Провадження №: 4-с/755/156/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" серпня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гончарука В.П.

за участі секретаря Гриценко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Другий Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал» на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Другий Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал» на дії державного виконавця.

Відповідно до заявлених вимог, заявник просить суд: скасувати арешт майна ОСОБА_1 , який був накладений постановою Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції по виконавчому провадженні №21595321 від 24.09.2010 року.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що в провадженні Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження№21595321 з примусового виконання виконавчого листа №6-682/2010 від 01.01.2010 року виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал» грошових коштів у розмірі 12 474,35 грн.

Згідно листа №10.04/2415 від 10.04.2020 року, перевіркою даних АСВП встановлено, що відносно заявника відсутні будь-які виконавчі провадження. Таким чином, відсутні правові підстави для арешту майна заявника в рамках виконавчого провадження. Повторно на виконання виконавчий документ не надходив. Таким чином, що виконавче провадження знищене у зв`язку із закінченням терміну зберігання і зняти арешт з майна боржника в рамках виконавчого провадження неможливо.

Скаржник та його представник в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Від представника заявника надійшла до суду заява про розгляд справи без його участі, в якій просить суд розглянути скаргу за наявними в матеріалах справи документами.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, тому суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності державного виконавця та заінтересованої особи.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що в провадженні Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження№21595321 з примусового виконання виконавчого листа №6-682/2010 від 01.01.2010 року виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал» грошових коштів у розмірі 12 474,35 грн.

Постановою Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції по виконавчому провадженні №21595321 від 24.09.2010 року було накладено арешт на невизначене майна (Арешт на все нерухоме майно), власником якого є ОСОБА_1 .

Листом №10.04-3008 від 12.05.2020 року Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомило, що виконавчий лист повернутий стягувану, а вказане виконавче провадження є знищеним.

Згідно листа №10.04/2415 від 10.04.2020 року, перевіркою даних АСВП встановлено, що відносно заявника відсутні будь-які виконавчі провадження. Таким чином, відсутні правові підстави для арешту майна заявника в рамках виконавчого провадження. Повторно на виконання виконавчий документ не надходив.

У відповідності до ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час накладення арешту), у разі закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчоїслужби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно зі статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно зі статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника (ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, в даному випадку державним виконавцем не дотримано вимог ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, у суду є всі підстави вважати, що на теперішній час відсутні будь-які правові підстави для продовження існування арешту та обмеження щодо розпорядження нерухомим майном скаржника, оскільки виконавче провадження, в межах якого накладалася заборона, знищене, а механізм фактичного виконання рішення суду за межами виконавчого провадження відсутній.

Відповідно до положень ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), а якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Другий Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал» на дії державного виконавцяпідлягають задоволенню.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Другий Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал» на дії державного виконавця - задовольнити.

Скасувати постанову Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції по виконавчому провадженні №21595321 від 24.09.2010 року про накладення арешту на все нерухоме майно (невизначене майно), що належить ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржене до Київського Апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 12 серпня 2020 року.

Відомості щодо учасників справи:

Скаржник - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 )

Суб`єкт оскарження - Другий Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (65065, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 1,);

Заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал» (, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28).

Суддя: