Справа № 415/5388/20
Провадження № 2-о/415/496/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Грибанової Л.О.,

за участю секретаря - Кузьменко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , місце реєстрації якої за адресою: АДРЕСА_1 про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа - Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), місцезнаходження якого за адресою: вул. Федоренко, буд. 10, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, Україна,

ВСТАНОВИВ

Заявник звернулась до Лисичанського міського суду з заявою про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа - Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 в м. Перевальську Луганської області. На сьогодні це є непідконтрольною територією українській владі, де не діють державні органи влади України. При зверненні до Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) з метою отримання свідоцтва про смерть, отримала письмову відмову. Встановлення зазначеного факту їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть. Просила суд встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Перевальськ Луганської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Перевальську Луганської області, Україна, причина смерті - атеросклеротичний кардіосклероз, на час смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією лікарського свідоцтва про смерть № 130 від 14 серпня 2020 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті м. Перевальськ, хвороба, що призвела до смерті - хронічна серцево-судинна недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз.

Згідно з копією довідки про причину смерті № 130 від 14 серпня 2020 року, ОСОБА_2 , вік померлого 68 років, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті - атеросклеротичний кардіосклероз.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07 лютого 1986 року, ОСОБА_3 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено відповідний запис № 42. Батьком записаний - ОСОБА_2 .

Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 26 вересня 2008 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , одружились 26 вересня 2008 року, про що зроблено відповідний запис за № 247. Прізвище дружини після реєстрації - ОСОБА_3 .

Згідно з відмовою у проведенні державної реєстрації смерті Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)№ 622/21.19-36 від 26.08.2020 року, пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, відмовити у державній реєстрації смерті.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного. стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до абз. 3 ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Суд приходить до висновку, що копію лікарського свідоцтва про смерть, слід вважати такою, що створює правові наслідки.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Таким чином, оцінюючи зібрані досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту смерті громадянина України ОСОБА_2 .

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 293-294, 315-317 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ

Заяву ОСОБА_1 , місце реєстрації якої за адресою: АДРЕСА_1 про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа - Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), місцезнаходження якого за адресою: вул. Федоренко, буд. 10, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, Україна - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Перевальськ Луганської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Перевальську Луганської області, Україна, причина смерті - атеросклеротичний кардіосклероз, на час смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Луганського апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.О. Грибанова