РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/2031/20

провадження у справі № 2/0285/727/20

20 жовтня 2020 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді………………..Літвин О. О.,

секретаря……………….................Касянчук І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за правилами загального позовного провадження

за позовом Органу опіки та піклування Новоград-Волинської районної державної адміністрації, в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

до ОСОБА_3 , ОСОБА_4

про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року позивач звернувся з вказаним позовом до відповідачів, в якому просив позбавити батьківських прав: ОСОБА_3 відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягувати: з ОСОБА_3 аліменти на користь дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно; з ОСОБА_4 аліменти на користь дитини ОСОБА_6 не менше ніж 50% прожиткового мінімуму дитину відповідного віку щомісячно. Дітей просили передати органу опіки та піклування для подальшого влаштування.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що ОСОБА_3 не цікавиться життям малолітніх дітей, веде аморальний спосіб життя, матеріально їх не утримує, діти знаходяться на утриманні бабусі ОСОБА_7 . ОСОБА_4 проживає окремо від дитини ОСОБА_6 , так як проходить військову службу у Збройних Силах України за контрактом. Батьки не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не проявляють інтересу до їх внутрішнього світу, не цікавляться їх здоров`ям, що оцінюється як нехтування ними своїми батьківськими обов`язками.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_7 в судове засідання не прибули, подали заяву до суду про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не прибула, про час і місце судового розгляду повідомлена вчасно та належним чином, відповідно до вимог розділу І глави 7 ЦПК України. Правом подати відзив на позов не скористалась.

Дослідивши письмові матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, крім інших, орган опіки та піклування (ст.165 СК України).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є батьком неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження. Відповідачка ОСОБА_8 є матір`ю неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька якої записані зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Згідно характеристики Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 25.05.2019, відповідачка ОСОБА_3 залишила дітей на сторонніх людей та місце перебування її на даний час невідоме. За час її проживання в будинку по АДРЕСА_1 (далі-Будинок) зарекомендувала себе з негативної сторони: не працювала, вела антиморальний спосіб життя, доглядом та вихованням малолітніх дітей не займалася.

У 2020 році ОСОБА_3 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.175-1 КУпАП, ч.1 ст.178 КУпАП, ч.1 ст.184 КУпАП (лист Новоград-Волинського відділу поліції від 02.06.2020, постанова Новоград-Волинського міськрайонного суду від 03.06.2020).

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 15.04.2020, відповідачка ОСОБА_3 проживала без реєстрації в будинку своєї свекрухи ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 .

Актами обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_7 від 15.04.2020, 26.05.2020 та 24.09.2020 (за адресою: АДРЕСА_1 ) встановлено, що дитина ОСОБА_6 проживає у 4-х кімнатному одноповерховому будинку разом зі своєю бабусею ОСОБА_7 . В будинку створені умови для проживання дитини. На час візитів на вказані вище дати матері ОСОБА_3 вдома не було.

Неповнолітня ОСОБА_1 тимчасово проживає без місця реєстрації у ОСОБА_9 , знайомого її матері ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 16.10.2020.

З Висновку органу опіки та піклування Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області від 15.10.2020 слідує, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідачів відносно їх неповнолітніх дітей.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 наголошує, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню їх інтересів.

Частиною 1 ст.164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Це, зокрема, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 роз`яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Згідно матеріалів справи, відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , нехтують ними, не проявляють до дітей жодної батьківської турботи та любові, байдужі до них, не цікавляться їх життям, здоров`ям, не спілкуються з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу.

В зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їхніх дітей, підлягають задоволенню.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК України), який є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві (ст.180 СК України).

Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Згідно зі ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Способи виконання обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені ст.181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Держава Україна, проголошуючи такий принцип сімейного права, як державна охорона кожної дитини, яка позбавлена належного батьківського піклування, реалізує його в одному із положень ст.182 СК України, яка встановлює мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років: з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня.

Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дітей; враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного їх розвитку; вимоги закону щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів; беручи до уваги байдужу позицію відповідачів, які будучи належним чином повідомленими про неодноразові слухання справи в судові засідання жодного разу не прибули та не надали будь-яких заперечень проти позову; - суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог та стягує з відповідачів аліменти в розмірі, зазначеному в позові, тобто в мінімальному, встановленому чинним законодавством.

Така сума аліментів буде реальною, надасть змогу забезпечити мінімальні життєві потреби дітей, відповідатиме, як їх інтересам, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платників аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.

Отже, позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 05.06.2020.

Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України він стягується з відповідачів в дохід держави в сумі по 840,80 грн. з кожного за кожну позовну вимогу.

Керуючись статями 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 354 України ЦПК України, - суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати з ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

у розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно,

починаючи стягнення з 05.06.2020 до повноліття дітей.

Стягувати з ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно,

починаючи стягнення з 05.06.2020 до повноліття дитини.

Кошти на утримання дітей перераховувати на їх особисті рахунки.

Дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передати органу опіки та піклування Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області для подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави по 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору з кожного.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання, а в іншій частині - в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну його частини, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Дата виготовлення повного тексту рішення - 22 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя О. О. Літвин