печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2020 р. Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар Шевченко Т.В.,

учасники справи:

стягувач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»

боржник ОСОБА_1

приватний виконавець Миколаївського виконавчого округу Куліченко Дмитро Олександрович

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання приватного виконавця Миколаївського виконавчого округу Куліченка Дмитра Олександровича про закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло клопотання приватного виконавця Миколаївського виконавчого округу Куліченка Д.О. про закриття провадження у справі, оскільки виконавче провадження № 57476849 , у якому боржником подана скарга закінчене на підставі ухвали суду про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

До судового засідання учасники справи не з`явились. Тому, суд розглянув вказане клопотання у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про відмову у закритті провадження, виходячи з такого.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обгрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самі сторони врегулювали спірні питання.

Така позиція викладена в постановах Верховного Суду від 3 травня 2018 року у справі № 404/251/17.

Враховуючи, що позицію боржника ОСОБА_1 щодо того, що він наполягає на розгляді скарги на дії приватного виконавця, незважаючи на те, що виконавче провадження закінчене, та оскаржує вчинення державним виконавцем дій у незаконно відкритому виконавчому провадженні, тобто є невизначеність у правах і обов`язках сторін, то підстав стверджувати про відсутність предмета спору у справі немає.

Враховуючи наведене, а також положення ч. 9 ст. 10 ЦПК України дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання приватного виконавця.

На підставі викладеного та керуючись ст. 255, 257, 10 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання приватного виконавця Миколаївського виконавчого округу Куліченка Дмитра Олександровича про закриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Батрин