КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 373/998/19 Апеляційне провадження № 22-ц/824/2349/2020Головуючий у суді першої інстанції - Керекеза Я.І. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Коцюрба О.П., Сержанюк А.С.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2019 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 26 825,29 грн. за кредитним договором № б/н від 11.04.2011, з яких: 8 623,41 грн. - заборгованість за кредитом; 6 307,08 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 9 191,21 грн. - пеня за прострочене зобов`язання; 950,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн.; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 253,59 грн. - штраф (процентна складова).

В обґрунтування вимог посилався на те, що 11.04.2011 ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 19 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Також, зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

В порушення умов Договору та положень ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, відповідач свої зобов`язання за Договором не виконував та станом на 22.05.2019 року мав заборгованість за договором у загальному розмірі 26 825,29 грн. за кредитним договором № б/н від 11.04.2011, з яких: 8 623,41 грн. - заборгованість за кредитом; 6 307,08 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 9 191,21 грн. - пеня за прострочене зобов`язання; 950,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн.; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 253,59 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 4-6).

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10.10.2019 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 8 623,41 грн. та судовий збір у розмірі 617,54 грн. (а.с. 58-60 зв.).

В апеляційній скарзі, позивач, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченим тілом кредиту, пенею та штрафами та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В іншій частині рішення не оскаржується.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги того, що наданий кредитний договір є договором приєднання, в якому умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Крім того, при вирішенні даного спору суд першої інстанції мав виходити із положень ст.ст. 634, 1054 ЦК України (а.с. 60-63).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що подана позивачем анкета - заява позичальника не містить даних про вид договору, реквізитів розрахункових рахунків, виду та номеру платіжної картки. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем не містить також даних про наявність на день підписання анкети-заяви кредитного ліміту в розмірі, вказаному в позові (19 000,00 грн.); не містить підпису відповідальних осіб та не скріплений печаткою банку, а відтак не може бути належним та допустимим доказом у справі. Виписок із особового рахунку відповідача про рух коштів на ньому суду не надано.

Але погодитися з таким висновком суду першої інстанції в повній мірі не можна, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як вбачається з матеріалів справи, 11.04.2011 відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку.

На картку було встановлено кредитний ліміт в розмірі 2 000,00 грн., який було збільшено до 19 000,00 грн.

Факт видачі картки та встановлення кредитного ліміту зафіксовано в анкеті-заяві.

Із виписки чітко прослідковується, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомата, а отже й отримав кредитну картку, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Із виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору.

ОСОБА_1 також підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» (а.с. 16).

Підписана відповідачкою довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» містить умови щодо розміру процентної ставки у пільговому періоді - 0,01% річних, базової процентної ставки - 2,5% в місяць та процентної ставки на суму несанкціонованого перевищення ліміту - 3,75% в місяць, порядку їх нарахування, порядку погашення заборгованості по кредиту, розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір та порядок нарахування пені та штрафу (а. с. 16).

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки відповідача - баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції).

Тобто, сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не оспорювала умови кредитування.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту та пені.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за простроченим тілом кредитом в сумі 6 307,08 грн., яка підтверджується матеріалами справи і не оспорювалась відповідачкою.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобо`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобо`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобо`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобо`язання за кожен день прострочення виконання.

Оскільки сторонами було погоджено умови кредитування щодо нарахування та сплати пені, колегія суддів вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення із відповідачки заборгованості по пені за прострочене зобов`язання у розмірі 9 191,21 грн.

Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 штрафів.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» нарахування пені та штрафів передбачено за одне і теж порушення - прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором, а тому у суду відсутні підстави для стягнення із ОСОБА_1 штрафів в сумі 500,00 грн. - фіксована частина, та 1 253,59 грн. - процентна складова.

Відтак, на користь АТ КБ «ПриватБанк» з ОСОБА_1 підлягає стягненню 8 623,41 грн. - за рішенням суду першої інстанції, 6 307,08 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 9 191,21 грн. - пеня за прострочене зобов`язання.

В частині стягнення заборгованості по штрафам позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10.10.2019 підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченим тілом кредиту та пені з ухваленням нового рішення про задоволення вказаних вимог позову АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно з ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню 1 727,36 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 2 591,04 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, а всього 4 318,40 грн. судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2019 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - скасувати в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченим тілом кредиту та пені.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення наступного змісту.

Позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) 6 307 (шість тисяч триста сім),08 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 9 191 (дев`ять тисяч сто дев`яносто одна),21 грн. - пеня за прострочене зобов`язання.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) 1 727,36 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 2 591,04 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, а всього 4 318,40 грн. судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді О.П. Коцюрба

А.С. Сержанюк