КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/351/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства "УКРАВТОГАЗ" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 вересня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Колдіної О.О.

у справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства "УКРАВТОГАЗ" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про стягнення середнього заробітку та індексації,-

становив:

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ДП "УКРАВТОГАЗ" НАК "Нафтогаз України" 86213,40 грн. середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку; 13174,40 грн. індексації середнього заробітку; 17484 грн. витрат на правничу допомогу.

Вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року у справі №752/19452/15-ц його поновлено на роботі на посаді начальника відділу по роботі зі споживачами СПГ та моніторингу ринку газу, а також стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27 жовтня 2015 року по 21 грудня 2016 року в сумі 161373,80 грн.

Проте наказ №133к про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу видано лише 10 серпня 2017 року.

У зв`язку із цим, просить стягнути як середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22 грудня 2016 року по 09 серпня 2017 року суму, що становить 86213,40 грн., посилаючись на вимоги статей 117, 236 КЗпП України.

Також просить стягнути 13174,40 грн. компенсації втрат від інфляційних процесів згідно із Законом України "Про оплату праці" та Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 24 вересня 2019 року позовні вимоги задоволено частково, вирішено стягнути з ДП "УКРАВТОГАЗ" НАК "Нафтогаз України" середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в сумі 86213,40 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 5052,87 грн. В іншій частині вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ДП "УКРАВТОГАЗ" НАК "Нафтогаз України" подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати, провадження у справі закрити.

В апеляційній скарзі посилається на те, що стягнення суми за період затримки виконання рішення суду вже було фактично вирішено. Так, 27 лютого 2018 року Голосіївським районним судом міста Києва у справі №752/3725/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ДП "УКРАВТОГАЗ" НАК "Нафтогаз України", третя особа в.о. директора ДП "УКРАВТОГАЗ" НАК "Нафтогаз України" Тищик С.М. про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу постановлено ухвалу про закриття провадження у справі у зв`язку із відмовою позивача від позову.

Вказує, що у справі №752/3725/16-ц була заявлена вимога про стягнення середнього заробітку за період часу з 27 лютого 2015 року до дня поновлення на роботі. На момент постановлення цієї ухвали відбулось поновлення позивача на роботі 10 серпня 2017 року. Таким чином позивач відмовився від позовних вимог у справі №752/3725/16-ц, які тепер заявляє в цій справі.

Зазначене на твердження скаржника є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі.

Також вказує на не доведеність витрат на правничу допомогу, а саме відсутність Книги обліку доходів та витрат, яку зобов`язаний вести адвокати.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача посилається на неспроможність доводів апеляційної скарги, оскільки у справі №752/3725/16-ц були заявлені інші вимоги, аніж у цій справі.

В запереченнях на відзив відповідач повторює доводи апеляційної скарги.

Відповідно до статті 369 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року у справі №752/19452/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ДП "УКРАВТОГАЗ" НАК "Нафтогаз України" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано наказ №112-к від 27 жовтня 2015 року по особовому складу ДП "УКРАВТОГАЗ" НАК "Нафтогаз України", поновлено позивача на роботі на посаді начальника відділу по роботі із споживачами СПГ та моніторингу ринку газу - заступника начальника управління з питань обліку та реалізації газу департаменту з питань обліку та реалізації газу ДП "УКРАВТОГАЗ" НАК "Нафтогаз України", стягнуто з ДП "УКРАВТОГАЗ" НАК "Нафтогаз України" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 161373,80 грн. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за один місяць допущено до негайного виконання.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 06 липня 2017 року рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року залишено без змін.

Наказом ДП "УКРАВТОГАЗ" НАК "Нафтогаз України" №133к від 10 серпня 2017 року скасовано наказ №112к від 27 жовтня 2015 року про звільнення ОСОБА_1 , поновлено його на посаді з 28 жовтня 2015 року, наказано виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 161373 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що згідно із підставами позову правовідносини сторін врегульовано статтею 236 КЗпП України, а не 117 цього Кодексу, на що помилково послався позивач, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, оскільки рішення суду про поновлення на роботі не було виконано негайно.

Посилання відповідача на те, що зазначеним обставинам надавалась оцінка при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ДП "УКРАВТОГАЗ" НАК "Нафтогаз України" про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку судом не прийнято до уваги, оскільки відповідні докази не були надані.

В іншій частині вимог судом відмовлено.

Перевіряючи апеляційну скаргу в межах її доводів судом апеляційної інстанції установлено наступне.

У вересні 2019 року суду першої інстанції подано клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що у справі №752/3725/16-ц була заявлена вимога про стягнення середнього заробітку за час з 27 лютого 2015 року до дня поновлення на роботі. 27 лютого 2018 року Голосіївським районним судом міста Києва у справі №752/3725/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ДП "УКРАВТОГАЗ" НАК "Нафтогаз України", третя особа в.о. директора ДП "УКРАВТОГАЗ" НАК "Нафтогаз України" Тищик С.М. про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу постановлено ухвалу про закриття провадження у справі у зв`язку із відмовою позивача від позову. На момент постановлення цієї ухвали відбулось поновлення позивача на роботі 10 серпня 2017 року, отже позивач відмовився від позовних вимог у справі №752/3725/16-ц, які тепер заявляє в цій справі.

До клопотання приєднані:

- копія позовної заяви ОСОБА_1 до ДП "УКРАВТОГАЗ" НАК "Нафтогаз України", третя особа в.о. директора ДП "УКРАВТОГАЗ" НАК "Нафтогаз України" Тищик С.М. про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, що зареєстрована Голосіївським районним судом міста Києва 09 березня 2016 року, з якої убачається, що у справі заявлено вимоги про скасування наказу №112к від 27 жовтня 2015 року; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 27 жовтня 2015 року до дня поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди;

- ухвала про закриття провадження у справі №752/3725/16-ц від 27 лютого 2018 року, яка мотивована заявою представника позивача про відмову від позову.

Таким чином, у справі №752/3725/16-ц вимоги стосуються періоду з 27 жовтня 2015 року до дня поновлення на роботі та вимоги мотивовано обставиною незаконного звільнення та фактом вимушеного прогулу.

У справі, що переглядається апеляційним судом, вимоги стосуються періоду з 22 грудня 2016 року по 09 серпня 2017 року та мотивовані затримкою власника виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Таким чином, заявлені вимоги не є тотожними.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року у справі №752/19452/15-ц в частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за один місяць допущено до негайного виконання.

Відповідно до частини 7 статті 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Обов`язоком учасників трудових відносин є дотримання законодавства про працю і якщо нормою трудового законодавства визначено правило поведінки, то учасник трудових відносин повинен дотримуватися таких вимог.

На виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року у справі №752/19452/15-ц роботодавець не мав права зволікати у питанні виконання рішення суду, натомість приступив до його виконання лише через місяць після закінчення апеляційного провадження за наслідками перегляду рішення у трудовому спорі.

Отже, прогнозуючи свою поведінку, учасники відносин мають право на сподівання того, що зустрічні учасники діятимуть добросовісно та відповідно до закріплених правил і звичаїв.

Затримка у виконанні рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника згідно із статтею 236 КЗпП України є підставою для прийняття судом рішення про виплату працівнику середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Щодо доводів апеляційної скарги про не підтвердження отримання адвокатом оплати послуг у зв`язку із наданням Книги обліку доходів та витрат, апеляційний суд зазначає наступне.

У постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року у справі №569/17904/17 зроблено наступний висновок: "Стосовно посилань позивача на обов`язковість ведення адвокатом Книги обліку доходів та витрат, які ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, колегія суддів їх не приймає, оскільки предметом спірних правовідносин є фактичне понесення витрат на правову допомогу та їх відшкодування відповідною стороною у справі. Облік отриманих доходів адвокатом та в подальшому його оподаткування не є предметом спору".

Згідно із Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат вправі здійснювати свою діяльність платно. В контексті цієї справи це означає, що будь-яка виконана робота для цілей розгляду справи має бути оплачена. Питання оплати є логічною складовою процесу надання послуг чи виконаної роботи.

Питання ведення Книги обліку доходів і витрат особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, тобто адвокатом, врегульовано у статті 178 ПК України, відомості зазначеної книги є джерелом формування податкової інформації, що не входить до питань, які мають бути з`ясовані під час визначення права на компенсацію витрат на правничу допомогу у відповідному розмірі.

Інших доводів щодо незгоди із присудженим судом розміром компенсації витрат на правничу допомогу апеляційна скарга не містить.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду, колегією суддів не установлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "УКРАВТОГАЗ" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" залишити без задоволення, а рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 вересня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 14 квітня 2020 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова