Номер провадження: 22-ц/813/6848/20
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Комлевої О.С.,

За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2020 року про виправлення описок у судовому рішенні по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , третя особа: багатодітна матір ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» про спростування завідомо недостовірної інформації, розповсюдженої на ДП «Одеський морський торговельний порт» та відкликання недостовірної інформації

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт», третя особа: багатодітна матір ОСОБА_2 про спростування завідомо недостовірної інформації, розповсюдженої на ДП «Одеський морський торговельний порт» та відкликання недостовірної інформації.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 березня 2020 року клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів - задоволено.

Витребувано від ДП «Адміністрації морських портів України» в особі Одеської філії (м. Одеса, пл. Митна, 1) повний щоденний перелік перетинів ОСОБА_1 контрольно-пропускного пункту Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» протягом 2017 і 2018 року.

Зобов`язано виконавця надати інформацію до Приморського районного суду м. Одеси до «04» травня 2020 року.

У разі неможливості надати вищевказану інформацію повідомити про це Приморський районний суд м.Одеси із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Попереджено виконавців ухвали, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2020 року заяву ОСОБА_1 про виправлення описок у судовому рішенні по цивільній справ за позовною заявою ОСОБА_1 , третя особа: багатодітна матір ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» про спростування завідомо недостовірної інформації розповсюдженої на ДП «Одеський морський торговельний порт» та відкликання недостовірної інформації - задоволено частково.

Внесені виправлення в текст резолютивної частини ухвали суду Приморського районного суду м. Одеси від 18.03.2020 року по цивільній справі №22195/18 за позовом ОСОБА_1 , третя особа: багатодітна матір ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» про спростування завідомо недостовірної інформації розповсюдженої на ДП «Одеський морський торговельний порт» та відкликання недостовірної інформації, а саме, викладено другий абзац резолютивної частини рішення суду в наступній редакції:

Витребувати від ДП «Адміністрації морських портів України» в особі Одеської філії (м. Одеса, пл.Митна, 1) повний щоденний перелік перетинів ОСОБА_1 контрольно-пропускних пунктів розташованих на території Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» протягом 2017 і 2018 років.

В задоволенні іншої частини заяви - відмовлено.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 травня 2020 року заяву ОСОБА_1 про виправлення описок в ухвалі від 18.03.2020 року - задоволено.

Внесені виправлення в текст резолютивної частини ухвали суду Приморського районного суду м. Одеси від 18.03.2020 року по цивільній справі №22195/18 за позовом ОСОБА_1 , третя особа: багатодітна матір ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» про спростування завідомо недостовірної інформації розповсюдженої на ДП «Одеський морський торговельний порт» та відкликання недостовірної інформації, а саме, викласти другий абзац резолютивної частини рішення суду в наступній редакції:

Витребувати від ДП «Адміністрації морських портів України» в особі Одеської філії (м. Одеса, пл.Митна, 1) повний щоденний перелік перетинів ОСОБА_1 контрольно-пропускних пунктів розташованих на території морського порту протягом 2017 і 2018 років.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду від 28.04.2020 року, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права , просить суд скасувати ухвалу судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.04.2020 року та направити цивільну справу до суду першої інстанції іншого місцевого суду, ніж Одеські суди. На виконання вимог ст.ст. 385 і 262 ЦПК України постановити окремі ухвали стосовно зловживань суддівською владою суддею Домусчі Л.В. і спрямувати їх на адреси Вищої Ради правосуддя та Генерального прокурора України.

У відзиві на апеляційну скаргу, ДП «ОМТП», посилаючись на її необґрунтованість, просить суд залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28.04.2020 року - залишити без змін.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо її змісту і вимог до апеляційного суду не направили.

До суду апеляційної інстанції з`явився представник ДП «ОМТП» - Сидоров О.В., інші учасники справи до суду не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

07.08.2020 року ОСОБА_1 через канцелярію апеляційного суду подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з запровадженням в Україні з 12.03.2020 по 31.08.2020 року карантину через спалах у світі коронавірусу.

Апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, з огляду на наступне.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 по 31.07.2020 (в редакції останніх змін) на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 №343 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Одесі). Зокрема, дозволено: з 22.05.2020 регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25.05.2020 перевезення пасажирів метрополітенами.

Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

Відповідне положення міститься у постанові КГС ВС від 16 липня 2020 року у справі № 924/369/19.

Крім того, відповідно до рішення Ради суддів України №36 від 05.06.2020 року вирішено вважати недоцільним продовження карантину після настання граничної дати, визначеною постановою Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», а саме, після 22.06.2020 року.

Також судова колегія звертає увагу на те, що за положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 Цивільного процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду.

При цьому, ОСОБА_1 мав можливість подати клопотання про участь в розгляді справи в режимі відеоконференції, однак таким правом не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, та ненадання апелянтом жодних доказів щодо неможливості прибути в судове засідання та жодних вагомих підстав для відкладення розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.

Частково задовольняючи заяву ОСОБА_1 про виправлення описок у судовому рішенні, районний суд виходив з того, що необхідно внести виправлення в резолютивну частину ухвали суду, оскільки дійсно можлива наявність декількох контрольно-пропускних пунктів Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт», а тому заява в цій частині підлягає задоволенню. Разом з тим, оскільки витребування доказів є способом забезпечення доказів, тому зазначене в заяві про виправлення описки посилання, що судом допущено описку в цій частині не є обґрунтованим, оскільки дане твердження не впливає на можливість реалізації прав позивача на такі докази та ухвалення судового рішення.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, згідно ч. 1.ст.269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала (ч.2).

Відповідно п. 19 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Судовим розглядом справи встановлено, що ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 18.03.2020 року клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Витребувано від ДП «Адміністрації морських портів України» в особі Одеської філії (м. Одеса, пл. Митна, 1) повний щоденний перелік перетинів ОСОБА_1 контрольно-пропускного пункту Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» протягом 2017 і 2018 року.

24.04.2020 року до суду надійшла заява позивача про виправлення описок, відповідно якого зазначено, що в ухвалі суд від 18.03.2020 року допущені відповідні описки.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що місцевий суд прийшов до вірного висновку, що необхідність внесення виправлень у резолютивну частину ухвали суду, оскільки дійсно можлива наявність декількох контрольно-пропускних пунктів Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт», як зазначено в заяві позивача про забезпечення доказів, а тому заява в цій частині підлягає задоволенню.

Єдиним доводом апеляційної скарги позивача є те, що його заява в порядку ст. 269 ЦПК України, яка була зареєстрована канцелярією суду за вхід. №41714/20 була проігнорована судом.

Разом з тим, як встановлено матеріалами справи, місцевий суд у відповідності до положень ст. 269 ЦПК України розглянув заяву позивача про виправлення описки та 28.04.2020 року постановив ухвалу про її часткове задоволення, яка, наразі ним оскаржується, тому доводи апелянта є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційна скарга не містить доводів порушення порядку розгляду питання щодо виправлення описки, відтак, підстави для скасування оскаржуваної ухвали в апеляційному порядку відсутні.

Щодо вимоги апелянта про постановляння окремої ухвали відносно судді Домусчі Л.В. колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених ст. 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Згідно ч. 10 ст. 262 ЦПК України суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.

Окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду грубі порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли.

Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

Однак, колегія суддів вважає, що правові підстави для постановлення окремої ухвали у даній справі відсутні.

Вимоги апеляційної скарги щодо направлення справи до суду першої інстанції іншого місцевого суду, ніж Одеські суди, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, і в силу норм ЦПК України апеляційний суд не уповноважений на вчинення таких дій.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2020 року про виправлення описок у судовому рішенні по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , третя особа: багатодітна матір ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» про спростування завідомо недостовірної інформації, розповсюдженої на ДП «Одеський морський торговельний порт» та відкликання недостовірної інформації - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 19.08.2020 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

О.С. Комлева