Справа № 175/5467/13-ц
Провадження № 2-зз/175/11/20
У Х В А Л А

13 квітня 2020 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.,

за участю секретаря Іщенко Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі №175/5467/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2014 року по вищевказаній цивільній справі було накладено арешт на домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу від 21 жовтня 1999 року зареєстрованого у реєстрі за №3737, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього домоволодіння, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження (а.с.54).

30 березня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 (спадкоємиця за законом після смерті відповідача) про скасування заходів забезпечення позову.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам частини 2 статті 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2014 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 128334 грн. 91 коп.; у рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн.; послуги суб`єкта оціночної діяльності у розмірі 1200 грн.; матеріальна шкода за зіпсований продукт 8839 грн. 81 коп.; послуги автостоянки у розмірі 4620 грн., та сплачений позивачем при подачі позову судовий збір 1529 грн. 94 коп., а всього стягнути 154524 грн. 66 коп. (а.с.61-64).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується актовим записом №42 від 28 серпня 2014 року в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 виданому Виконавчим комітетом Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належно йому майно. 06 травня 2019 року за зверненням спадкоємиці ОСОБА_1 , приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Руденко В.А. було відкрито спадкову справу №25/2019 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою державного виконавця Відділу ДВС Дніпропетровського районного управління юстиції Статьєвої А.В. від 02 жовтня 2014 року ВП №43205061, з примусового виконання виконавчого листа №2-175/5467/13-ц виданого 25 квітня 2014 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області на виконання рішення суду від 03 березня 2014 року, виконавчий документ було повернуто, так як згідно відповіді правореєструючих органів у боржника відсутнє майно та доходи, на які можливо було б звернути стягнення; та стало відомо, що боржник помер (а.с.71).

Згідно до ч. 2 ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя, а відповідно до ч. 4 ст. 1231 ЦК України майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину.

Частиною 1 ст. 1282 ЦК України, передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до п. 9 постанови №5 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Враховуючи наведене, оскільки встановлено, що заявник ОСОБА_1 не є учасником справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а тому не може звертатися до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову в рамках вказаної цивільної справи, суд дійшов висновку про необхідність повернення даної заяви.

Заявниці ОСОБА_1 слід роз`яснити, що з метою зняття арешту з майна вона має право звернутися до суду з відповідним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 158 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі №175/5467/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - повернути.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.