Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4636/20
Провадження №2-о/711/85/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2020 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, - встановлення факту, що він перебував на військовій службі з 25.11.1983р. по 01.04.1985р. в військовій частині НОМЕР_1 , з вересня 1984р. по січень 1985р. був учасником бойових дій в Афганістані, військова частина НОМЕР_1 місто Хорог, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ст. 293 ч.1 ЦПК).

Загальним об`єктом судового захисту в окремому провадженні виступає охоронюваний законом інтерес, а предметом судової діяльності - встановлення юридичних фактів або станів, а також підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заінтересованими особами є особи, які беруть участь у справі, та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і, які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Як передбачено статтею 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1)родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3)каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як передбачено ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Статтею 318 ЦПК України визначено, що у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суддею встановлено, що заява не підлягає розгляду за правилами окремого провадження, відповідно до вимог ЦПК України.

Як мета для встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, вказана та, що це необхідно заявнику для можливості користуватися пільгами та правами учасника бойових дій. При цьому, заявник долучив до заяви копію посвідчення серія НОМЕР_2 , що видане Черкаським міськвійськоматом 15.09.2003р., за яким ОСОБА_1 вже має статус учасника бойових дій і пред`явлення цього посвідчення дає йому право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Крім того, суддя звертає увагу, що ОСОБА_1 просить суд про встановлення факту, що він перебував на військовій службі з 25.11.1983р. по 01.04.1985р. в військовій частині НОМЕР_1 , з вересня 1984р. по січень 1985р. був учасником бойових дій в Афганістані, військова частина НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .

Звертаючись із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, особа відповідно до вимог статті 318 ЦПК України вказує мету встановлення юридичного факту, яка дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи зумовлює він правові наслідки.

Слід зазначити, що статтею 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено перелік осіб, які належать до учасників бойових дій.

Постановою КМУ від 08.02.1994р. №63 «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» затверджено перелік держав, яким надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, і періодів бойових дій на їх території.

Постановою КМУ від 13.01.1995р. №16 «Про застосування пункту 2 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» затверджено Положення про Комісію з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій. Зокрема, цим Положенням передбачено порядок вирішення відповідних звернень осіб та видачу довідки (Додаток), яка видається особі про те, що вона дійсно, в т.ч. безпосередньо брала участь у бойових діях в певний період часу за рішенням уряду колишнього СРСР на підставі архівних документів, рішень комісій тощо. Ця довідка є підставою для видачі посвідчення учасника бойових дій.

Пунктом 3 цієї постанови визначено, що комісія зобов`язана, зокрема приймати до розгляду заяви громадян про визнання їх учасниками бойових дій відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ( 3551-12 ).

Отже, рішення про участь особи у бойових діях приймається відповідною комісією на підставі визначених документів. Підтверджуючих даних про звернення до відповідної комісії та прийняте рішення заявником не надано. Крім того, у заяві не зазначені обставини, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факт його перебування на військовій службі у певні періоди часу та його участь у бойових діях на території іншої держави, а також не надані докази неможливості їх отримання, враховуючи той факт, що заявник вказує, що він звертався до заінтересованої особи (не вказано, якої саме) про надання відомостей.

Відповідно, встановлення факту участі особи в бойових діях є складовою процесу надання їй статусу учасника бойових дій, для якого визначений позасудовий порядок, який здійснюють спеціально уповноважені на це органи. Передбачено звернення особи, яка претендує на надання статусу учасника бойових дій на території іншої держави у певні періоди часу, до комісії, а в разі відмови в наданні такого статусу особа має право звертатися до суду для оскарження рішення комісії, в тому числі щодо встановлення факту участі в подіях, які дають право на визнання його учасником бойових дій.

Розгляд такої заяви судом є фактично перебиранням на себе органом судової влади функції, яку покладено на спеціально уповноважений орган, що має відповідну компетенцію. При цьому, заявник не навів обставин, які б свідчили про неможливість отримання документа, що посвідчує його участь у бойових діях в певні періоди часу, в інший спосіб.

Таким чином, на час звернення заявника до суду із цією заявою, чинне законодавство передбачає позасудову процедуру підтвердження особою її участі в бойових діях. Визначено орган, який уповноважений приймати таке рішення, встановлено перелік документів, необхідних для підтвердження участі особи в бойових діях. Перекладання на суд функцій такого органу суперечило б вимогам закону, створило б умови для уникнення встановленої законодавством процедури отримання статусу учасника бойових дій та поставило б у нерівні умови осіб, які отримують такий статус з дотриманням цієї процедури. Проте особа, якій рішенням уповноваженого органу (комісії) відмовлено у визнанні учасником бойових дій, не позбавлена права звернутися до суду з метою оскарження такого рішення, і під час дослідження обставин відмови в позовному провадженні можуть досліджуватися, зокрема, докази, надані особою на підтвердження факту участі у бойових діях разом з іншими обставинами, заслуховуватись доводи і заперечення сторін.

Як зазначалось вище, за нормами ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, крім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

З урахуванням наведеного зазначений спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинен вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури.

Слід зазначити, що можливість користування пільгами та правами учасника бойових дій, як вказує ОСОБА_1 , є не встановлення факту перебування на військовій службі та участі особи у бойових діях, а є встановлення такій особі статусу учасника бойових дій, який він і так вже має.

Таким чином, викладені обставини, заявнику слід роз`яснити, що питання участі особи у бойових діях в певні періоди часу, перебування на військовій службі підлягають вирішенню відповідними органами, на підставі певних документів, а тому у відкритті провадження слід відмовити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На думку суду, дане судове рішення відповідає висновкам, що викладені у постанові ВП ВС від 18.12.2019р. у справі №370/2598/16, у постанові від 03.07.2019р. у справі №233/2929/17.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 4, 293, 294, 315, 318 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ), заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

У разі скасування цієї ухвали, заява вважається поданою у день первісного звернення до суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст ухвали складено 21 липня 2020 року.

Суддя: С. М. Позарецька