Справа № 234/6556/20
Провадження № 2/234/2263/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі: головуючого судді Чернобай А.О.,

секретарі судового засідання Ястребов А.О., ОСОБА_1 ,

за участю позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

справа № 234/6556/20,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Краматорського міського суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 08.02.2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено угоду про надання завдатку. Зазначена угода укладена сторонами з метою забезпечення укладання та виконання договору купівлі продажу об`єкта нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачу належить Ѕ частки квартири. На виконання умов угоди позивач передав відповідачу 500 доларів США.

Після цього відповідач почав вивозити особисті речі з квартири. Коли з однієї з кімнат було вивезено шафу, позивач виявив велику глибоку тріщину у стіні, яка протягається із зали до комори. Підрядник, якого позивач залучив до виконання ремонтних робіт, оглянув тріщину та зазначив, що усунення даного недоліку потребує значних фінансових та часових витрат та проведення додаткових ремонтних робіт.

Позивач повідомив відповідача про відмову від укладання договору купівлі продажу квартири та просив повернути завдаток, посилаючись на те, що відповідач не могла не знати про такий значний дефект об`єкта нерухомого майна та обізнано не повідомила про нього з метою скорішого продажу квартири. Проте, відповідач відмовила у поверненні завдатку, посилаючись на те, що зазначений недолік квартири не є підставою для повернення завдатку.

Оскільки договір купівлі продажу квартири сторонами не було укладено, то кошти, передані за угодою про надання завдатку, є саме авансом, а тому підлягають поверненню.

Станом на 15.04.2020 року курс долара становить 27,0899 грн. за один долар США, тому сума грошових коштів, що підлягає поверненню становить 13 544, 95 грн.

Просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 13 544, 95 грн.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 13.05.2020 року прийнято позовну заяву за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів до розгляду, відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач підтримав доводи позовної заяви з підстав, зазначених у позовній заяві та просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, згідно якої зазначив, що дійсно між сторонами 08.02.2020 року було укладено угоду про надання завдатку. До цього часу вказана угода між сторонами не розірвана та не визнана у встановленому порядку недійсною. Виходячи з умов угоди, позивач підтвердив свій намір укласти договір купівлі продажу квартири у термін до 01.04.2020 року. При цьому, умови цієї угоди не містять жодних обмежень та застережень, зокрема, щодо стану вказаної квартири як умови укладання договору купівлі продажу квартири, а також не містять будь яких умов та застережень, за яких відповідний договір купівлі продажу не може бути укладений. Відповідач по теперішній час має намір укласти договір купівлі продажу квартири, однак позивач ухиляється від укладання договору. Оскільки сторони спільно узгодили умови п. 3 угоди, згідно якої у разі невиконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань, грошова сума у розмірі 500 доларів США, залишається у відповідача, тому у разі невиконання позивачем свого наміру укласти до 01.04.2020 року договору купівлі продажу квартири, грошові кошти повинні залишитися у відповідача, оскільки ці кошти не є авансом.

Крім того, на теперішній час тріщина у стені вже оштукатурена належним чином, та незначний недолік вже усунутий.

Відповідачем після укладання угоди були вивезенні речі із квартири, але внаслідок невиконання позивачем наміру укласти договір купівлі продажу, відповідач вимушена була завезти всі меблі назад у квартиру, чим з вини позивача відповідачу були завдані значні незручності.

Враховуючи свободу договору та у повній відповідності з умовами укладеної між сторонами угоди, надані позивачем 500 доларів США, внаслідок безпідставного невиконання ОСОБА_2 свого наміру укласти до 01.04.2020 року договору купівлі продажу квартири, є коштами, які залишаються у відповідача та не підлягають поверненню. Тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні відповідач просила відмовити у задоволенні позову та суду пояснила, що позивач неодноразово дивився квартиру, його задовольняв стан квартири. Сторони уклали добровільно договір та підписали його. Терщину вона не приховувала, а просто не знала про її існування. Вона провела оцінку квартири, вважає, що відмова від укладання договору є надуманою та умови договору необхідно виконувати.

Позивач надав відповідь на відзив, згідно якого зазначив, що відповідач у відзиві зазначає, що угода за своєю правовою природою та змістом є укладеним договором про наміри. Однак, навіть за умови укладання сторонами договору про наміри, останній не здатен примусити одну із сторін до укладання основного договору за відсутності її волевиявлення. Угода, укладена між сторонами, не має сили попереднього договору та не має юридичної сили, тому кошти передані позивачем відповідачу, безпідставно знаходяться в останнього та підлягають поверненню.

Доводи відповідача, що грошові кошти не є авансом суперечать нормам законодавства, оскільки враховуючи, що основний договір купівлі продажу так і не був укладений сторонами, передані кошти не можуть набути статусу завдатка, а тому вважаються авансом та підлягають поверненню позивачу.

Якби відповідач не приховав недоліку майна, і позивач був обізнаний щодо наявності тріщини в стінах квартири та щодо 40% зносу будинку, позивач би не став укладати договір купівлі продажу та будь які інші угоди щодо цього майна.

Інші доводи відповідача не мають жодного значення для вирішення справи та не відносяться до предмету доказування.

Вислухавши доводи сторін, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ( ОСОБА_3 ), ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_3 прийняла спадщину на Ѕ частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 (а.с. 31-32)

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3 належить Ѕ частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 7-8)

08.02.2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено угоду про надання завдатку. (а.с. 6)

Зазначена угода укладена сторонами з метою забезпечення укладання та виконання договору купівлі продажу об`єкта нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1 угоди сторони дійшли згоди, що грошова сума у розмірі 500 доларів США сплачується ОСОБА_7 в рахунок вартості вищезазначеної квартири.

Відповідно до п. 2 угоди про надання завдатку сторони підтвердили взаємну згоду на те, що договір купівлі продажу квартири буде укладено у термін не пізніше 01.04.2020 року, договірна ціна на вказану квартиру за взаємною згодою складає 15 500 доларів США.

Згідно п. 3 угоди у разі невиконання ОСОБА_7 взятих на себе зобов`язань по договору, завдаток залишається у ОСОБА_3 .

В судовому засіданні відповідач не оспорювала той факт, що дійсно отримала від позивача 500 доларів США.

В судовому засіданні встановлено, що ні в указаний в угоді про надання завдатку строк, ні в подальшому, договір купівлі-продажу квартири між сторонами укладений не був.

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних договором платежів, підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних із боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання зобов`язання.

Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі продажу квартири.

Правила статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання.

У разі коли сторони лише домовилися укласти договір у майбутньому, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися.

У судовому засіданні встановлено та не спростовується сторонами по справі, що договір купівлі продажу квартири в установленому законом порядку між сторонами укладено не було.

Згідно ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

У зв`язку з цим суд не приймає до уваги і не застосовує при вирішенні даної справи пункт угоди про надання завдатку, укладеного між сторонами, згідно якого у разі невиконання завдаткодавцем взятих на нього зобов`язань по договору, завдаток залишається у заставодержателя, оскільки вказане положення договору суперечить ст. 570 та 571 ЦК України і не може визнавати завдатком суму, яка відповідно до вимог Цивільного Кодексу України не є завдатком.

Тому суд визнає сплачену позивачем відповідачці суму авансом і не застосовує до неї правил, передбачених Цивільним Кодексом України щодо завдатку.

На відміну від завдатку, аванс це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати.

Оскільки договору купівлі продажу квартири між сторонами укладено не було, а сторони лише виразили свій намір укласти такий договір в майбутньому, то сплачені в рахунок виконання договору позивачем 500 доларів США є авансом і мають бути повернуті в тому розмірі, в якому вони надавалися.

Згідно ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 15.04.2020 року 1 долар США становить 27,0899 грн., таким чином 500 доларів США становить 13 544, 95 грн.

Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір за подачу позову покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., таким чином, враховуючи, що позовні вимоги були задоволені, то з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір у сумі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12-13, 76 -79, 81, 141, 259, 263 265 ЦПК України, ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ), грошові кошти в розмірі 500 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного Банку України становить 13 544,95 гривень (тринадцять тисяч п`ятсот сорок чотири гривні дев`яносто п`ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Повний текст рішення суду виготовлений 27.08.2020 року.

Суддя:

Рішення ухвалене і надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя: