Справа № 522/9200/20
Провадження № 2/522/4936/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Лисенко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
До Приморського районного суду м. Одеси 09.06.2020 року надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якій позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 54 415, 97 грн. та судові витрати у розмірі 2102,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.11.2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» (найменування якого змінено на АТ «Державний ощадний банк України) та ОСОБА_1 укладено договір № 901280 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки та додатковий договір №1 від 11.12.2014 року. Згідно вказаного договору банк встановив клієнту кредит в сумі 30 000,00 грн. зі строком дії кредиту на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 28% річних та сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних. У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, у відповідача виникла заборгованість в розмірі 54 415, 97 грн., яка до теперішнього часу не погашена. За викладених обставин звернулись до суду з дійсним позовом.
Ухвалою суду від 24.06.2020 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні на 24.07.2020 року.
Через неявку сторін 24.07.2020 року розгляд справи відкладено на 13.10.2020 року.
У судове засідання 13.10.2020 року сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач до суду не з`являвся, неодноразово повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованою адресою місця проживання відповідно до даних ГУ ДМС України в Одеській області, однак судові повістки поверталися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Згідно ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
За положеннями ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 19.10.2020 року.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.
10.11.2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» (найменування якого змінено на АТ «Державний ощадний банк України) та ОСОБА_1 укладено договір № 901280 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, умови якого сторонами змінили уклавши додатковий договір №1 від 11.12.2014 року.
Відповідно до умов вказаних договорів банк відкрив ОСОБА_1 поточний рахунок НОМЕР_1 в гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та було надано платіжну картку.
Банк встановив ОСОБА_1 кредит в сумі 30 000,00 грн., строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки, процентна ставка встановлюється в розмірі 28% річних і сплачується щомісячно, процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних.
При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки.
Із матеріалів справи убачається, що позивач свої зобов`язання виконав належним чином.
Зазначено, що Банк виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Проте відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України).
Статтею 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Станом на 16 квітня 2020 року заборгованість Відповідача становить 54 415, 97 грн. (п`ятдесят чотири тисячі чотириста п`ятнадцять гривень 97 копійок), з яких:
- 29 890, 62 грн. - основний борг по кредиту;
- 16 169. 98 грн. - прострочені проценти за користування кредитом;
- 6.00 грн. - прострочена комісія за обслуговування карткового рахунку;
- 4 354,55 грн. - загальна сума простроченої пені;
- 2 476, 87 грн. - інфляційні втрати на суму нарахованих та несплачених процентів;
- 400,45 грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту:
- 1 117, 50 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів.
Отже, вбачається, що відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов`язання за договором, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості, а тому позивачем нараховано 3% річних та інфляційні втрати.
Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем за вищевказаним договором суду не надано, як і не надано доказів виконання належним чином та у встановлені строки зобов`язань за вказаним договором.
Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Правильність наданих банком розрахунків заборгованості підтверджується умовами кредитного договору і не спростована відповідачем в установленому законом порядку.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить висновку, що відповідачем порушені вимоги кредитного договору, що спричинило виникнення заборгованості перед позивачем, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі ч. 1 ст. 141 та п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2102,00 гривень у зв`язку з їх документальним підтвердженням.
З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. ст. 3, 11, 15, 16, 509, 510, 526, 527, 611, 612, 623, 624, 625, 1046-1049, 1052, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 43, 44, 76, 89, 141, 223, 264, 265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
- 29 890, 62 грн. - основний борг по кредиту;
- 16 169. 98 грн. - прострочені проценти за користування кредитом;
- 6.00 грн. - прострочена комісія за обслуговування карткового рахунку;
- 4 354,55 грн. - загальна сума простроченої пені;
- 2 476, 87 грн. - інфляційні втрати на суму нарахованих та несплачених процентів;
- 400,45 грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту:
- 1 117, 50 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 19.10.2020 року.

Суддя Л.В. Домусчі