Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/3337/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області - одноособово суддя Довгий І.І.,

за участю секретаря судового засідання - Калюшик О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача та просить визнати ОСОБА_2 , таким що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_3 пояснила, що в зв`язку з реєстрацією шлюбу, відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований в житловому будинку АДРЕСА_1 . Однак з серпня 2017 року відповідач не проживає за місцем реєстрації, оскільки пішов проживати до іншої жінки. Шлюб між ними був розірваний 12.12.2018 року. В будинку, який належить її брату, речей відповідача не має, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере. Перешкод в користуванні житловим приміщенням відповідачу не чинили.

Допитаний в судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, пояснив, що проводив в даному будинку ремонтні роботи в 2004 році та після весілля в 2013 році. З серпня 2017 року за місцем реєстрації не проживає, тому ремонтні роботи по утриманню будинку не проводив, та комунальні послуги не сплачував. На даний час проживає в будинку своїх батьків. Підтвердив, що власником житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до наступного.

Житловий будинок по АДРЕСА_1 на праві власності належить позивачеві ОСОБА_1 , від 23.07.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, технічним паспортом на садибний індивідувальний житловий будинок.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 12.12.2018 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України, якою, зокрема визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 24 жовтня 2019 року складеного працівникам Тутовицької сільської ради підтверджують доводи позивача про те, що відповідач біля двох років не проживає року по АДРЕСА_1 не проживає.

Довідкою виданою Тутовицькою сільською радою №6729 від 24.10.2019 року підтверджується, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований по АДРЕСА_1 , але за місцем реєстрації не проживає.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтвердили, що ОСОБА_2 більше двох років не проживає в будинку АДРЕСА_1 . Перешкод в користуванні житлом йому ніхто не чинив. Він вживав спиртні напої, зраджував дружині, тому шлюб між ним і ОСОБА_3 був розірваний і після розлучення відповідач не проживав за місцем реєстрації, не бачили щоб він проводив ремонтні роботи.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 показали, що відповідач не проживає в будинку колишньої дружини, оскільки вона його вигнала з будинку, відповідач, як проживав за місцем реєстрації, проводив ремонтні роботи не один рік.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 відсутній понад один рік в будинку, який належить на праві власності позивачу, поважності причин своєї відсутності не довів, позивач не має можливості користуватися належним йому житловим будинком, несе додаткові витрати на утримання житла, обраний ним спосіб захисту порушеного права передбачений законом, позов підлягає задоволенню.

На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (проживаючого АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (проживаючого АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 виданийСарненським РВ УМВС України в Рівненській області 27.05.2000 року) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок сплаченого ним судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя