Головуючий суду 1 інстанції - Романовський Є.О.
Доповідач -Дронська І.О.
Справа № 425/3710/18
Провадження № 22-ц/810/920/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Луганського апеляційного суду:

головуючого судді Дронської І. О.,

суддів Стахової Н. В., Яреська А. В.,

за участю секретаря Вовчанської С. В.

учасники справи:

скаржник - регіональна філія «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»,

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач Акціонерне товариство «Українська залізниця,

представник відповідача Пинзіна Юлія Олександрівна,

розглянувши у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м.Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 04 вересня 2019 року, ухвалене у складі судді Романовського Є.О. 04.09.2019 року в м. Рубіжне

за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу та поновлення на посаді

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що в 2004 році її було призначено на посаду начальника станції «Кремінне» структурного підрозділу «Станція Попасна» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». 03.09.2018 року позивачку було визвано до директора регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» у м. Лиман, яким її було повідомлено, що за результатами перевірки 30.08.2018 року працівниками служби безпеки відповідача було виявлено факт «конфлікту інтересів» на підставі того, що донька позивачки ОСОБА_4 працює квитковим касиром на станції де позивач обіймає посаду начальника, а тому їй було запропоновано написати заяву про переведення на іншу посаду, а у разі відмови її або доньку буде звільнено, тому позивачка була вимушена написати заяву про перевід на іншу посаду. 03.09.2018 року наказом начальника структурного підрозділу «Служба перевезнь» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» її було переведено на посаду чергового по залізничній станції «Кремінне». У свою чергу, для з`ясування зазначених обставин позивачка ОСОБА_1 звернулася до Національного агенства з питань запобігання корупції, від якої отримала роз`яснення, згідно яких в її ситуації (займання донькою посади касира на станції «Кремінне» де позивач займала посаду начальника) відсутній «конфлікт інтересів», однак при її зверненні до директора регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» з проханням скасувати зазначений наказ та поновити її на посаді, відповідь вона так і не отримала.

Просила суд визнати незаконним та скасувати наказ начальника структурного підрозділу «Служба перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариство «Укрзалізниця» № 34-Д/ос від 03 вересня 2018 року про переведення її з посади начальника станції «Кремінне» на посаду чергового по залізничній станції «Кремінне» та зобов`язати відповідача поновити її на посаді начальника станції «Кремінне» структурного підрозділу «Станція Попасна» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерне товариство «Українська залізниця».

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 04 вересня 2019 року позовну заявою ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» про скасування наказу та поновлення на посаді задоволено.

Визнано незаконним та скасувано наказ начальника структурного підрозділу «Служба перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариство «Укрзалізниця» № 34-Д/ос від 03 вересня 2018 року про переведення ОСОБА_1 з посади начальника станції «Кремінне» на посаду чергового по залізничній станції «Кремінне».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника станції «Кремінне» структурного підрозділу «Станція Попасна» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця».

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення в частині поновлення на посаді допущено до негайного виконаня.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що твердження відповідача про наявність «конфлікту інтересів» під час займання позивачем посади начальника станції «Кремінне», а її донькою посади квиткового касиру на даній станції, спростовується статтями 3, 27 та 28 Закону України «Про запобігання корупції», а також відповідями Національного агенства з питань запобігання корупції.

Не погодившись з вказаним рішенням відповідач АТ «Українська залізниця» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 29.08.2018 року відділом економічної та інформаційної безпеки регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» по станції Кремінне було встановлено факт, що у безпосередньому підпорядкуванні начальника станції Кремінне перебуває квитковий касир ОСОБА_4 , яка є її рідною дочкою, яка безпосередньо підпорядковується в своїй щоденній роботі особисто начальнику станції, яка надає їй до затвердження табель обліку робочого часу підлеглої працівниці, що, як вважає скаржник, підтверджує існування факту реального конфлікту інтересів між начальником станції Кремінна та квитковим касиром. На вирішення питання яким чином буде врегульовано даний конфлікт, на бесіді у відповідача, у присутності начальника служби перевезень та начальнику сектору кадрів служби перевезень позивачу було запропоновано звернутися за роз`ясненнями до НАЗК, згідно вимог ч. 5 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», якою саме на позивача покладається обов`язок звернутися за роз`ясненнями, на що ОСОБА_1 відмовилась та за власним бажанням запропонувала написати заяву про переведення її на іншу посаду у добровільному порядку, мотивуючи свої дії тим, що не заінтересована у переведенні своєї доньки на іншу посаду.

Скаржник заперечує, що заява позивачкою про переведення була написана під психологічним тиском та всупереч її волі.

Щодо пояснень свідків вважає за необхідне зауважити, що свідки не були присутні при бесіді з ОСОБА_1 та мають особисту заінтересованість у результаті розгляду справи, оскільки є близькими родичами позивачки.

Згідно із статутом АТ «Укрзалізниця» здійснює управлінські, організаційні, забезпечувальні та контрольно-наглядові функції у публічній сфері та відповідає ознакам юридичної особи публічного права, на яких поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції» та врегулювання конфлікту інтересів.

Враховуючи роз`яснення НАЗК від 16.01.2017 року № 4511/510/17 посадові особи філії є посадовими особами юридичної особи публічного права, відповідно до ст. 81 ЦК України, тобто є суб`єктами, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції ( п. 2 ч. 1 ст. 3).

Крім того, скаржник зазначає, що посадовою інструкцією начальника станції Кремінне п.2.32 передбачено, що начальник станції здійснює контроль за недопущенням підлеглими працівниками переведення потенційного конфлікту інтересів в реальний, тобто не допускає вирішення будь-яких питань по відношенню до близьких родичів.

Також п.2.33 вищезазначеної посадової інструкції у випадках наявності конфлікту інтересів начальник станції розробляє план заходів щодо недопущення випадків конфлікту інтересів та самостійно врегульовує виявлені факти згідно ст.ст.28,29 закону України «Про запобігання корупції».

Скаржник вважає, що позивачка повинна була вжити заходів щодо врегулювання конфлікту інтересів, однак в порушення обов`язків не повідомила у встановленому порядку про наявність у неї конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а також продовжувала вчиняти дії і приймати рішення в умовах реального конфлікту інтересів та приховувати той факт, що у її прямому підпорядкуванні знаходиться її рідна донька, до моменту перевірки департаментом безпеки АТ «Укрзалізниця».

Крім того скаржник, з посиланням на положення ст. 25.1 КЗпП України, вважає, що відповідач має право на забезпечення порядку та вжиття заходів, які є необхідними та обґрунтованими для запобігання і протидії ознак корупції.

АТ «Укрзалізниця» розроблена антикорупційна програма, яка перебуває у постійному відкритому доступі в електронному вигляді на офіційному веб-сайті АТ «Укрзалізниця» в розділі «Нормативно-правова база», яка проголошує, що його працівники, посадові особи, правління у своїй діяльності, а також у правовідносинах із діловими партнерами, органами державної влади, органами місцевого самоврядування, керуються принципом нульової толерантності до будь-яких проявів корупції і вживатимуть усіх передбачених законодавством заходів щодо запобігання, виявлення та протидії корупції і пов`язаними з нею діями.

Антикорупційна програма є обов`язковою для виконання усіма працівниками АТ «Укрзалізниця», які зобов`язані не пізніше наступного робочого дня з дати, коли дізналися чи повинні були дізнатися про наявність у них реального чи потенціального конфлікту інтересів, письмово повідомляти про це свого безпосереднього керівника, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів та вживати заходів щодо врегулювання реального або потенціального конфлікту інтересів.

Квитковий касир ОСОБА_4 , яка є рідною дочкою позивача, матеріально відповідальна особа, безпосередньо підпорядковується начальнику станції Кремінна в своїй роботі, який надає їй вказівки, доручення на виконання, контролює їх виконання та щомісячно підписує та затверджує табель обліку робочого часу.

Скаржник вважає, що факт конфлікту інтересів між начальником станції Кремінне ОСОБА_1 та квитковим касиром ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження, позивачка за власним бажанням у добровільному порядку написала заяву про переведення на іншу посаду, була ознайомлена з наказом під особистий підпис, що свідчить про відсутність протиправних дій з боку АТ «Укрзалізниця».

Сторони, яких було повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать підписи останніх на зворотних рекомендованих поштових відправленнях, у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи на адресу апеляційного суду від останніх не надходило.

Справу розглянуто на підставі ч. 2 ст. 372 ЦПК України без участі сторін за участю представників позивачки-скаржниці адвокатів Дашко Ю.І. і Бездолі О. ОСОБА_5 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників скаржниці, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до положень ч.ч. 1- 4 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам рішення суду першої не відповідає.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , наказом начальника Попаснянської виробничної дільниці Луганської дирекції залізничнодорожніх перевезень Донецької залізної дороги від 01.03.2004 року № 14 призначено на посаду начальника залізничної станції Кремінна та на підставі заяви ОСОБА_1 від 03.09.2018 року наказом начальника структурного підрозділу «Служби перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» від 03.09.2018 року № 34-Д/ос позивачку переведено на посаду чергового по залізничній станції Кремінне 4 класу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_6 та ОСОБА_1

ОСОБА_4 , начальником станції «Попасна 1» Луганської дирекції залізничних перевезень ДП «Донецька залізниця» від 02.03.2011 року призначено на посаду касира квиткового 2 категорії на станції «Кремінне».

На запит ОСОБА_1 , НАЗК було надано роз`яснення в якому зазначено, що ПАТ «Українська залізниця» належить до юридичних осіб приватного права, на працівників яких з огляду на норми ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів не поширюються, зазначене твердження також підтверджується відповіддю НАЗК від 15.07.2019 року № 112-04/57555/19.

ОСОБА_1 зверталася до Директора регіональної філії Донецької залізниці ПАТ «Укрзалізниця» із заяв від 26.11.2018 року та від 27.11.2018 року, в яких просила надати їй акт перевірки Службою безпеки перевірки станції «Кремінне» структурного підрозділу «Станція Попасна» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» від 30.08.2018 року та відповіді по висновкам проведеної перевірки, на дані звернення було надано відповіді 05.12.2018 року вих. ИГК-18-К-197, 06.12.2018 року вих. № Д-2001/4927, 11.12.2018 року № НЗБ-07/586 та 18.12.2018 року, відповідно до яких ОСОБА_1 роз`яснили, що не має можливості надати інформацію перевірок станцій регіональної філії «Донецька залізниця» Департаментом безпеки АТ «Укрзалізниця», оскільки дана інформація є конфеденційною згідно заканодавства, а також було роз`яснено, що до НАЗК направлено запит з приводу його відповідей протягом 2017-2018 років щодо «конфлікту інтересів», оскільки вони суперечать одна одній.

Згідно відповіді Національного агенства з питань запобігання корупції від 15.03.2019 року № 112-08/19559/19, визначено, що АТ «Укрзалізниця» за порядком створення, джерелом правового регулювання та публічними функціями відповідає ознакам юридичної особи публічного права.

Заробітна плата ОСОБА_1 за листопад 2018 року становить 9 504, 99 грн, а в період з березня 2018 року по серпень 2018 року 91 909,31 грн, що підтверджується довідками про доходи від 06.12.2018 року № 0131 та № 0132, виданими структурним підрозділом «Станції Попасна» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».

Зазначені обставини повністю відповідають матеріалам справи.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції зазначаючи, що у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, оскільки їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам, дійшов висновку про те, що твердження відповідача про наявність «конфлікту інтересів» під час займання позивачем посади начальника станції «Кремінне», а її донькою посади квиткового касиру на даній станції, спростовується статтями 3, 27 та 28 Закону України «Про запобігання корупції», а також відповідями НАЗК, відповідно до яких, відповідач є юридичною особою приватного права, на його працівників вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів не поширюються, а тому суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, адже до нього він дійшов поспішно, з певними порушеннями норм процесуального права щодо повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, їх вивчення та оцінки, а також неправильним застосуванням норм матеріального права щодо спірних правовідносин, що призвело до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з п.п.1-5 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити…

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).

При зверненні в суд з позовом позивачка ОСОБА_1 посилалась на незаконність її переведення на посаду чергового по залізничній станції «Кремінне» з тих підстав, що заява про переведення була написана під психологічним тиском після повідомлення їй відповідачем про результати перевірки працівниками служби безпеки ПАТ «Укрзалізниця» якими було виявлено факт «конфлікту інтересів» на підставі того, що донька позивачки ОСОБА_4 працює квитковим касиром на станції де позивач обіймає посаду начальника. Але після звернення позивачки з запитом до НАЗК, їй стало зрозуміло, що на неї та її дочку вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не розповсюджуються і відповідач обманув її та заставив написати заяву про переведення на іншу посаду і жодних законних підстав для того, щоб вважати, що був конфлікт інтересів відсутній.

Заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_1 відповідачем зазначено, що дійсно, відділом економічної та інформаційної безпеки регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» 29.08.2018 року по станції Кремінне було встановлено факт, що у безпосередньому підпорядкування начальника станції Кремінне перебуває квитковий касир ОСОБА_4 , матеріально відповідальна особа, яка є її рідною дочкою, яка безпосередньо підпорядковується в своїй щоденній роботі особисто начальнику станції. Для вирішення цього питання позивачку ОСОБА_1 було запрошено на бесіду для вирішення цього питання і позивачка, посилаючись на те, що боїться переведення на іншу посаду дочки, запропонувала написати заяву про своє переведення, що вона і зробила без всякого психологічного тиску з боку відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 2 статті 77 ЦПК України зазначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом доказування у цій справі є доведення позивачкою факту наявності психологічного тиску щодо написання заяви про переведення на іншу посаду, відповідно відповідачем - факт переведення позивачки на підставі добровільної заяви останньої відповідно до ст. 32 КЗпП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією,допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Законодавець не визначає яким чином повинна бути отримана згода працівника на переведення, однак така згода має відповідати дійсному волевиявленню працівника та однозначно сприйматись сторонами трудового договору. Надання працівником згоди зазвичай оформляється шляхом подання ним відповідної письмової заяви. Про свою незгоду на переведення на іншу роботу працівник може зазначити при ознайомленні з наказом про переведення та оскаржити у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 25-1 КЗпП України власник вправі запроваджувати обмеження щодо спільної роботи на одному і тому ж підприємстві, в установі, організації осіб, які є близькими родичами чи свояками (батьки, подружжя, брати, сестри, діти, а також батьки, брати, сестри і діти подружжя), якщо у зв`язку з виконанням трудових обов`язків вони безпосередньо підпорядковані або підконтрольні один одному.

Колегією суддів встановлено, що у постійному відкритому доступі в електронному вигляді на офіційному веб-сайті АТ «Укрзалізниця» знаходиться антикорупційна програма АТ «Укрзалізниця», яка є обов`язковою для виконання усіма працівниками АТ «Укрзалізниця», які зобов`язані не пізніше наступного робочого дня з дати, коли дізналися чи повинні були дізнатися про наявність у них реального чи потенціального конфлікту інтересів, письмово повідомляти про це свого безпосереднього керівника, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів та вживати заходів щодо врегулювання реального або потенціального конфлікту інтересів, якою проголошено, що його працівники, посадові особи, правління у своїй діяльності, а також у правовідносинах із діловими партнерами, органами державної влади, органами місцевого самоврядування, керуються принципом нульової толерантності до будь-яких проявів корупції і вживатимуть усіх передбачених законодавством заходів щодо запобігання, виявлення та протидії корупції і пов`язаними з нею діями.

Пунктом 2.32. посадової інструкції начальника станції Кремінне передбачено, що начальник станції здійснює контроль за недопущенням підлеглими працівниками переведення потенційного конфлікту інтересів в реальний, тобто не допускає вирішення будь-яких питань по відношенню до близьких родичів.

Відповідно до п. 2.33 вищезазначеної посадової інструкції встановлено, що у випадках наявності конфлікту інтересів начальник станції розробляє план заходів щодо недопущення випадків конфлікту інтересів та самостійно врегульовує виявлені факти згідно ст.ст. 28, 29 Закону України «Про запобігання корупції».

Позивачка ОСОБА_1 відповідно до наказу №14 від 01.03.2004 року працювала на посаді начальника станції «Кремінне» структурного підрозділу «Станція Попасна» регіональної філії «Донецька залізниця ПАТ «Укрзалізниця», а.с. 7.

Відповідно до особистого підпису ОСОБА_1 була ознайомлена з посадовою інструкцією начальника станції Кремінне, а.а.с.36-42.

Як вбачається з інформації від 29.08.2018 року № ЦБ Дон 247 перевіркою відділу економічної та інформаційної безпеки регіональної філії «Донецька залізниця ПАТ Українська залізниця» встановлено, що ОСОБА_1 , яка зловживає своїм службовим становищем, працевлаштувала на посаду білетного касира 2 категорії у своє безпосереднє підпорядкування рідну дочку ОСОБА_4 , яка безпосередньо підпорядковується у своїй щоденній роботі особисто начальнику станції, яка надає їй до виконання вказівки, доручення, контролює їх виконання, що обумовлено відповідними посадовими та робочими інструкціями працівників. Також щомісячно підписує та затверджує табелі обліку робочого часу підлеглої працівниці, а.с. 66.

Як вбачається з доводів позовної заяви та вбачається з матеріалів справи 03.09.2018 року позивачку було визвано до директора регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» у м. Лиман, яким її було повідомлено, що за результатами перевірки 30.08.2018 року працівниками служби безпеки відповідача було виявлено факт безпосереднього підпорядкування позивачці її дочки ОСОБА_4 , яка працює білетним касиром.

Відповідно до заяви від 03.09.2018 року на ім`я начальника структурного підрозділу «Служби перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Карнаух Л.І. просить перевести її на посаду чергового по станції «Кремінне» структурного підрозділу «Станція Попасна» з 03.09.2018 року.

Наказом № 34-Д/ос від 03.09.2018 року ОСОБА_1 переведено на посаду чергового по залізничній станції Кремінне 4 класу структурного підрозділу «Станція Попасна» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», а.с. 14.

На підставі зазначеного, колегією суддів встановлено, що наказ № 34-Д/ос від 03.09.2018 року відповідачем було видано саме на підставі заяви ОСОБА_1 , а не з інших підстав.

Колегія суддів вважає, що позивачем не доведено належними доказами те, що її примусили написати заяву про переведення на іншу посаду. Будь-яких доказів на підтвердження здійснення на неї психологічного тиску з боку керівництва підприємства або його неправомірних дій позивачка не надала (зазначення незгоди на переведення на іншу роботу при ознайомленні з наказом про переведення, звернення до державних органів, які здійснюють контроль за дотриманням трудового законодавства; звернення до правоохоронних органів тощо).

Колегія суддів вважає, що відповідач мав підстави довести до відома ОСОБА_1 результати перевірки відділу економічної та інформаційної безпеки регіональної філії «Донецька залізниця ПАТ Українська залізниця», які ОСОБА_1 мала можливість спростувати та з власної волі вирішити виниклу ситуацію у будь-який спосіб.

Колегія суддів критично оцінює покази свідків - дочки позивачки ОСОБА_4 та ОСОБА_7 щодо наявності психологічного тиску з боку відповідача для написання позивачкою заяви про переведення на іншу посаду, оскільки останні не були безпосередніми свідками бесіди, що відбулася між відповідачем та позивачкою та про обставини, що відбулися, знають тільки зі слів позивачки.

Між тим, з доводів позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона, після отримання інформації щодо результататів перевірки служби безпеки відповідача: « злякалась не тільки через можливу втрату своєї посади, а більше через звільнення моєї дочки, оскільки в даний час дуже важко знайти роботу», що, на думку колегії суддів свідчить про те, що після отриманої інформації про результати перевірки служби безпеки, ОСОБА_1 вирішила, що її дочку, як підлеглу їй особу, можуть звільнити, а тому за власним бажанням, з урахуванням усіх обставин справи, а також положень своєї посадової особи, згоду з якими завірила власним підписом, позивачка вирішила написати заяву про переведення з посади начальника станції на іншу посаду.

З урахуванням зазначених обставин, колегія суддів вважає, що переведення на іншу посаду позивачки проведене за її заявою на підставі ст. 32 КЗпП України, а доводи позивачки щодо безпідставності її переведення та наявності психологічного тиску не доведені належними доказами та спростовуються власноручно написаною заявою про переведення з 03.09.2018 року на посаду чергового по залізничій станції Кремінне, ознайомлення з оскаржуваним наказом без зазначення незгоди з цим переведенням, а.с. 35, подальшим виконанням обов`язків чергового по залізничній станції Кремінне.

Колегія суддів вважає, що в такому випадку відсутні підстави для визнання наказу про переведення ОСОБА_1 незаконним, його скасування та зобов`язання відповідача поновити ОСОБА_1 на посаді начальника станції «Кремінне».

Будь-яких інших доказів психологічного чи іншого тиску позивачем суду не надано, а відтак, зазначений аргумент позивачки суд вважає недоведеним та безпідставним.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» підлягає задоволенню, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні судом першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, а тому на підставі ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 04 вересня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу та поновлення на посаді відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 04.02.2020 року.

Головуючий І. О. Дронська

Судді Н. В. Стахова

А. В. Яресько