_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/8360/19
Провадження № 2/947/887/20
УХВАЛА

18.08.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Кириковій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про продовження процесуального строку підготовчого судового засідання для розгляду заяви про збільшення позовних вимог по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та визнання права особистої приватної власності,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та визнання права особистої приватної власності, в якій позивач просить суд:

- визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на транспортний засіб типу - легковий, марки «Мазда», модель «6» 2013 року випуску, об`єм двигуна - 2488;

- визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на 1/3 частку домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості, площею 192 кв.м. (житлова площа 121 кв.м.), за адресою: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01);

- визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/3 частку домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості, площею 192 кв.м. (житлова площа 121 кв.м.), за адресою: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя;

- визнати за ОСОБА_3 право приватної власності на 1/3 частку домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості, площею 192 кв.м. (житлова площа 121 кв.м.), за адресою: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя;

- визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на грошові кошти у розмірі 38000,00 доларів США та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 - 38000,00 доларів США;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

07.08.2020 року до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про продовження процесуального строку підготовчого судового засідання для розгляду заяви про збільшення позовних вимог, яке зареєстроване канцелярією суду 07.08.2020 року за №39620/20.

В обґрунтування клопотання представник позивача посилається на те, що на цей час в Україні введено карантин. В редакції Закону України №540-ІХ, діяв пункт 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, в редакції Закону № 540-IX від 30.03.2020, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо збільшення або зменшення розміру позовних вимог, продовжуються на строк дії такого карантину.

Як стверджує представник, закриття підготовчого провадження по справі відбулось в період дії карантину, під час чого процесуальний строк на подання заяви про збільшення позовних вимог був пролонгований, а відтак ним з поважних причин пропущено строк на подання заяви про збільшення позовних вимог.

Одночасно представник посилається на діючу редакцію п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, відповідно до якої суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

З посиланням на вказані положення норм ЦПК України представник просить суд продовжити процесуальний строк підготовчого судового засідання для розгляду заяви про збільшення позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вказане клопотання та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання, з посиланням на його необґрунтованість.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши надане до суду клопотання, додані до нього документи, оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, зокрема позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Так, позовну заяву позивачем було подано до суду 17.04.2019 року, тобто більше року тому, провадження за якою було відкрито ухвалою судді від 13.05.2019 року.

02.07.2020 року судом, у тому числі за згодою представника позивача, було ухвалено закрити підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 статті 217 ЦПК України, з оголошенням головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

Отже, представником позивача подано заяву про збільшення розміру позовних вимог з пропуском строку, під час розгляду справи по суті.

Статтею 120 ЦПК України встановлено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

У відповідності до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Також статтею 222 ЦПК України також передбачено, що суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Статтею 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Судом враховується, що встановлення строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених ЦПК України, певних процесуальних дій.

Суд зазначає, що представником позивача не надано до суду жодного належного обґрунтування стосовно пропуску строку на подання заяви про збільшення позовних вимог та для продовження процесуального строку підготовчого провадження по справі.

Доводи представника позивача про продовження процесуального строку на підставі п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Так, дійсно з 12 березня 2020 року на усій території України, постановою Кабінету Міністрів України від від 11 березня 2020 р. № 211 було запроваджено карантин, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19. Зазначений карантин запроваджений в України, діє по цей час.

02.04.2020 року набув чинності Закон України №540-ІХ, яким введено пункт 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину".

17 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким внесено зміни до п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України.

В діючий редакції вказаного пункту 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Представник позивача посилаючись на п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, не надав до суду жодного доказу на підтвердження того, що пропуск строку на подання заяви про збільшення розміру позовних вимог обумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Щодо доводів представника про те, що судом було закрито підготовче провадження по справі під час дії пункту 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, в редакції Закону України №540-ІХ, яка продовжувала процесуальний строк на вчинення таких дій, суд зазначає, що представник позивача особисто був присутній у підготовчому судовому засіданні 02.07.2020 року та вважав за доцільне закриття такого провадження і призначення справи до розгляду по суті.

Крім того, суд звертає увагу, що представник позивача 26.07.2019 року надавав до суду заяву про збільшення позовних вимог до ОСОБА_3 , в якій позивачем додатково до раніше пред`явлених вимог, було заявлено вимогу про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом вселення ОСОБА_1 до домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості, площею 192 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язання ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні зазначеним домоволодінням.

У підготовчому судовому засіданні 02.07.2020 року представник позивача ОСОБА_2 просив суд прийняти зазначену заяву до провадження для спільного розгляду в рамках цивільної справи.

Однак, у прийнятті вказаної заяви представнику позивача, ухвалою суду від 02.07.2020 року, було відмовлено, оскільки заява представника позивача про збільшення позовних не відповідала вимогам ст.49 ЦПК України.

Інших обґрунтованих посилань і доказів на підтвердження поважності пропуску строку для подання заяви про збільшення розміру позовних вимог та для продовження процесуального строку, позивачем, ані його представником до суду не надано.

Одночасно судом приймається, що відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Судом враховується, що встановлення строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених ЦПК України, певних процесуальних дій.

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що позивачем та його представником подано заяву про збільшення позовних вимог з пропуском процесуального строку на вчинення відповідної дії, та необґрунтовано поважність пропуску процесуального строку і підстави для його продовження, суд доходить до висновку про необґрунтованість вказаного клопотання, у задоволенні якого слід відмовити, а додані документи до клопотання про продовження процесуального строку підготовчого судового засідання для розгляду заяви про збільшення позовних вимог, слід залишити без розгляду.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 49, 127, 187, 189, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про продовження процесуального строку підготовчого судового засідання для розгляду заяви про збільшення позовних вимог, яке зареєстроване канцелярією суду 07.08.2020 року за №39620/20.

Додані документи до клопотання про продовження процесуального строку підготовчого судового засідання для розгляду заяви про збільшення позовних вимог, яке зареєстроване канцелярією суду 07.08.2020 року за №39620/20 - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Ухвала може бути оскаржена в частині відмови у поновленні процесуальних строків до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено - 25.08.2020 року.

Головуючий Калініченко Л. В.