02.09.2020
Справа № 642/4462/20
Провадження № 2/642/1394/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2020 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Гримайло А.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус ХМНО Тарасова Юлія Петрівна про визнання договору позички та договору іпотеки недійсними, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій посилається на те, що нею заявлено позов до ОСОБА_2 про визнання договору позички та договору іпотеки недійсним та просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на іпотечне майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована заявником, тим, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі продажу відповідачем квартири добросовісному набувачу.

Вивчивши матеріали, додані до заяви, вважаю заяву не обґрунтованою, виходячи з наступного.

Так, ч.2 ст.149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.150 ЦПК України видами забезпечення позову визначено як накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, так і заборону іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

В заяві про забезпечення позову заявник просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить позивачу ОСОБА_1 на праві власності.

Відповідно підставою для накладення арешту на майно ОСОБА_1 повинні бути докази, які свідчать про те, що таке майно належить особі на праві власності, такі докази повинні свідчити про фактичне знаходження майна у особи.

У заяві про забезпечення позову заявник повинен зазначити відомості щодо наявності, найменування, місцезнаходження майна у відповідного учасника процесу до якого заходи забезпечення позову будуть застосовані, а також доказів вартості такого майна. Відповідного витягу з реєстру на нерухоме майно станом на день звернення до суду, або інших правовстановлюючих документів суду не надано, саме лише посилання в заяві без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як зазначено в п.4 Постанови Пленуму ВСУ України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. В порушення зазначеної норми до заяви про забезпечення позову не додано доказів на підтвердження сплати судового збору за подання такої заяви.

Також, у заяві про забезпечення позову відсутні пропозиції щодо зустрічного забезпечення. Зустрічне забезпечення покликане забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (ст.154 Цивільного процесуального кодексу України).

Таким чином, заява про забезпечення позову подана без додержання вимог ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.10 ст.153 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 149-153, 259-260, 353, 354 ЦПК України, Постановою Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 р.,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Ленінський районний суд м. Харкова.

Суддя А.М.Гримайло