Справа № 740/2830/20
Провадження № 2/740/1038/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2020 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді -Ковальової Т.Г.,

за участі секретаря судового засідання - Пулинець Ю.О.,

з участю: позивача - ОСОБА_1 ,

третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн щомісячно на період навчання до 30 червня 2021 року, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу його батьків він проживає разом з матір`ю, яка не в змозі самостійно його утримувати.

У зв`язку з навчанням він потребує матеріальної допомоги, яку вспромозі і зобов`язаний надавати йому його батько - відповідач ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України. На цей час він навчається на 3 курсі Ніжинського агротехнічного коледжу за денною формою навчання за спеціальністю «Автоматизація та комп`ютерно-інтегровані технології» за держзамовленням.

Стипендії він не отримує, а потребує допомоги для матеріальних потреб на: харчування, проїзд в громадському транспорті, придбання одягу та взуття, навчання в гуртках і секціях, тощо.

ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем, стан його здоров`я задовільний.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 17 липня 2020 року суд постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

06 серпня 2020 року до суду від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що виходячи з прожиткового мінімуму для працездатної особи та враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дитину, визнає заявлені до нього позовні вимоги ОСОБА_1 частково в розмірі 567 грн 50 коп. щомісячно. При визначенні розміру аліментів просить суд врахувати, що він сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надає матеріальну допомогу непрацездатній за віком матері. Позивач не надав розрахунку витрат, пов`язаних з його навчанням у коледжі, а про придбання одягу і взуття він повинен піклуватися самостійно, так як є повнолітнім. Наскільки йому відомо, гуртки та секції ОСОБА_1 не відвідує.

В судовому засіданні позивач підтримав позов за викладених в ньому обставин.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 в судовому засіданні просила позов задовольнити, пояснивши, що відповідач сплачує аліменти на їх неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1200 грн щомісячно і він спроможний надавати матеріальну допомогу на навчання повнолітнього сина ОСОБА_5 у розмірі навіть меншому за 2500 грн, але більшому ніж 567 грн 50 коп., оскільки відповідач є фізичною-особою підприємцем, перебуває в шлюбу, але інших дітей не має.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 20 листопада 1999 року по 10 червня 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.4).

Від шлюбу відповідач та третя особа по справі мають повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якого є відповідач (а.с.3).

Згідно довідки Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Ніжинського агротехнічного коледжу» від 30 червня 2020 року №363 ОСОБА_1 навчається на третьому курсі Ніжинського агротехнічного коледжу на денній формі навчання за спеціальністю «Автоматизація та комп`ютерно-інтегровані технології» (а.с.8).

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ч.1, 2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем всупереч зазначених вимог закону не надано суду належних і допустимих доказів, що відповідач може надавати йому матеріальну допомогу на період його навчання у розмірі 2 500 грн.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що позивач потребує матеріальної допомоги саме у розмірі 2500 грн, як зазначав у позові позивач.

Отже, при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги передбачений ст.7 Закону України Про державний бюджет України на 2020 рік прожитковий мінімум на працездатну особу, який з 01 липня 2020 року становить 2197 грн, що відповідач сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 на неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, а також те, що обов`язок по утриманню повнолітніх дітей на період їх навчання покладено на обох батьків, тому стягнення з відповідача аліментів на повнолітнього сина у розмірі 1200 грн, на думку суду, буде достатнім та не поставить відповідача в скрутне майнове становище.

Таким чином, за встановлених обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на період його навчання у розмірі 1200 грн щомісячно.

З відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст.89, 141, 259, 263- 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Ніжина Чернігівської області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно на період його навчання, починаючи з 06 липня 2020 року до 30 червня 2021 року за умови продовження навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору на користь держави.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова