Справа № 510/1172/20
Провадження № 2/510/1039/20

У Х В А Л А

31 серпня 2020 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі : головуючого судді - Дудник В.І.;

за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В

Позивачка ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2 із вимогами про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини заробітку (доходів) відповідача, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Ухвалою від 06.07.2020 р. було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 18.08.2020 року.

31.08.2020р., безпосередньо перед судовим засіданням, від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про відвід судді, головуючому у справі.

Мотивуючи заявлений відвід, відповідач вказав, що п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України встановлює підстави для відводу судді, серед яких є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Так, ним було зазначено, що 18.08.2020р. проводилося підготовче судове засідання по вищевказаній цивільній справі. Після його проведення головуючий у справі суддя Дудник В.І. у присутності відповідача та його представника - адвоката Паун В.В. звернувся до позивачки ОСОБА_1 із фразою: «Ответчик нанял себе адвоката, есть смысл и Вам нанять адвоката». Вказану фразу відповідач розцінює, як таку, що суддя особисто висловив свою думку щодо змагальності сторін, висловив свою рекомендацію щодо права на захист учасника справи під час судового розгляду.

Виходячи з вищенаведеного, у відповідача є сумніви в неупередженості й об`єктивності судді Дудник В.І. при розгляді даної справи.

Заслухавши пояснення відповідача та його представника, які підтримали свою заяву, доводи позивачки та її представника (адвоката Урум А.Д.), які заперечували щодо задоволення заяви, вивчивши мотиви, викладені у заяві про відвід судді, матеріали справи, суд, виходячи з положень ст.36, ст.ст. 39-40, 43 ЦПК України, приходить до висновку, що зобов`язаний задовольнити заявлений відвід.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань судочинства та ухвалення законних та обґрунтованих рішень у судових справах є інститут відводу (самовідводу) судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви (Неупередженість суду (суддів) у контексті практики Європейського суду з прав людини). Свого часу Європейський суд з прав людини встановив, що вимога «неупередженість» має два аспекти. По-перше, суддя повинен бути вільний від особистих упереджень та пристрастей. По-друге, він повинен виключати будь-які обґрунтовані сумніви щодо нього.

Національне законодавство встановлює таку підставу відводу, як наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості судді.

Незалежність суддів є прерогативою чи привілеєм, що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя (висновок №1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів).

Незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів… Судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення (Висновок №1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів).

Основним завданням судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судових спорів, на основі принципів, зокрема, верховенства права та рівності всіх учасників перед законом і судом.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини

кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» від 09.11.2006р. зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується , поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010р. для забезпечення існування неупередженості суду для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007р. суд нагадує, що «безсторонність» в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти , що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все,сторонам у процесі.

Згідно із п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді цивільної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Відповідно до ч.2 ст.39 ЦПК України встановлено, що за наявності підстав, зазначениху статтях 36-38 ЦПК України Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

Аналізуючи мотиви, викладені у заяві про відвід, суддя зазначає, що дійсно така фраза була ним висловлена після проведення підготовчого судового засідання, та була адресована позивачці. Однак, вона була висловлена в контексті роз`яснення стороні (позивачці) права на здійснення її захисту прав та інтересів представником в суді, яке передбачено Конституцією України та законами України і не має під собою якогось підгрунття упередженого ставлення чи прихильності до якоїсь із сторін у справі.

Однак, враховуючи все вищенаведене та категоричність позиції відповідача, з метою зміцнення високої довіри громадян до суду, висновків Європейського суду з прав людини з цього питання, запобігання безпідставним обвинуваченням на адресу головуючого по справі у нібито необ`єктивності та упередженості при розгляді даної справи, суд приходить до висновку, що з урахуванням ситуації, що склалась, положень ст. 36 ЦПК України, наявності у сторони по справі переконання про наявність обставин, які викликають сумнів у об`єктивності та неупередженості судді, заяву відповідача про відвід головуючого по справі доцільно задовольнити, а справу передати для розгляду іншому судді.

Керуючись ст.ст. 36, 39 - 41 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

По цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів заявлений головуючому по справі відвід задовольнити.

Справу передати для перерозподілу іншому судді через канцелярію суду відповідно до вимог ст. 41 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.І. Дудник