від 11 квітня 2017 року № 107 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу охорони праці та безпеки руху, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

І. О. Дундар

М. М. Русинчук