Справа № 310/9981/19
РІШЕННЯ

Іменем України

27 січня 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Димової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: КП з технічної інвентаризації Бердянської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники, заінтересована особа: КП з технічної інвентаризації Бердянської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду з заявою про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу. Заяву мотивують тим, що заявники- ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають у власності частину квартири АДРЕСА_1 , але через помилку у прізвищах (замість Наконєчна та Наконєчний зазначено Наконічний та Наконічна) обмежені у майнових правах.

ОСОБА_1 вказала, що мала прізвище ОСОБА_6 , але у 1993 році уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на «Наконєчна». У 2002 році заявниця розірвала шлюб з ОСОБА_7 та залишила собі прізвище- Наконєчна, але у 2015 році уклала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище на ОСОБА_9 .

У 2010 році заявник ОСОБА_2 отримав паспорт громадянина України на прізвище Наконєчний, у 2019 році отримав паспорт громадянина України - НОМЕР_1 карту, також на прізвище- Наконєчний.

У 1996 році заявниками та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 було приватизовано квартиру АДРЕСА_1 , але у зв`язку з некоректним перекладом з російської мови на українську мову прізвищ у свідоцтві про шлюб та свідоцтві про народження прізвище заявниці та прізвище її сина у свідоцтві про право власності па житло зазначено, як Наконічний та Наконічна.

Дана обставина не заважала реалізації їх майнового права шляхом користування майном, але у 2019 році батьки заявниці вирішили відчужити свої частини квартири АДРЕСА_2 , які належать їм на праві спільної сумісної власності. Оскільки, свідоцтво про право власності на житло з помилкою у прізвищах було видано підприємством з технічної інвентаризації, у листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до КП з технічної інвентаризації Бердянської міської ради з проханням усунути допущені у прізвищах помилки, однак отримала відмову з посиланням на відсутність передбаченої законом можливості внесення змін у правовстановлюючі документи.

Заявник та представник заявника ОСОБА_2 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, надала судові заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання вимог, викладених у заяві, у повному обсязі. Представник заінтересованої особи КП з технічної інвентаризації Бердянської міської ради в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заінтересовані особи- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, надали судові заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання заяви у повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. З`ясовано, що заявники мають у власності частину квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 у 1993 році уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на - Наконєчна, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. У шлюбі народився син - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого, наявна в матеріалах справи. Встановлено, що у 2002 році ОСОБА_1 розірвала шлюб з ОСОБА_7 та залишила собі прізвище Наконечна, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, однак, у 2015 році уклала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище на - ОСОБА_9 , що також підтверджується свідоцтвом про шлюб. З НОМЕР_2 ясовано, що ОСОБА_2 у 2010 році отримав паспорт громадянина України на прізвище Наконєчний, а у 2019 році отримав паспорт громадянина України - НОМЕР_1 карту також на прізвище Наконєчний. В ході судового розгляду встановлено, що у 1996 році ОСОБА_1 (на той час Наконєчною) та її сином ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було приватизовано квартиру АДРЕСА_1 . Встановлено, що, у зв`язку з некоректним перекладом з російської мови на українську мову прізвищ у свідоцтві про шлюб та свідоцтві про народження прізвище заявників у свідоцтві про право власності на житло зазначено як «Наконічний» та «Наконічна». Судом встановлено, що у 2019 році ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вирішили відчужити свої частини квартири АДРЕСА_2 , які належать їм на праві спільної сумісної власності. Оскільки, свідоцтво про право власності на житло з помилкою у прізвищах було видано підприємством з технічної інвентаризації, у листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до КП з технічної інвентаризації Бердянської міської ради з проханням усунути допущені у прізвищах помилки, однак 29.11.2019 отримала відмову з посиланням на відсутність передбаченої законом можливості внесення змін у правовстановлюючі документи.

Встановлено, що заявники не мають можливості виправити описку в свідоцтво про право власності на житло, виданому 09 вересня 1996 року та у реєстраційному посвідченні про право власності на житло, виданому 09 вересня 1996 року, в позасудовому порядку. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Факт, про встановлення якого просять заявники, має для них юридичне значення, а тому підлягає встановленню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: КП з технічної інвентаризації Бердянської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, задовольнити повністю.

Встановити факт того, що свідоцтво про право власності на житло, видане 09 вересня 1996 року виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним об`єднанням, про те, що ціла квартира, розташована за адресою АДРЕСА_3 дійсно належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 на праві приватної власності, дійсно належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2

Встановити факт, що реєстраційне посвідчення про право власності на житло, видане 09 вересня 1996 року підприємством з технічної інвентаризації про те, що ціла квартира, розташована за адресою АДРЕСА_3 дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , дійсно належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 . Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Повний текст рішення суду виготовлено 03 лютого 2020 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Н. І. Черткова