Ухвала

Іменем України

25 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 755/27025/13-ц

провадження № 61-11562ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подану їх представником адвокатом Захаровою Ольгою Миколаївною, на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва

від 10 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду

від 07 липня 2020 року в справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося до суду з заявою, у якій просило замінити стягувача у виконавчих листахпро стягнення на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») суми боргу на його правонаступника - ТОВ «ФК «Кредит - Капітал».

В обґрунтування заяви зазначало, що 30 квітня 2014 року рішення Дніпровського районного суду міста Києва стягнуто солідарно з

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 42 955,64 швейцарських франків, що еквівалентно станом на 22 серпня 2013 року - 373 299,89 грн.

06 червня 2014 року видано виконавчі листи на примусове виконання рішення суду.

11 травня 2017 між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» отримало право вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 лютого 2020 року заяву задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження - кредитора ПАТ «Універсал Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» по рішенню Дніпровського районного суду міста Києва від 30 квітня 2014 року, відповідно до якого з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь

ПАТ «Універсал Банк» було солідарно стягнуто борг у розмірі 373 299,89 грн та судовий збір у розмірі 3 555,70 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 оскаржили її в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 10 лютого

2020 року залишено без змін.

03 серпня 2020 року засобами поштового зв`язку представник

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Захарова О. М. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 10 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 липня 2020 року та направити справу на новий розгляд.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що при розгляді скарги судами неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовані норми права, суди не дослідили зібрані у справі докази та встановили обставини справи на підставі недопустимих доказів.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову

у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм права, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті

512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року в справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі № 6-1355/10 (провадження № 61-12076св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, встановивши, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло всіх прав кредитора ПАТ «Універсал Банк» відповідно до договору відступлення прав вимоги від 14 березня 2017 року

№ UB-OP/17-018 на отримання виконання зобов`язань за кредитним договором, дійшов правильного висновку, що товариство набуло прав стягувача за рішенням суду та виконавчим листом, а тому звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подану їх представником адвокатом Захаровою Ольгою Миколаївною, на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 10 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 липня 2020 року в справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун