Справа №295/331/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді - Полонця С.М.,

секретаря с/з - Глущенко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

за участю: представника заявника - адвоката Грабовського Д.О., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 та встановити наступні заходи тимчасового обмеження її прав та покласти на неї такі обов`язки: заборонити перебувати в місцях проживання (перебування) ОСОБА_1 із малолітнім сином ОСОБА_3 та наближатися на відстань менше 500 (п`ятсот) метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 із малолітнім сином ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заяви зазначено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 14.10.2017 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено відповідний актовий запис № 3327. Під час шлюбу у них народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час їх спільний син ОСОБА_4 перебуває лише на утриманні батька та проживає з ним. Малолітнім сином Міхаїлом ОСОБА_2 взагалі не цікавиться, не приймає участь у його вихованні та розвитку. У той же час, ОСОБА_2 постійно вчиняє відносно заявника домашнє насильство, а також домашнє насильство відносно малолітнього сина ОСОБА_3 . У зв`язку з цим, заявник вимушений звернутися до суду з метою захисту своїх прав та прав малолітнього ОСОБА_3 . Також з приводу вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства ОСОБА_1 звертався до органів Національної поліції з проханням притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КК України - «Вчинення насильства в сім`ї». Однак, ні Житомирський ВП ГУНП в Житомирській області, ні Богуславське РВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області відповідь не надали. Протягом 2018 року ОСОБА_2 неодноразово та систематично наносила заявнику тілесні ушкодження. У лютому 2018 року ОСОБА_2 нанесла заявнику тілесні ушкодження шляхом нанесення ударів по обличчю та нозі, внаслідок чого такі тілесні ушкодження були видимі. Окрім того, в грудні 2018 року перебуваючи в перинатальному центрі в м. Житомирі ОСОБА_2 нанесла заявнику тілесні ушкодження шляхом завдання ударів по тілу. 14.01.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області із заявою про вчинення ОСОБА_2 відносно нього злочинів, в т.ч. передбаченого ч. 1 ст.125 КК України. На підставі ухвали слідчого судді у справі № 295/956/19 вказану інформацію було внесено до ЄРДР і на даний час слідчим відділом Житомирського ВП проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000372. ОСОБА_2 здійснює психологічне насилля також способом подання до правоохоронних органів відносно заявника заяв про вчинення злочинів. 14.01.2019 р. ОСОБА_2 поштовим зв`язком подала заяву про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ст.152 КК України. При цьому, в заяві вказала, що нібито він неодноразово ґвалтував її протягом та після вагітності. В наступному співробітниками Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області було проведено перевірку по фактам, викладеним в заяві ОСОБА_2 від 14.01.2019 р. Дані факти не знайшли будь якого підтвердження. Заявник надавав відповідні пояснення співробітникам поліції. В той же час, ОСОБА_2 як заявниця відповідні пояснення співробітникам поліції не надала. На даний час Житомирським ВП ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000990 за фактом повідомлення ОСОБА_2 органу досудового розслідування про вчинення злочину. Крім того, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27.08.2019 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису. Приблизно через один місяць від моменту винесення вказаного рішення суду під час перебування заявника з сином поруч власного помешкання за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 знаючи про обмежувальний припис, порушуючи всі його вимоги, наблизилася до них та грубо і відкрито почала погрожувати заявнику вбивством та тим, що зробить заявника інвалідом, після чого відбере у нього Міхаїла. Після чого заявник звертався до Печерського управління поліції в м. Києві та до суду, який виніс ухвалу про зобов`язання працівників поліції внести відповідні відомості в ЄРДР.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця С.М. від 13.01.2020 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву в повному обсязі та просив її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Представник заінтересованої особи надав заяву про відкладення розгляду справи, однак доказів поважності причин неявки його та заінтересованої особи не надав, що відповідно до ч.1 ст.350-5 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Вислухавши пояснення представника заявника та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в шлюбі, який зареєстрований 14.10.2017 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено відповідний актовий запис № 3327.

Від шлюбу заявник та заінтересована особа мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з батьком за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно заяви ОСОБА_2 від 18.12.2018 року, остання надала згоду на проживання (реєстрацію місця проживання) свого малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем реєстрації батька дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , яка посвідчена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Катюхою О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 3193.

На підставі заяви ОСОБА_2 від 22.12.2018 року, остання дала згоду на виховання свого малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 дала свою добровільну згоду, щоб батько дитини самостійно приймав рішення щодо виховання сина, яка посвідчена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. та зареєстровано в реєстрі за № 13229.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.09.2014 року, право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_1 .

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27.08.2019 року по справі №295/12602/19 заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, задоволено частково. Видано обмежувальний припис терміном на шість місяців відносно ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП - НОМЕР_1 : адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ), яким визначено наступні тимчасові обмеження її прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 : заборонено перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 із малолітнім сином - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонено наближатися на відстань менше 500 (п`ятсот) метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 із малолітнім сином - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонено вести будь-які види листування, телефонні переговори (спілкування, т.ч. в мессенджерах) із ОСОБА_1 або контактувати з ним через іні засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Крім цього, в провадженні Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0005493 від 13.12.2019 року за ч.1 ст.14, ч.1 ст.125 КК України, з витягу якого слідує, що 24.09.2019 року до Печерського управління поліції надійшла ухвала Печерського районного суду м. Києва №757/24666/19-к щодо внесення відомостей по факту готування ОСОБА_2 до вчинення злочину, а саме отруєння свого чоловіка ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що заявник та його малолітній син, як жертви домашнього насильства, потребують захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом не встановлено наявності між заявником та заінтересованою особою спору про місце проживання дитини, оскільки відповідно до нотаріально посвідчених заяв ОСОБА_2 надала згоду на проживання дитини з батьком та самостійне прийняття батьком рішень щодо виховання сина.

З огляду на видачу судом раніше обмежувального припису стосовно заінтересованої особи за адресою: АДРЕСА_1 , строк дії якого ще не закінчився, відсутні підстави для повторної видачи обмежувального припису за вказаною адресою.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису строком на шість місяців за адресою місця проживання заявника: АДРЕСА_2 .

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263, 265, 350-5-350-8 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис терміном на шість місяців відносно ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП - НОМЕР_1 : адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ), яким визначити наступні тимчасові обмеження її прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 :

Заборонити перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 із малолітнім сином - ОСОБА_3 та наближатися на відстань менше 500 (п`ятсот) метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 із малолітнім сином - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

В решті вимог відмовити.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне судове рішення складено 14.01.2020 року.

Заявник: ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: С.М. Полонець