РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року м. Кремінна

Справа № 414/547/20

Провадження № 2/414/218/2020

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючої судді Тесленко І.О.,

за участі секретаря судового засідання Горбаньової Ю.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Кремінна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 18.11.2016 р. виконавчим комітетом Новокраснянської сільської ради, актовий запис № 3, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, їх нічого вже не пов`язує, спільного господарства не ведуть, мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона не бажає примирення. На підставі вищевказаного, просить розірвати шлюб.

Ухвалою суду від 30.03.2020 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження із призначенням підготовчого засідання.

У підготовче засідання позивач не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач у підготовче засідання не з`явився, про час та місце повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій заначив, що позов визнає у повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності.

З урахуванням того, що до розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, судом постановлено ухвалу про розгляд справи по суті та ухвалення рішення у справі з підстав визнання відповідачем позову, і прийняття такого визнання судом.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18.11.2016 р. виконавчим комітетом Новокраснянської сільської ради Кремінського району Луганської області, актовий запис № 3, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 18.11.2016 р. (а.с. 9).

Сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ), який згідно Акту щодо встановлення факту проживання від 10.02.2020 року мешкає разом з матір`ю ОСОБА_1 - позивачем по справі (а.с. 7,8).

Відповідно до поданого позову, суд вбачає наявність між сторонами спору, який виник у сімейних правовідносинах та предметом спору є право на вільне перебування у шлюбі, вважаючи за необхідне розірвати шлюб, з підстав, вказаних у позові, позивач звернулася до суду.

Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 та ст. 110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Як встановлено ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Позивачка скористалась своїм правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, однак, позивач не має намір зберігати шлюб.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам або інтересам їх дитини, що має істотне значення, внаслідок чого, позовна заява підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права позивача та відповідача, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Щодо питання про право іменуватися післяшлюбним прізвищем, суд зазначає, що у відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, а відтак, позивачка не позбавлена права і надалі іменуватися післяшлюбним прізвищем, та зміна останнього можлива лише за її згоди, з огляду на що, суд не вбачає порушення такого права.

Як вбачається із ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається із згідно квитанції № 39, дата здійснення операції 10.03.2020 року, ОСОБА_1 сплатила через Ощадбанк на розрахунковий рахунок UA0012151, судовий збір у розмірі 840,80 грн.

А відтак, з огляду на визнання позову до початку розгляду справи по суті та задоволення позовних вимог у повному обсязі, наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 420,40 грн., та стягнення з відповідача на користь позивачки іншої частини сплаченого судового збору, що становить 420,40 грн.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 24,104,105,110,112-114 СК України та керуючись ст.ст. 4, 10, 76, 95, 141, 142, 206, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ), про розірвання шлюбу- задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 18 листопада 2016 р. виконавчим комітетом Новокраснянської сільської ради Кремінського району Луганської області, актовий запис № 3, Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 18.11.2016 р. Прізвище особи, яка змінила його у зв`язку з реєстрацією шлюбу - залишити ОСОБА_1 .

Повернути ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) з Державного бюджету судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок, сплачений згідно квитанції № 39, дата здійснення операції 10.03.2020 року, який вона сплатила через Ощадбанк на розрахунковий рахунок UA0012151.

Виконання рішення у частині повернення судового збору з Державного бюджету в розмірі 420,40 грн. доручити управлінню Державної казначейської служби у Кремінському районі Луганської області.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений нею при зверненні до суду суму судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Кремінський районний суд Луганської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона-вірусом SARS-CoV-2» (зі змінами та доповненнями) на території України введено карантин та введено низку заходів з приводу недопущення поширення вірусу COVID-19.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії карантину.

Суддя І.О. Тесленко