Справа № 318/1717/20 Номер провадження №2/318/563/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2020 р. м. Кам`янка-Дніпровська

Кам`янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі: судді Васильченка В.В.; секретар Александрова А.А.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янсько-Дніпровської міської ради Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтуванні позовних вимог зазначив, що при житті ОСОБА_2 заповіту не залишила, по закону спадкоємцем ОСОБА_2 , є її син ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 25.07.1957 року, виданого Радогощською сільською радою Комарицького району Брянської області, довідкою про укладення шлюбу за № 162 від 05.12.2019 року наданої виконавчим комітетом Радогощської сільською радою Комарицького району Брянської області, з відміткою про розірвання шлюбу, свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 05.11.1968 виданого Кам`янсько- Дніпровським бюро ЗАГС Запорізької області. В 2000 році, після смерті матері, він сам прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління, розпорядження та користуванням всім майном померлої, а саме житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач продовжував користуватись будинком як і раніше, проживав в ньому, обробляв земельну ділянку площею 0,15 га., яка була йому надана на підставі рішення -Кам`янсько-Дніпровської міської ради від 14.06.1994 року за № 76, що підтверджується державним актом на земельну ділянку серії І-ЖС № 003187 від 11.12.1996 року. Сплачував та сплачує по теперішній час платежі, та інше. Цей факт підтверджується реєстрацією місця проживання та відповідною довідкою.

Заяву про прийняття спадщини одразу після смерті не подавав, так як вважав, що так як він на час смерті спадкодавця проживав спільно з матір`ю, розпоряджався та користувався її майном, в зв`язку з чим вважається особою, яка прийняла спадщину. З часом він звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, була заведена спадкова справа, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, та роз`яснено що для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому необхідно надати докази, що він прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном померлого.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, заперечень та пояснень по справі не має.

Ухвалою судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 28.08.2020 року відкрито провадження у справі та справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Дослідивши обставини справи, суд приходить наступного.

Судом встановлено, що при житті ОСОБА_2 заповіту не залишила. По закону спадкоємцем ОСОБА_2 , є її син ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 25.07.1957 року, виданого Радогощською сільською радою Комарицького району Брянської області, довідкою про укладення шлюбу за № 162 від 05.12.2019 року наданої виконавчим комітетом Радогощської сільською радою Комарицького району Брянської області, з відміткою про розірвання шлюбу, свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 05.11.1968 виданого Кам`янсько- Дніпровським бюро ЗАГС Запорізької області.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданого 13.06.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кам`янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області. Після її смерті залишилась спадщина, а саме житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Як вбачається з технічного паспорта на житловий будинок, який виготовлений 10.08.2020 р. по АДРЕСА_1 : Житловий будинок зазначений літерою «А», та наступні господарські будівлі та споруди: прибудова літера «а», прибудова літера «а1», лазня літера «В», сараї літери «Б,Г,Ж», вбиральня літера «Д», душ літера «Е», теплиця літера «Т», навіс літера «З», погріб літ. З літера «пг», паркан №1, ворота №2.

В 2000 році, після смерті ОСОБА_2 , позивач прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління, розпорядження та користуванням всім майном померлої, а саме житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 продовжував користуватись будинком як і раніше, проживав в ньому, обробляв земельну ділянку площею 0,15 га., яка була мені надана на підставі рішення Кам`янсько-Дніпровської міської ради від 14.06.1994 року за № 76, що підтверджується державним актом на земельну ділянку серії І-ЖС № 003187 від 11.12.1996 року. Сплачував та сплачує по теперішній час платежі, та інше. Цій факт підтверджується реєстрацією місця проживання та відповідною довідкою.

Заяву про прийняття спадщини одразу після смерті ОСОБА_2 не подавав, так як вважав, що так як я на час смерті спадкодавця проживав спільно з матір`ю, розпоряджався та користувався її майном, в зв`язку з чим вважаюсь особою, яка прийняла спадщину. З часом позивач звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, була заведена спадкова справа, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, та роз`яснено що для отримання свідоцтва про право на спадщину, необхідно надати докази, що він прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном померлого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статі 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. (ст. 392 ЦК України).

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину, не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до п. 3.1 Роз`яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення».

Тобто, до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

У зв`язку з тим, що відповідно до статті 58 Конституції України нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, загальні правила прийняття в експлуатацію не можуть поширюватись на приватні житлові будинки з господарськими будівлями і спорудами, які збудовані до 5 серпня 1992 року.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Позивач є єдиним спадкоємцем після померлої ОСОБА_2 , інших спадкоємців немає.

Позивачем надано докази того, що він прийняв спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , але оформити свої спадкові права у встановленому законом порядку не має можливості через відсутність доказів про прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном померлої.

Таким чином, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, та визнати за позивачем право власності на житловий будинок в порядку спадкування.

На підставі ст.ст. 1216, 1268, ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 81, 223, 229, 247, 259, 263-265, 352-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Кам`янсько-Дніпровської міської ради Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер ОКПП: НОМЕР_4 , право власності в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на: житловий будинок зазначений літерою «А», та наступні господарські будівлі та споруди: прибудова літера «а», прибудова літера «а1», лазня літера «В», сараї літера «Б, Г, Ж», вбиральня літера «Д», душ літера «Е», теплиця літера «Т», навіс літера «З», погріб літ. З літера «пг», паркан №1, ворота №2. Які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Повне найменування сторін у справі:

Позивач 1 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_5 виданий Кам`янсько-Дніпровським РВ УМВС України в Запорізькій області 22.04.1997 року, реєстраційний номер ОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Кам`янсько-Дніпровська міська рада Запорізької області, 71300, Запорізька область, м. Кам`янка-Дніпровська, вул. Каховська, 98.

Суддя: В. В. Васильченко