Справа № 181/1337/19
Провадження № 2/181/11/20
РІШЕННЯ
"10" січня 2020 р. смт. Межова
Межівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Літвінової Л.Ф.,
за участю секретаря судового засідання Макогон І.С.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Межова цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Союз-Дніпро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,
17 жовтня 2019 року Кредитна спілка «Союз-Дніпро» звернулась до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що 21 лютого 2018 року між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 298/18. Згідно умов кредитного договору позивачем були надані відповідачу-1 кредитні кошти в сумі 10 000 грн. 00 коп., строком на 12 місяців, починаючи з 21 лютого 2018 року по 20 лютого 2019 року, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування кредитом.
Кредит був отриманий 21 лютого 2018 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 28 від 21 лютого року на суму 10 000 грн. 00 коп..
Відповідно до умов кредитного договору № 298/18 від 21 лютого 2018 року ОСОБА_1 зобов`язалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з «20» по «30» число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається із заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий відповідачем-1 у строк до 20 лютого 2019 року.
Проте, ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої зобов`язання по кредитному договору. Порушення при виконанні зобов`язань виявились в тому, що відповідач-1 з лютого 2019 року призупинив сплату по кредиту. Тому при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувалось відповідно п.4.5 кредитного договору за кожен день простроченого платежу.
Строк дії кредитного договору № 298/18 від 21 лютого 2018 року закінчився 20 лютого 2019 року, але сума кредиту не повернена та залишок за кредитом складає 2 175.52 грн. (10 000.00 (сума кредиту) 7 824.48 (фактично сплачено кредиту)).
Згідно кредитного договору та розрахунку заборгованості відповідач-1 повинен повернути:
-залишок по кредиту 2 175.52 грн.;
-проценти нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів 1 855.15 грн..
Тобто заборгованість становить 4 030 грн. 67 коп..
В якості забезпечення зобов`язань по кредитному договору від 21 лютого 2018 року між позивачем, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 298/18, відповідно до умов якого ОСОБА_2 добровільно прийняла на себе зобов`язання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобов`язанням позичальника за кредитним договором.
Тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 298/18 від 21 лютого 2018 року в розмірі 4 030 грн. 67 коп. та судові витрати по справі в сумі 1921 грн. 00 коп..
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою судді від 25 листопада 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.25-26).
Ухвалою суду від 17 грудня 2019 року заперечення відповідача ОСОБА_2 проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження задоволено, перейдено до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 10 січня 2020 року (а.с.30-31).
Представник позивача у судове засідання не з`явився, зазначивши у позовній заяві про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає.
Відповідач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, проти позову не заперечує, зобов`язується суму боргу в розмірі 4 030 грн. 67 коп. сплатити самостійно (а.с.34).
Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, проти позову не заперечує (а.с.35).
Згідно з ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Згідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
21 лютого 2018 року між Позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 298/18 (а.с.6-8). На умовах даного договору ОСОБА_1 позивачем були надані кредитні кошти в сумі 10 000 грн. 00 коп., строком на 12 місяців, починаючи з 21 лютого 2018 року по 20 лютого 2019 року, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом.
Кредит був отриманий 21 лютого 2018 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 28 від 21 лютого 2018 року (а.с.10).
Відповідно до умов кредитного договору № 298/18 від 21 лютого 2018 року ОСОБА_1 зобов`язалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з «20» по «30» число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається із заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий відповідачем-1 у строк до 20 лютого 2019 року.
Проте, ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої зобов`язання по кредитному договору. Порушення при виконанні зобов`язань виявились в тому, що відповідач-1 з лютого 2019 року призупинив сплату по кредиту. Тому при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувалось відповідно п.4.5 кредитного договору за кожен день простроченого платежу.
Строк дії кредитного договору № 298/18 від 21 лютого 2018 року закінчився 20 лютого 2019 року, але сума кредиту не повернена та залишок за кредитом складає 2 175.52 грн. (10 000.00 (сума кредиту) 7 824.48 (фактично сплачено кредиту)).
Згідно кредитного договору та розрахунку заборгованості відповідач-1 повинен повернути:
-залишок по кредиту 2 175.52 грн.;
-проценти нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів 1 855.15 грн..
Загальна сума заборгованості становить 4 030 грн. 67 коп, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.14).
В якості забезпечення зобов`язань по кредитному договору від 23 листопада 2017 року між позивачем, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 2891/17 (а.с.10).
Відповідно до п. 2.1. договору поруки відповідальність поручителя настає у випадку, коли позичальник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання за кредитним договором з будь-якої причини, в тому числі смерті.
Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору.
ОСОБА_1 свої зобов`язання по кредитному договору виконувала неналежним чином.
Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
За положеннями ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники
За ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. В договорі вказано, що строк договору поруки закінчується після повного погашення заборгованості.
Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого з відповідачів слід стягнути солідарного на користь позивача заборгованість в загальній сумі 4 030 грн. 67 коп., а саме:
- 2 175.52 грн. - залишок по кредиту;
-1 855.15 грн. - проценти за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів.
Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з платіжного доручення № 3255 від 25 вересня 2019 року, позивач поніс судові витрати за оплату судового збору в сумі 1921.00 грн., які підлягають стягненню з відповідачів (а.с.1).
Керуючись ст.ст.11, 258, 526, 527, 530, 549, 554, 611, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 200, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд ,-
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 10.01.2020 року.

Суддя: Л. Ф. Літвінова