Єд. унік. № 243/4099/20
Провадження № 2-о/243/562/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.

за участю секретаря судового засідання Каліух К.М.

представника заявника ОСОБА_1

заінтерисованої особи Пуш О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , за участю заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України у Донецькій області про встановлення факту постійного проживання в Україні,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла уточнена в ході судового розгляду заява ОСОБА_3 , за участю заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України у Донецькій області про встановлення факту постійного проживання її матері в Україні з 1 вересня 1972 року по 12 вересня 1975 року, яка обґрунтована тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Н. Матренка Сорочинського району Вороніжскої області проживала на території України з 1955 по 1975 рік.

Вказану заяву ОСОБА_3 обумовлює тим, її мати ОСОБА_4 з 1955 року по 1975 рік проживала у АДРЕСА_1 . Вказані дані підтверджуються тим, що згідно трудової книги, виданої на ім`я ОСОБА_4 , вона працювала на території України в період часу з 1995 року по 12 вересня 1975 року. 18 серпня 1961 року вона була прийнята на роботу на шахту «Чистяковантрацит» на посаду старшого інженера, 1 березня 1973 року була переведена інженером в КСПТ «Ударни», 29 квітня 1974 року вона була прийнята в шахту «Прогрес» комбінату «Торезантрацит». 12 вересня 1975 року ОСОБА_4 була звільнена з шахти «Прогрес» комбінату «Торезантрацит» за власним бажанням.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла за місцем свого постійно проживання у місті «Торез» Донецької області.

Заявник є громадянкою Російської Федерації, яка бажає оформити посвідку на проживання в Україні, але не має такої можливості у зв`язку з тим, що у неї відсутній паспорт громадянки СРСР її матері ОСОБА_4 з відомостями про її реєстрацію на території України.

Таким чином, без встановлення в судовому порядку факту того, що мати заявника ОСОБА_4 з 1 вересня 1972 року по 12 вересня 1975 року мешкала на території України, вона позбавлена можливості отримати посвідку на проживання в Україні.

На підставі викладеного заявник просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України з 1 вересня 1972 року по 12 вересня 1975 року.

Заявник ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилася, надала заяву, в якій вказала, що свою заяву підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути без її участі (а.с.37).

Представник заявника ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити.

Представник Головного управління Державної міграційної служби України у Донецькій області Пуш О.І. у судовому засіданні проти задоволення уточненої заяви про встановлення факту постійного проживання в Україні не заперечувала.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що познайомилась за заявницею у м. Святогірську, була другом її матері ОСОБА_4 . Свідчить про те, що остання мешкала на території України з 1960 року по 1975 рік. Підтримували дружні стосунки, бачились по декілька разів на рік по 1975 рік включно. ОСОБА_4 мешкала у м. Торезі Донецької області. Після 1975 року ОСОБА_4 на деякий час виїжджала за межі України, але потім повернулась, точни роки свідок не памьятає.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він є рідним братом заявниці. ОСОБА_4 є його матірью. З 1955 року по 1975 рік мешкав разом з матірью у м. Торезі Донецької області, де остання працювала на шахті. Наприкінці 1975 року ОСОБА_4 виїхала до Середньої Азії, де перебувала до 1983 року. З 1983 року до кінця свого життя ОСОБА_4 мешкала у м. Торезі Донецької області де працювала у шахті.

Суд, вислухавши представника заявника, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

07.10.1952 року Відділом муніципальної установи «Адміністрація муніципальної освіти Ягодинського муніципального району Магаданської області» Російської Федерації було зареєстровано народження ОСОБА_7 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 . В графі батьки зазначені - батько ОСОБА_8 , мати - ОСОБА_4 . (а.с.9)

Відповідно до записів трудової книги на ім`я ОСОБА_4 встановлено, що остання з 1950 року по 1983 рік працювала на підприємствах та установах, які знаходяться на території України, Донецької області. (а.с.19-25).

25.07.1997 Управлінням соціального захисту населення Торезької міської ради ОСОБА_4 було видано посвідчення учасника війни серії НОМЕР_2 (а.с.27).

20.04.2000 відділом реєстрації актів м. Торез, Донецької області був внесений актовий запис № 584 про смерть ОСОБА_4 . Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 . (а.с. 17)

Згідно п. 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Листом Верховного суду України від 01 січня 2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК України та залежно від

підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Приймаючи до уваги те, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне їй для отримання посвідки на проживання в Україні, враховуючі пояснення свідків та наявність доказів на підтвердження постійного проживання на території України матері заявниці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у період з 1 вересня 1972 року по 12 вересня 1975 року, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 293-294, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Вимоги ОСОБА_3 , за участю заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України у Донецькій області про встановлення факту постійного проживання в Україні - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України з 1 вересня 1972 року по 12 вересня 1975 року.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду В.І. Старовецький