Справа № 308/8221/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2020 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні спільним майном, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить зобов`язати відповідача припинити дії, які порушують право спільної власності та користування спільним майном мешканців будинку АДРЕСА_1 , а саме: не чинити перешкоди у користуванні допоміжним приміщенням коридору (сходовим маршем, що веде до горищного простору) та спільним горищем, відновивши вільний доступ через коридор мансардного приміщення на горище в будь-який день і в будь-яку пору доби (при потребі); тобто усунути перешкоди в користуванні спільним коридором, сходовою кліткою та горищем у будинку по АДРЕСА_1 ) шляхом демонтажу металевих дверей для доступу до спільного коридору та горища; зобов`язати відповідачку переобладнати приміщення кухні разом із водо-нагрівним газовим обладнанням, із піддахового приміщення над її спальнею в інше приміщення мансардної квартири АДРЕСА_2 , яке є симетричним до приміщення кухні першого поверху (квартира АДРЕСА_3 ).

Крім того, позивачем подано клопотання про забезпечення позову, в якій просить заборонити використання всього газо-технічого та водо-постачального обладнання розміщеного над її житловою кімнатою в кухні мансардного приміщення належного відповідачці (кв. АДРЕСА_2 ). В обгрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що в наслідок самовільно захопленої площі відповідачкою, горищного простору облаштували велику кухню мансардної квартири АДРЕСА_2 над спальнею кімнатою позивача квартири ( АДРЕСА_4 ) та прямо над її вікном вмонтували турбо-водо обігрівач та газову плиту, що становить позивачу явні незручності та загрозу приватним житлом, що є явним грубим порушенням вимог ДБН В.3.2-2-2009, зокрема п.7.2, п.8.11, п.8.12, п.8.13. Будинок АДРЕСА_1 , був збудований в до радянський період та за досить примітивною технологією. Зокрема: перекриття стелі першого поверху (це основа підлоги мансардного приміщення) виконано із само-струганого кругляка (хлистів) з імітацією під квадрат з хвойних порід деревини товщиною не більше 10см х 10см. З низу (перший поверх будинку) стеля, підбита чорновими дошками та дерев`ною дранкою під штукатурку до цього брусового перекриття. Зверху (ця ж стеля, фактично підлога мансардної квартири), також «зашита» до цих самих старих брусків чорновими дошками, по верху яких покладено ламінат (підлогу мансарди). В цій реконструкції є загрозлива сторона: це розташування побутового газо-генеруючого та водо-постачального обладнання над житловою кімнатою позивача. А тому, внаслідок витоку побутового газу на кухні відповідачки, ним 100% наповнюється пустота між підлогою мансардної квартири АДРЕСА_2 та стелею позивача.

Оглянувши матеріали клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно положень ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається у письмовій формі і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) заявника, його місце знаходження або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, пропозиції щодо зустрічного забезпечення, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно роз`яснень, що надані в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із матеріалів заяви, така не відповідає вимогам ч.1 ст.151 ЦПК України, така подана у формі клопотання, а не заяви, заявником не обгрунтовано необхідність забезпечення позову, заява не містить обгрунтування саме такого застосування забезпечення позову та обгрунтування його необхідності, не зазначено ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, заявник не вказує пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

За положеннями ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а тому підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст.150, 151, 153, 260, 353 ЦПК України, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні спільним майном - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.Б. Шумило