Пр. №2-о/756/704/20
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шевчука А.В.‚
при секретарі - Парфенчик К.В.
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Дарницький районний у м. Києві відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини,
24 вересня 2020 року адвокат Авіжень В.Й. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою у якій просить встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Судак, АР Крим, Україна, дитини чоловічої статі ОСОБА_2 від матері - громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батька у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України, громадянина України ОСОБА_3 .
В обґрунтування заяви вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в пологовому будинку м. Судак, АР Крим, на тимчасово окупованій території, народила дитину. За заявою до Дарницького районного у м. Києві відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про державну реєстрацію дитини отримала відмову, оскільки документи представлені заявником видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Встановлення факту народження необхідне заявниці для реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження встановленого зразку.
В судове засідання заявниця та представник останньої не з`явились, у супровідному листі поданому на виконання ухвали про усунення недоліків заяви та заяві про встановлення факту, крім іншого, просили ухвалити рішення у справі за їх відсутності.
Представник відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, причин неявки до суду не повідомили.
За таких обставин, з огляду на позицію заявника, суд вважає можливим провести розгляд даної заяви за відсутності осіб які не з`явились на підставі наданих доказів.
Дослідивши матеріали справи та надані докази судом встановлено наступне.
Заявниця - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, уродженка м. Красний Луч, Луганської області, що підтверджується паспортом громадянина України Серія НОМЕР_1 .
Згідно обмінної карти вагітної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувала на обліку вагітних жіночої консультації ГУ «ЛГМБ №3» ЛНР з 30.04.2020 року та 25.06.2020 року вибула до АР Крим в м. Судак.
За протоколом ультразвукового обстеження вагітних КЗ «Охтирська ЦРЛ» від 20.03.2020 року та протоколом вагітної ОСОБА_1 має однопліду вагітність нормального перебігу 22 тижні.
У відповідності до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
За таких обставин, заявниця зіткнулася із труднощами реєстрації народження дитини на підставі документів виданих на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження
Стаття 317 ЦПК України визначає особливості провадження у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує акт народження, підставою для державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 виданого Судакським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим 12.08.2020 року матір`ю народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , при цьому будь-яких відомостей про батька дитини не вказано.
У суду не має підстав ставити під сумнів вагітність заявниці та народження нею дитини, протилежних доказів суду не надано.
З огляду на зазначене, суд вважає можливим встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, народила ІНФОРМАЦІЯ_1 в пологовому будинку м. Судак, АР Крим, Україна, дитину - хлопчика.
Судом встановлено та зазначено у заяві, що ОСОБА_1 на час народження дитини у зареєстрованому шлюбі не перебувала.
Відповідно до ч. 1 ст. 146 Сімейного кодексу України ім`я дитини визначається за згодою батьків. Ім`я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матір`ю дитини.
Відповідно до частини 2 статті 147 Сімейного кодексу України по батькові дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, за умови, що батьківство щодо дитини не визнано, визначається за іменем особи, яку мати дитини назвала її батьком.
Зі змісту ст. 135 СК України вбачається, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли не має спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.
Таким чином, вимога заяви в порядку окремого провадження щодо зазначення в рішенні суду про встановлення факту народження імені дитини та відомостей про батька дитини без підтвердження існування заяви останнього про його батьківство, підтвердження перебування вказаної особи у шлюбі з матір`ю дитини не підлягає задоволенню.
При цьому, з огляду на положення ст.ст. 135, 146 СК України заявниця не позбавлена можливості саме при реєстрації народження дитини і отриманні свідоцтва про народження на підставі рішення суду визначитись і зазначити ім`я дитини та наполягати на реєстрації народження за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записати за своєю вказівкою.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 19, 81, 82, 89, 315, 317 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд -
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Дарницький районний у м. Києві відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини - задовольнити частково.
Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, уродженка м. Красний Луч, Луганської області народила ІНФОРМАЦІЯ_1 в пологовому будинку м. Судак, АР Крим, Україна, дитину - хлопчика.
В задоволенні решти вимог заяви - відмовити.
Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Шевчук