КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6974/2020
Головуючий у суді першої інстанції: Бабко В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.

при секретарі - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського Олександра Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - Радченко Вікторії Юріївни на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27 січня 2020 року,

встановив:

у січні 2020 року приватний виконавець звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі країни боржника, посилаючись на те, що на його виконанні перебуває виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованості в розмірі 391 923 грн. 73 коп., а боржник ухиляється від виконання покладених на неї зобов`язань.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27 січня 2020 року у задоволенні подання було відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою, представник стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» - Радченко В.Ю. подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення подання, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника ТОВ «Вердикт капітал» - Цермолонського І.М. та представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з поданням про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, приватний виконавець посилався на те, що у нього на виконанні перебуває виконавчий лист, виданий Деснянським районним судом м.Києва на підставі заочного рішення від 09 грудня 2013 року, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості. Вказував, що боржник від виконання рішення суду ухиляється, однак регулярно виїздить за кордон, а тому просив обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов`язань.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27 січня 2020 року у задоволенні подання було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з того, що приватним виконавцем не було надано доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 має намір виїхати за межі України з метою ухилення від виконання судового рішення.

Однак з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 09 грудня 2013 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 10 498, 52 дол. США, що становило 83 914 грн. та пеню в розмірі 306 288 грн. 56 коп., а ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 21 березня 2019 року замінено стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на ТОВ «Вердикт Капітал».

Постановами приватного виконавця Кошарського О.В. від 19 липня 2019 року було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на майно ОСОБА_1 .

Постановою приватного виконавця Кошарського О.В. від 09 вересня 2019 було оголошено у розшук належний боржнику автомобіль марки «Nissan Qashqai».

Також матеріали справи свідчать про те, що виконавцем було накладено арешт на кошти боржника, проте відповідна постанова була повернута без виконання у зв`язку з відсутністю на рахунках ОСОБА_1 відповідних коштів.

Станом на день звернення приватного виконавця до суду з поданням судове рішення не виконане.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язання за рішенням.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції представник боржника. - Дитинчук В.М. пояснила, що ОСОБА_1 виконує рішення суду в межах своїх можливостей та вже сплатила грошові кошти близько 4 000 грн. Разом з тим, вказані доводи представника належними доказами підтверджені не були. Крім того, враховуючи розмір наявної у ОСОБА_1 заборгованості, сплата грошових коштів в зазначеному розмірі за період з моменту відкриття виконавчого провадження не свідчить про виконання нею своїх зобов`язань.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

В письмових поясненнях боржника, наданих до суду апеляційної інстанції, представник ОСОБА_1 зазначала, що вона має особливу необхідність у періодичному виїзді за кордон, оскільки двоє її неповнолітніх дітей проживають та навчаються за межами України, на підтвердження чого надала копії запрошень учням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Також представник боржника пояснила, що оплату навчання дітей за кордоном здійснює ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_3 , який також є боржником у даному виконавчому провадженні.

Так, ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність), спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

В даному випадку матеріали справи та пояснення представника боржника свідчать про те, що ОСОБА_1 обізнана про свій обов`язок виконувати рішення суду про стягнення з неї заборгованості, їй на праві власності належить рухоме майно, яке перебуває в розшуку та на яке може бути звернуто стягнення, однак передано виконавцеві не було. Також про ухилення від обов`язку виконання рішення свідчить те, що ОСОБА_1 не здійснює жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості, хоча і має таку можливість. Про вказане також свідчить той факт, що її неповнолітні діти навчаються за кордоном і боржник має намір їх там відвідувати.

Враховуючи те, що судове рішення про стягнення з боржника заборгованості було ухвалено у грудні 2013 року, а будь-яких доказів на підтвердження виконання зобов`язань або об`єктивної неможливості їх виконувати, до матеріалів справи не надано, колегія суддів доходить висновку, що ОСОБА_1 ухиляється від покладених на неї зобов`язань.

Положеннями ст. 441 ЦПК України визначено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Положеннями ст. 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

В даному випадку висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення подання не відповідає встановленим у справі обставинам, а тому ухвалу суду слід скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення подання.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - Радченко Вікторії Юріївни задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27 січня 2020 року скасувати та постановити нове судове рішення наступного змісту.

Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського Олександра Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - задовольнити.

Обмежити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) у праві виїзду за межі України до виконання рішення Деснянського районного суду м.Києва від 09 грудня 2013 року про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України», правонаступником якого є Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованості в розмірі 10 498,52 дол. США, що еквівалентно 83 914 грн. 67 коп., та 306 288 грн. 56 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 01 вересня 2020 року.

Головуючий

Судді