ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2020 року м. Харків

Справа № 2-7842/10

Провадження №22-ц/818/2421/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Котелевець А.В., Маміної О.В.,

секретаря Каплоух Н.Б.,

Учасники справи:

Скаржник (боржник): ОСОБА_1 ,

Суб`єкт оскарження: державний виконавець Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Стягувач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2020 року, суддя першої інстанції Семіряд І.В.,-

у цивільній справі за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, стягувач Попова Вікторія Леонідівна у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, у якій просив скасувати постанову начальника відділу Зміївського РВДВС ГТУЮ у Харківській області Пономарьової А.О. про скасування процесуального документу від 12 березня 2019 року, якою скасовано документ «Постанова про закінчення виконавчого провадження» від 26 вересня 2018 року та просив закрити виконавче провадження у зв`язку зі смертю стягувача ОСОБА_4 , а також просив зобов`язати ВДВС виключити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.

У скарзі викладено обставини справи та вона мотивована тим, що постанова про скасування процесуального документу від 12 березня 2019 року, якою скасовано «постанову про закінчення виконавчого провадження» від 26.09.2018 є незаконною, такою, що суперечить вимогам діючого законодавства України.

Вказує, що були порушені його права як боржника у виконавчому провадженні, оскільки про заміну сторони у виконавчому провадженні та про скасування постанови про закриття виконавчого провадження він повідомлений не був, відповідних копій постанов направлено не було.

Вважає, що заміна стягувача ОСОБА_3 у виконавчому провадженні №43770871 щодо виконання рішення у даній справі її процесуальним правонаступником ОСОБА_2 є незаконною, а виконавче провадження підлягає закриттю та не може бути знову розпочате, оскільки в даному випадку процесуальне правонаступництво не допускається, адже цивільні права та обов`язки виникли з рішення суду про стягнення на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої доньки, тому враховуючи ст.515, 608 ЦК України заміна кредитора не допускається у разі, якщо зобов`язання нерозривно пов`язане з особою кредитора. Також стверджує, що у разі смерті одного з подружжя на утримання якого стягуються аліменти з боржника - іншого подружжя, виконавче провадження, згідно п.3 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» підлягає закінченню.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2020 року у задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, стягувач Попова Вікторія Леонідівна відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що хоча зобов`язання із сплати аліментів є таким, що нерозривно пов`язане із особою стягувача та боржника, і дійсно припиняється із смертю стягувача, проте державний виконавець діяв в межах своїх повноважень виконуючи ухвалу суду, яка набрала законної сили, про заміну сторони виконавчого провадження. Окрім того, суд звернув увагу, що відповідно до довідки Зміївського районного відділу державної виконавчої служби заборгованість ОСОБА_1 за виконавчим листом про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 становить 81316,91 грн. Отже, заборгованість по аліментах ОСОБА_1 , яка існувала до моменту смерті стягувача ОСОБА_3 є зобов`язанням, яке не припиняється зі смертю стягувача і включається до спадкової маси. Спадкоємці успадковують активи спадкодавця.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що наявні підстави для скасування ухвали згідно ч.1 ст.379 ЦПК України.

В обґрунтування скарги вказує ті ж доводи, що і у скарзі на дії ВДВС, а також зазначає, що ОСОБА_2 , на яку було замінено сторону стягувача ОСОБА_3 у виконавчому провадженні, спадщину після ОСОБА_3 не приймала, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась, тобто вона не успадкувала права стягнення заборгованості по аліментам за померлу, тому і відсутнє процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні.

Стверджує, що ухвалу суду від 17 липня 2019 року, якою замінено сторону виконавчого провадження, не оскаржував, оскільки погоджується із зобов`язанням сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки.

Звертає увагу, що замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні щодо стягнення аліментів, а не заборгованості по ним.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 7 червня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 квітня 2010 року і до повноліття дитини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 отримала виконавчі листи на виконання рішення суду та пред`явила їх до виконання до Зміївського районного відділу державної виконавчої служби.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 10 жовтня 2017 року, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.06.2018 позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав по відношенню до малолітньої ОСОБА_5 . Встановлено опіку над малолітньою ОСОБА_5 . Призначено опікуном малолітньої ОСОБА_5 ОСОБА_2 . Рішення набрало законної 12 листопада 2018 року.

Постановою старшого державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби від 26.09.2018 закінчено виконавче провадження у зв`язку зі смертю стягувача ОСОБА_3

17 липня 2019 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова замінено стягувача ОСОБА_3 на ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Ухвала набрала законної сили 2 серпня 2019 року.

У зв`язку з заміною сторони виконавчого провадження постановою начальника відділу Зміївського районного відділу державної виконавчої служби від 12.03.2019 скасовано документ «Постанова про закінчення виконавчого провадження від 26 вересня 2018 року, що видав ОСОБА_7 про примусовому виконанні».

12 серпня 2019 року заступником начальника відділу Зміївського районного відділу державного виконавчої служби замінено стягувача ОСОБА_3 на ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки Зміївського районного відділу державної виконавчої служби заборгованість ОСОБА_1 за виконавчим листом про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 становить 81316,91 грн. (а.с.103).

Згідно повідомлення ВДВС заборгованість ОСОБА_1 станом на 12 листопада 2019 року згідно розрахунку від 31 жовтня 2019 року за період з 1 квітня 2010 року по 31 жовтня 2019 року становить 80257,91 грн. (а.с.105) з урахуванням сплати 1059 грн. у вересні 2019 року.

Отже, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у органі ВДВС знаходиться 2 виконавчих провадження відносно боржника ОСОБА_1 : за №43770871, де замінено сторону стягувача ОСОБА_3 на ОСОБА_2 та за №57946063, у якому стягувачем є ОСОБА_2 .

Так, ухвалою суду від 17 липня 2019 року заяву ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому провадженні №43770871 задоволено на підставі положень ст.442 ЦПК України та замінено ОСОБА_3 на ОСОБА_2 .

Вказана ухвала учасниками справи не оскаржена та набрала законної сили.

Матеріали справи також не містять доказів оскарження постанови ВДВС від 12 серпня 2019 року про заміну сторони виконавчого провадження.

Постанову від 12 березня 2019 року про скасування процесуального документа у виконавчому провадженні №43770871 винесено на підставі звернення ОСОБА_2 із заявою щодо встановлення правонаступників у ВП, з огляду на те, що вона є опікуном неповнолітньої ОСОБА_5 та зверненням до суду із заявою про заміну сторони-стягувача у ВП.

З урахуванням документів, що набули законної сили, зокрема, ухвали суду першої інстанції від 17 липня 2019 року та постанови ВДВС від 12 серпня 2019 року, сторону стягувача замінено з ОСОБА_3 на ОСОБА_2 саме у виконавчому провадженні №43770871, де за заявником ОСОБА_1 наявна заборгованість по сплаті аліментів 81316,91 грн.

Судова колегія вважає такими, що не мають правового значення посилання скаржника на неоскарження ним ухвали суду від 17 липня 2019 року у зв`язку зі згодою сплачувати аліменти на утримання дитини. Також ці твердження спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається наявність заборгованості ОСОБА_1 , що свідчить про невиконання боржником свого обов`язку по сплаті аліментів.

Також, безпідставним є твердження апеляційної скарги (а.с.141) щодо припинення аліментів на утримання одного з подружжя у зв`язку із смертю останнього, оскільки у даному випадку аліменти стягувалися на утримання неповнолітньої доньки подружжя, отримувачем яких була ОСОБА_3 , яка була замінена новим опікуном дитини, а не на утримання самої ОСОБА_3 , яка померла.

(1.

За вище наведених обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для скасування судового рішення - відсутні, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків оскаржуваного рішення суду.

При цьому інші доводи апеляційної скарги позивача є аналогічні аргументам скарги, які були досліджені судом першої інстанції із дотриманням норм матеріального і процесуального права та додаткового правового аналізу не потребують, а також на законність судового рішення не впливають і зводяться лише до переоцінки доказів по справі.

При вирішенні вказаної справи судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.

Частиною першою статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий С.С. Кругова

Судді А.В. Котелевець

О.В.Маміна

повний текст постанови

складено 6 серпня 2020 року