Єдиний унікальний номер: 223/632/20
Провадження номер: 2/223/305/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі головуючого судді - Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Вугледарського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Свої позовні вимоги позивачка мотивують тим, що 02 грудня 1997 року, згідно біржового контракту №436-і (договору купівлі-продажу), укладеним на Донецькій товарній біржі остання придбала у ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , в особі ОСОБА_2 , житлову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка є власністю ОСОБА_1 . Сторони домовились про всі істотні умови договору, що відображено у підписаному ними договорі купівлі-продажу №436-і від 02 грудня 1997 року. При цьому були виконані всі умови угоди, крім нотаріального посвідчення договору: відповідачі отримали гроші і передали позивачці всі документи і ключі від квартири. Після отримання грошей і передачі ОСОБА_1 ключів від квартири та документів на неї, відповідачі виїхали з міста Вугледар і оселились в селі Павлівка Мар`їнського району Донецької області. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визнати дійсним біржовий контракт №436-і (договір купівлі-продажу), укладений на Донецькій товарній біржі між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , в особі ОСОБА_2 , про купівлю житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 за 8394 гривень, та визнати за ОСОБА_1 право власності на житлову квартиру АДРЕСА_2 , яка складається з трьох кімнат, площею 37,8 кв.м., загальною площею 53,3 кв.м.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 22). Від позивачки на адресу суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити (а.с. 26).

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою щодо отримання судової повістки про виклик до суду та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 23, 24). Від відповідачів на адресу суду надійшло письмове клопотання про розгляд даної цивільної справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечували проти їх задоволення. Підтвердили факт продажу ними квартири у 1997 році ОСОБА_1 (а.с. 27).

Від відповідачів не надходило клопотань про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, передбачених ч. ч. 5, 7 ст. 279 ЦПК України, від сторін не надходило.

Суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі доказами та документами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 в особі ОСОБА_2 , як продавцями, та ОСОБА_1 , як покупцем, 02 грудня 1997 року у Донецькій товарній біржі було укладено договір купівлі-продажу №436-н за яким відповідачі продали, а позивачка придбала трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала відповідачам на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 16 квітня 1997 року, зареєстрованому у БТІ за реєстровим номером 5/5дк-172-273 від 18 квітня 1997 року (а.с. 10).

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 , власником зазначеної квартири визначено ОСОБА_1 (а.с. 13-14).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №218717782 від 03 серпня 2020 року, відомості про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , у зазначених реєстрах відсутні (а.с. 12).

Як вбачається з виписки з домової книги щодо зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 , відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також ОСОБА_5 було знято з реєстраційного обліку за зазначеною адресою 10 червня 1997 року. Позивачка ОСОБА_1 з 16грудня 1997 року по 05 жовтня 2016 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15-16).

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб №37 від 03 серпня 2020 року, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Рубін-Вугледар», ОСОБА_1 не зареєстрована та з 05 жовтня 2016 року не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Правовідносини, які склалися між сторонами на підставі укладеного між ними договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , мали місце до набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції 2003 року. А тому, в даному випадку підлягають застосуванню положення Цивільного кодексу України в редакції 1996 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1996 року) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до вимог ст. 227 ЦК України (в редакції 1996 року), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Окрім того, суд вважає необхідним зауважити, що у відповідності до ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» в редакції, яка діяла на час укладення договору купівлі-продажу у 1997 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню і вважалися укладеними з моменту їх реєстрації на біржі.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно був укладений договір купівлі-продажу трикімнатної квартири АДРЕСА_2 та всі істотні умови даного договору сторонами були виконані, окрім нотаріального посвідчення договору. Тому, суд вважає доцільним визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 в особі ОСОБА_2 , як продавцями, та ОСОБА_1 , як покупцем, 02 грудня 1997 року у Донецькій товарній біржі, та визнати за ОСОБА_1 право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 .

Оскільки, відповідно до вимог статті 279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 47, 227 ЦК України (в редакції 1996 року), ст. 15 ЗУ «Про товарні біржі» (в редакції від 16.02.1993 року), ст. ст. 12, 13, 76, 77, 247, 258, 279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу №436-н від 02 грудня 1997 року, укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 в особі ОСОБА_2 , як продавцями, та ОСОБА_1 , як покупцем, в Донецькій товарній біржі, як договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою села Павлівка Мар`їнського району Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , житловою площею 37,8 кв.м., загальною площею 53,3 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області Дочинець С.І.