Справа № 182/8839/19
Провадження № 2/0182/324/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31.08.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Приміської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на наступне.

Їй, на підставі договору купівлі-продажу частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок, посвідченого нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Апальковим Є.В. 07 серпня 2013 року, належить 5/18 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки виконавчого комітету Приміської сільської ради від 11 грудня 2019 року (вих. № 3650), у вищевказаному будинку зареєстровані ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , - її колишня невістка та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - її онучка. Належні їй 5/18 частин зазначеного будинку є окремим володінням, виділеним в натурі та обліковуються в сільській раді як будинок № la, але без належного оформлення. Її колишня невістка ОСОБА_2 разом з онукою ОСОБА_4 в зазначеному будинку не мешкає з літа 2016 року в зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин з її сином, що підтверджується актом виконавчого комітету Приміської сільської ради від 11 грудня 2019 року (вих. № 3649). В будинку відсутні будь-які їх речі. Фактично ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_4 мешкає в АДРЕСА_2 , що підтверджується судовим наказом, виданим Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області 14 листопада 2017 року по справі № 182/5226/17. Таким чином, ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_4 відсутні за місцем реєстрації без поважних причин понад три роки. Реєстрація ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_4 в житловому будинку АДРЕСА_1 , порушує її право власника будинку, зокрема, на отримання субсидії. ОСОБА_2 відмовляється самостійно знятись з реєстрації разом з донькою за вказаною адресою, тому вона змушена звернутись до суду з позовною заявою про визнання ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 . Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ч.1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місці проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Ст.72 ЖК України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин звернулась до суду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свої позові вимоги підтримала в повному обсязі і додатково суду пояснила, що намагалася домовитися з відповідачкою мирно, але не змогла. Відповідачка сказала, що відсудить в неї будинок, і виписуватись не схотіла.

Відповідачка ОСОБА_2 , яка виступає в своїх інтересах та інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_4 , в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, але суду пояснила, що в 2016 році пішла зі спірного будинку разом з донькою, оскільки вже не могла проживати однією сім`єю разом із сином позивачки. Комунальні послуги в будинку за себе не сплачує і будинок не утримує, оскільки там не живе. Зараз живе в гуртожитку з іншим чоловіком.

Третя особа до суду не з`явилась, представник надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2.4.7.11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності прав приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.

Згідно зі ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Згідно із ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71. 72, 116. 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення: про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних реєстраційному органу.

Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачці по справі, на підставі договору купівлі-продажу частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок, посвідченого нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Апальковим Є.В. 07 серпня 2013 року, належить 5/18 частин житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.5-6). Відповідно до довідки виконавчого комітету Приміської сільської ради від 11.12.2019 року (вих. № 3650), у вищевказаному будинку зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7). Належні позивачці по справі 5/18 частин зазначеного будинку є окремим володінням, виділеним в натурі та обліковуються в сільській раді як будинок № la, але без належного оформлення. Відповідачка ОСОБА_2 разом з малолітньою донькою ОСОБА_4 в зазначеному будинку не мешкають з літа 2016 року, що підтверджується актом виконавчого комітету Приміської сільської ради від 11.12.2019 року (вих. № 3649) (а.с.8, 31). В будинку відсутні будь-які речі віповідачів. Фактично ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_4 мешкають в АДРЕСА_3 . Коштів на утримання будинку, в якому відповідачка разом з донькою зареєстровані, вона не надає. Таким чином, ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_4 відсутні за місцем реєстрації без поважних причин понад три роки. Реєстрація ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_4 в житловому будинку АДРЕСА_1 , порушує право власника будинку, зокрема, на отримання субсидії.

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись 2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_4 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал