Ухвала

25 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 350/469/20

провадження № 61-11791ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2020 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на своє утримання.

Позов обґрунтовано тим, що сторони з 21 січня 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, у якому в них народилися донька та два сини. Посилаючись на те, що вона перебуває у відпустці по догляду за трьома дітьми, які проживають із нею, до досягнення ними трирічного віку, а відповідач ухиляється від її утримання, хоча може надавати таке, оскільки є фізично здоровим і працездатним, працює за кордоном, не має інших утриманців, крім спільних дітей, та з нього не проводиться стягнення аліментів на утримання дітей за виконавчими документами, просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1 500,00 грн щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття наймолодшої дитини.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 23 квітня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання по 1 000,00 грн щомісячно та 1 500,00 грн витрат на отримання правничої допомоги.

Ухвалено стягнення аліментів розпочати з 30 березня 2020 року і продовжувати до досягнення сином ОСОБА_3 трирічного віку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі

840,80 грн.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 01 липня

2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Рожнятівського районного суду від 23 квітня 2020 року скасовано в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь

ОСОБА_2 1 500,00 грн витрат на отримання правничої допомоги.

В іншій частині рішення Рожнятівського районного суду від 23 квітня

2020 року залишено без змін.

03 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01 липня 2020 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга,

є малозначною в силу закону.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності цивільних правовідносин.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що, враховуючи розмір аліментів, що є завеликим та непосильним для заявника та кількість справ, які розглядаються у судах з аналогічних правовідносин, справа становить значний суспільний інтерес та має для заявника виняткове значення, тому є підстави для відкриття касаційного провадження.

Наведені заявником в касаційній скарзі доводи зводяться до необхідності переоцінки доказів, не підтверджують виникнення виключних обставин, які могли б свідчити про наявність підстав для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун