Справа 534/1120/18
Провадження 2/524/1705/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року, Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі: головуючого судді Рибалки Ю.В., при секретарі судового засідання Коршак Н.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей, сім`ї та молодіжної політики Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області про позбавлення батьківських прав, зміну місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вищевказана справа.

Головуючий заявив самовідвід, посилаючись на п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а саме з метою усунення будь-яких сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді.

У заяві про самовідвід вказувалося, що 09.07.2020 ОСОБА_2 подано заяву про відвід головуючому судді Рибалка Ю.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка була мотивована тим, що суддя порушив норми процесуального закону, умисно не вирішив питання про прийняття до розгляду його зустрічного позову, продовжив розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, надавши перевагу іншій стороні процесу, що здійснено з метою позбавити його права на касаційний перегляд справи.

ОСОБА_2 підозрював суддю в отриманні пропозиції неправомірної вигоди з боку позивача ОСОБА_1 та сумнівався у його об`єктивності та безсторонності, повідомляв, що він скомпрометував себе. ОСОБА_2 не довіряв головуючому судді Рибалці Ю.В., що розглядав цивільну справу. Вважав, що суддя зобов`язаний викликати довіру в учасників судового процесу, а тому суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.07.2020 заявлений ОСОБА_2 відвід судді визнано необґрунтованим, оскільки заява не містила відповідних підстав для сумнівів у об`єктивності, неупередженості та безсторонності головуючого судді Рибалки Ю.В.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.07.2020 заява ОСОБА_2 про відвід судді залишена без задоволення.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.07.2020 прийнято самовідвід головуючого судді Рибалки Ю.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 підозрював суддю в отриманні пропозиції неправомірної вигоди з боку позивача ОСОБА_1 , сумнівався у його об`єктивності та безсторонності, не довіряв цьому складу суду та вважав, що суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості повинен брати самовідвід, а також ураховуючи нещодавно прийнятий самовідвід головуючого судді Рибалки Ю.В. у іншій цивільній справі, де сторонами були також ОСОБА_2 та Курило О.В., суддя вважає, що відповідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України з метою усунення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, слід заявити самовідвід у даній цивільній справі, оскільки між відповідачем-позивачем та головуючим у справі виникли відносини, які можуть поставити під сумнів неупередженість або об`єктивність судді.

Частиною 3 ст. 39 ЦПК України передбачено, що самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд, дослідивши заяву головуючого про самовідвід, враховуючи наявність обставин на які посилається головуючий у справі, дійшов висновку, що відповідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України з метою усунення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, необхідно задовольнити заяву головуючого та прийняти від нього самовідвід у справі, оскільки між відповідачем та головуючим у справі виникли відносини, які можуть поставити під сумнів неупередженість або об`єктивність судді.

Суд ураховує, що неупередженість є основоположним принципом і необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків та виявляється як у змісті судового рішення, так і в усіх процесуальних діях, що передують його прийняттю.

У контексті ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У національному законодавстві відсутні будь-які роз`яснення щодо визначення критеріїв чи обставин, які би могли враховуватися судом при надані оцінки фактам щодо неупередженості, а саме які складові елементи повинні містити обставини, щоб можна було прийти до висновку в неупередженості суду.

У розумінні ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (ратифікована Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З огляду на основні засади і практику Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду, відповідно до п.1 ст.6 вказаної вище Конвенції, повинна визначатися за критеріями суб`єктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання і поведінка судді та об`єктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо об`єктивної неупередженості, Європейський суд з прав людини у справі «Фей проти Австрії» вказав, що така полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити , чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007р. та від 24.02.1993р. по справі «Фей проти Австрії» судом вказано, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Окрім того, відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах «Микаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому, кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

Наведені обставини свідчать про неможливість розгляду справи в такому складі суду, мотиви заявлення самовідводу мають об`єктивне підґрунтя та відповідають ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практиці Європейського суду з прав людини, положенням ст. 36 ЦПК України, ст.15 Кодексу суддівської етики.

Згідно з ч. 1, 9 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Керуючись ст. 36, 40, 258-260, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву головуючого по справі про самовідвід задовольнити.

Прийняти самовідвід головуючого судді Рибалки Ю.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей, сім`ї та молодіжної політики Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області про позбавлення батьківських прав, зміну місця проживання дитини.

Передати справу до канцелярії суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ю.В. Рибалка