Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №370/664/20

"12" серпня 2020 р. Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Мазки Н.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

позивач ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, посилаючись на те, що 23.03.2019 року між ОСОБА_1 та НАСК «Оранта» укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів - поліс АМ 7890705, яким застрахована відповідальність володільця транспортного засобу ВАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 .

22.09.2019 року на автодорозі М-06-Київ-Чоп сталася автопригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Рено» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . В результаті ДТП автомобіля завдано пошкоджень, а їх власникам шкоди. Винним у спричиненні ДТП визнаний ОСОБА_1 згідно постанови Макарівського районного суду Київської області від 15.10.2019 року по справі №370/2883/19. Відповідно постанови суду ОСОБА_1 в момент ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ремонтної калькуляції №АІ3964ІЕ від 27.09.2019 року, страхового акту №ОЦВ-19-32-14293/1 від 04.11.2019 року та розрахунків суми страхового відшкодування до них, за мінусом франшизи 2000.00 гривень, розмір страхового відшкодування становив 8744.41 гривень.

Позивач просить: стягнути з ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 8744.41 гривень, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102.00 гривні; справу слухати у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Згідно ухвали суду від 09.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Відповідачу встановлено 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_1 , отримавши 17.05.2020 року копію позовної заяви, ухвалу суду від 09.04.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №154, відзив не надав.

Згідно пункту 3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (СОVID-19) строки визначені законом та судом продовжуються на строк дії такого карантину.

Сторонами не подано клопотань про продовження процесуальних строків.

Судом були створені учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, наданням строку для подачі відзиву.

Кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 року у справі «Axen v.Germany», заява №8273/78, рішення від 25.04.2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява №64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 ст.6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

За таких обставин суд здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Судом встановлено, що згідно постанови Макарівського районного суду Київської області

від 15.10.2019 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з тим, що 22.09.2019 року о 19.50 годині на 46 км автодороги М-06-Київ-Чоп, керував транспортним засобом ВАЗ 21011-ЗНГ державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода, не чітка мова, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом Рено Меган державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Сам водій ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху? за що

передбачена відповідальність ст.124 КУпАП, а також п.2.5 Прави дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200.00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Постанова суду набрала законної сили 28.10.2019 року (а.с.5).

Згідно страховому акту №ОЦВ-19-32-14293/1 від 04.11.2019 року, висновку дослідження №АІ3964ІЕ-2 від 26.02.2020 року, а також ремонтної калькуляції №АІ3964ІЕ від 27.09.2019 року, розрахунку страхового відшкодування від 04.11.2019 року, розмір страхового відшкодування за мінусом франшизи в розмірі 2000.00 гривень, становить 874441 гривні (а.с.7, 10, 11, 12, 13, 15).

Відповідно платіжному дорученню №56569 від 06.11.2019 року ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» сплатила ОСОБА_3 8744.41 гривні страхового відшкодування (а.с.6).

Пунктом 38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач, спричинивши майнову шкоду джерелом підвищеної небезпеки, повинен відшкодувати спричинену шкоду у розмірі збитків.

Керуючись вимогами пункту 38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ч.13 ст.7, ст.263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має

ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» страхове відшкодування в розмірі 8744.41 гривні гривень, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102.00 гривня.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати складення повного його тексту, у порядку передбаченому підпунктом 15.5, пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року; пункту 3 розділу ХII Прикінцевих положень ЦПК України в редакції від 30.03.2020 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Рішення складене 12.08.2020 року.

Суддя