Єдиний унікальний номер 226/3722/19
Номер провадження 22-ц/804/2131/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2020 року м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Агєєва О.В., Папоян В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Гуляєва М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Димитровського міського суду Донецької області від 21 квітня 2020 року у цивільній справі № 226/3722/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Мирноградський міський відділ Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мирноградської міської ради про звільнення від сплати аліментів (суддя першої інстанції ОСОБА_3 ), -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Димитровського міського суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: Мирноградський міський відділ Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) про звільнення від сплати аліментів.

У січні 2020 року ОСОБА_1 надав до суду першої інстанції клопотання про залучення Органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради.

Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 24 січня 2020 року залучено до справи Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мирноградської міської ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 13 серпня 2005 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 326.

Від шлюбу вони мають трьох дітей: сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 01 березня 2019 року стягнуті з нього аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімум на дитину відповідного віку. Стягнення проводиться з 19 грудня 2018 року.

Про те, що таке рішення існує позивач не знав, у суді присутній не був.

Сумісне життя позивача та відповідача не склалося, позивач у серпні 2018 року поїхав працювати та жити до м. Білозерське Добропільского району.

Відповідач в цей час займалася своїм особистим життям, вживала спиртні напої. Життям дітей не переймалася, вихованням не займалася.

Відповідач ОСОБА_2 порушила Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, на неї неодноразово складались адміністративні протоколи за те, що вона систематично здійснює психологічне насильство в сім`ї. Таким чином позивач забрав двох старших дітей ОСОБА_4 та Ліану жити до себе. Менший син ОСОБА_9 залишився із матір`ю, бо мати категорично заперечувала, щоб батько забрав і ОСОБА_6 .

У період з серпня 2018 року включно по березень 2019 року позивач разом із дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_4 мешкав у м. Білозерське, працював на шахті Новодонецька Добропільского району. Молодший син ОСОБА_9 мешкав із матір`ю у м. Мирноград.

Згідно довідки, наданої Білозерською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 15 Добропільської міської ради ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був зарахований до Білозерської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 15 до 7 класу у серпні 2018 р. - наказ № 11 від 15.08.2018 р.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 була зарахована до Білозерської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 15 до 5 класу у січні 2019 р. - наказ № 2 від 04.01.2019 р.

В цей період діти знаходились повністю на забезпеченні батька. Він забезпечував їх всім необхідним: їжею, одягом, речами, навчальними матеріалами, на батьківські збори ходив також батько.

Діти вибули зі школи у березні 2019 року згідно наказу № 15 від 04.03.2019 року до школи № 6 Мирноградської міської ради Донецької області. Позивач звільнився з шахти та з дітьми переїхав до м. Мирноград. Вони жили з відповідачкою однієї сім`єю, але вихованням та утриманням дітей займався тільки батько, на батьківські збори до школи ходив також батько. Мати життям дітей не переймалась взагалі, пиячила та вела аморальний спосіб життя. Позивач працював неофіційно, але все, що заробляв, витрачав на дітей та на дружину.

З вересня 2019 року позивач поступив на службу до воєнної частини, яка знаходиться у м. Краматорськ, де відповідно і мешкає з вересня 2019 року, продовжує утримувати дітей, надсилаючи їм кошти, купуючи одяг, поповнюючи мобільні телефони.

Відповідач, розуміючи, що її особисте утримання закінчилося, вирішила подати виконавчий лист до виконання, щоб було за що пиячити.

Виконавчий лист для відкриття виконавчого провадження було подано відповідачем 01 жовтня 2019 року.

Постановою державного виконавця Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби від 02.10.2019 року було відкрито виконавче провадження № 60186135 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Державним виконавцем було нараховано заборгованість у розмірі 29788,55 грн. за період з 19 грудня 2018 року по 30 жовтня 2019 року.

З 01 вересня 2018 року по 13 березня 2019 року діти мешкали з позивачем та повністю знаходились на утриманні позивача.

Таким чином, заборгованість, яка нарахована за цей період взагалі не повинна мати місце. У період з березня 2019 року по серпень 2019 діти жили з батьком та знаходились повністю на утриманні та вихованні батька, бо мати займалася особистим життям, пиячила, дітям ніякої уваги не приділяла.

На сьогоднішній день відповідач продовжує пиячити, ніде не працює, а він продовжує допомагати своїм дітям.

Діти жили то в бабусі, то в прабабусі, то у сусідів. Виконавчий лист відповідач пред`явила до виконання, бо потрібні кошти на п`янки. Аліменти, які отримує витрачає на себе, а не на дітей. Позивач вимушений надсилати кошти іншим особам (сусідам), щоб вони купували дітям одежу та їжу, бо інакше кошти будуть витрачені відповідачкою на алкоголь.

У грудні 2019 року відповідач знову в стані алкогольного сп`яніння вчинила насильство над дітьми. Був викликаний наряд поліції, складений адміністративний протокол, діти були вилучені у матері та поміщені в дитяче відділення поліклініки.

З огляду на те, що діти з матір`ю не мешкають, тому він вважає доцільним буде звільнити його від сплати аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 01 березня 2019 року, яким було вирішено стягнути з нього аліменти на користь відповідача на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімум на дитину відповідного віку.

ОСОБА_1 просив суд першої інстанції звільнити його від сплати аліментів за виконавчим листом, виданим за рішенням Димитровського міського суду від 01 березня 2019 року по справі № 226/3455/18; звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, яка на 30 жовтня 2019 року становить 29788,55 грн. за виконавчим листом, виданим за рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 01 березня 2019 року за період з 19 грудня 2018 року по 02 жовтня 2019 року, тобто до подання виконавчого листа до виконання; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Заочним рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 21 квітня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Мирноградський міський відділ Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мирноградської міської ради про звільнення від сплати аліментів, задоволені частково.

Звільнено ОСОБА_1 від сплати аліментів, стягнутих на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 01.03.2019 року на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, з 12 грудня 2019 року.

Звільнено ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 01.03.2019 року за період 04.01.2019 року по 04.03.2019 року, щодо утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виконавчий лист, виписаний на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області № 226/3455/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: Ліани ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліментів в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, вважається таким, що втратив чинність, та відкликаним з Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодився позивач - ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що з зазначеним рішенням не згодний в частині відмови у звільнені від сплати заборгованості за аліментами, вважає, що рішення в цій частині прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права.

ОСОБА_1 просить Донецький апеляційний суд скасувати рішення Димитровського міського суду Донецької області від 21 квітня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів та про звільнення від сплати заборгованості за аліментами в частині часткової відмови звільнення від сплати заборгованості за аліментами та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_1 в частині звільнення від сплати заборгованості за аліментами в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін; стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 29 травня 2020 року відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Копії ухвали про відкриття апеляційного провадження учасниками справи отримані (а.с. 105,106,107,108,109), копія апеляційної скарги позивача відповідачем та третіми особами по справі отримана (а.с. 105,106,109). Відзив на апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду не надійшов.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 16 липня 2020 року справу призначено до розгляду на 18 серпня 2020 року.

В судове засідання Донецького апеляційного суду 18.08.2020 року позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Полєсовая Маргарита Володимирівна не з`явилися, надіслали до суду заяву про розгляд справи в їх відсутність (а.с. 122).

В судове засідання Донецького апеляційного суду 18.08.2020 року відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 117).

В судове засідання Донецького апеляційного суду 18.08.2020 року представник третьої особи Мирноградського міського відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 116).

В судове засідання Донецького апеляційного суду 18.08.2020 року представник третьої особи органу опіки і піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради не з`явився, надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність (а.с. 125).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 серпня 2005 року. Від шлюбу подружжя мають дітей: сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 01.03.2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

02.10.2019 року державним виконавцем Мирноградського МВ ДВС винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, стягнення аліментів здійснюється з 19.12.2018 року. Станом на 30.10.2019 року заборгованість по аліментам становить 29788,55 грн.

Згідно інформації, наданою адміністрацією Білозерської ЗОШ І-ІІІ № 15 Добропільської міської ради, ОСОБА_10 , 2006 року народження зарахований до школи на підставі наказу від 15.08.2018 року, ОСОБА_7 , 2008 року народження зарахована до школи на підставі наказу від 04.01.2019 року та вибули 04.03.2019 року на підставі наказу від 04.03.2019 року за заявою батька ОСОБА_1 . Під час навчання виховувались та проживали разом з батьком, мати ОСОБА_2 до школи не зверталась.

Відповідно довідки Краматорської міської ради від 16.03.2020 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 12 грудня 2019 року фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ним мешкають діти: син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з довідкою, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відвідує Комунальний дошкільний навчальний заклад № 56 «Сонечко» управління освіти Краматорської міської ради з 13 січня 2020 року.

Як вбачається із довідки Краматорської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 5 Краматорської міської ради, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 15.01.2020 року навчаються у даній школі.

Відповідно до довідки від 05.02.2020 року, ОСОБА_1 проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 , в період з листопада 2019 року по січень 2020 року включно отримав дохід в сумі 49669,33 грн., сплатив аліменти за цей період в сумі 12922,36 грн.

01.08.2018 року Мирноградським ВП Покровського ВП ГУНП Донецької області складений протокол про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП за вчинення психологічного насильства в родині у відношенні малолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 06.11.2019 року, на адресу служби у справах дітей Мирноградської міської ради, остання підтвердила факт зловживання нею алкогольними напоями, факт застосування до дітей психологічного тиску, факт проживання дітей у бабусі за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з інформацією, наданою адміністрацією закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів № 6 малолітні ОСОБА_10 та ОСОБА_7 на початку 2019 року без контролю иатері ОСОБА_2 стали пропускати занняття у школі, у жовтні були вимушені проживати у родичів, оскільки мати не пускала їх додому, а потім проживали у сусідки ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_4 . За час навчання дітей у школі мати ОСОБА_2 жодного разу не вяідвідала школу, зв`язок зі школою у телефонному режимі підтримував лише батько ОСОБА_1 .

За інформацією ДНЗ № 3 «Сонечко», ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відвідував заклад з 09.09.2019 року по 11.12.2019 року, до цього часу мати мала заборгованість за утримання дитини у садочку, скаржилась, що має тільки сезонну роботу та чекає аліменти від батька дитини. 11.12.2019 року дитина передана до Мирноградської ЦМЛ, а згодом батьку ОСОБА_1 .

На підставі звернення малолітніх ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , за заявою адміністрації закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів № 6 до відділу освіти, служби у справах дітей Мирноградської міської ради 05.12.2019 року неповнолітні ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучені з родини ОСОБА_2 та поміщенні до дитячого відділення Мирноградської ЦМЛ.

12 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до служби у справах дітей Мирноградської міської ради з клопотанням про повернення йому дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 з дитячого відділення у родину, оскільки мати дітей ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями, діти відмовляються з нею жити.

Відповідно до ч.ч.1,2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини.

У статті 18 Конвенції про права дитини зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Як вбачається із частини 1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що відмова в іншій частині звільнення від сплати заборгованості за аліментами є незаконною, оскільки суд першої інстанції не в повній мірі встановив дійсні обставини справи, є безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинства здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Як вбачається із частини 3 вказаної вище статті, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків

Відповідно до частини 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Як вбачається із частини 4 вказаної вище статті, суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з частиною 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 вказаної вище статті передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 197 Сімейного кодексу України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Сама по собі та обставина, що відповідачу не було відомо про знаходження на виконанні виконавчого листа про стягнення з нього аліментів, не може безумовно свідчити, що така обставина є істотною, вона впливає на те, чи є вина платника аліментів у їх несвоєчасній сплаті.

Вказане вище узгоджується з висновками, викладеними в ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2015 року у справі № 6-18841св15.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у звільненні ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами за період з 19.12.2018 року по 02.10.2019 року, тобто до подання виконавчого листа до виконання, та доказів того, що в цей період діти постійно проживали з батьком, немає.

Як вбачається із висновку виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 06.03.2020 року № 011, діти навчалися в ЗОШ 6 з 05.03.2019 року. За інформацією школи від 12.03.2020 року стало відомо, що дійсно з початку 2019-2020 навчального року, коли батько ОСОБА_1 підписав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, діти, не маючи постійного контролю з боку матері, почали пропускати заняття в школі. У жовтні та листопаді 2019 року ОСОБА_4 і Ліана вимушені були проживати у родичів через те, що мати постійно пиячила або не пускала їх до квартири. У цей період учні були частково забезпечені шкільним приладдям, у них був відсутній спортивний одяг та взуття.

Після вжитих ОСОБА_15 заходів 12.12.2019 року батько забрав дітей з лікарні на виховання до своєї родини за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 66).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції, приймаючи рішення не врахував, що аліменти є власністю дітей, є безпідставними, оскільки позивач ОСОБА_1 не був позбавлений можливості оскаржити заочне рішення Димитрівського міського суду Донецької області від 01.03.2019 року, але він цього не зробив.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обґрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Димитровського міського суду Донецької області від 21 квітня 2020 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Димитровського міського суду Донецької області від 21 квітня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складений 18 серпня 2020 року

Суддя: О.Д.Канурна