Справа № 452/204/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"04" лютого 2020 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої судді Карнасевич Г.І.,

з участю секретаря Страхоцької Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з вищевказаним позовом.

В підтвердження заявлених позовних вимог посилаються на те, що 03.01.2018р. між ним (позикодавцем) та ОСОБА_2 (позичальником) укладено договір позики, відповідно до якого він передав (позичив) ОСОБА_2 . 5 000 (п`ять тисяч) доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 03.01.2018р. становило 140350,00грн.), а ОСОБА_2 зобов`язався повернути йому отримані кошти до 03.01.2019р.

Після закінчення термінів повернення він намагався повернути борг, але відповідач, даючи постійні обіцянки, не виконував взяті на себе зобов`язання. До теперішнього часу борг не повернула, чим взяті на себе зобов`язання не виконала.

На момент подання позову його уникає, на телефонні дзвінки не відповідає, що змушує вважати, що вона не хоче виконати взяті на себе зобов`язання - повернути борг.

Реалізовуючи своє право на повернення боргу, він вимушений звернутися до суду, оскільки інші способи не дали жодного результату.

Офіційний курс гривні відносно долара станом на 20.01.2020 року, Національним Банком України встановлено на рівні 24,25 грн.

Отже, заборгованість ОСОБА_2 за договорами позики від 03.01.2018 р. перед ним, становить 5000 (п`ять тисяч) дол. США, що еквівалентно станом на 20.01.2020 р. - 121250,00 гривень.

Посилаючись на вищенаведене, просить стягнути за договором позики з

ОСОБА_2 на його користь борг в розмірі 5000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 20.01.2020 року еквівалентно 121250,00 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просить його задовольнити, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а справу слухати у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення, просила слухати справу у її відсутності.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Ст. 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-79цс14 зазначено, що «відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

Постановою Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13 визначено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки».

Судом встановлено, що згідно розписки від 03 січня 2018 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 позичила 03.01.2018 року у ОСОБА_1 , що проживає за адресою с. Кульчиці Самбірського району Львівської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , 5000 доларів США, які зобов`язується повернути до 03.01.2019 року. Також у випадку неповернення боргу у зазначений термін, у рахунок погашення боргу переходить у власність ОСОБА_1 земельна частка (пай) у розмірі 1,98 га, яка на даний момент є у її власності згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №039636.

У випадку зміни паспортних даних або місця проживання зобов`язується повідомити ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 , погоджується з тим, що у випадку неповернення коштів до 04.01.2019 року, ОСОБА_1 має прево звернутися до суду в трьох річний термін.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні вказаний строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивач взяті на себе зобов`язання за розпискою виконав в повному обсязі. Однак, відповідач не повертає отриманий в борг кошти, в зв`язку з чим не виконує зобов`язання належним чином, і згідно наданого позивачем та перевіреного судом розрахунку, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за розпискою становить 5000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 20.01.2020 року еквівалентно 121250,00 грн.

Оскільки у матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач виконала свої зобов`язання та повернула грошові кошти позивачу, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути борг в сумі 5000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 20.01.2020 року еквівалентно 121250,00 грн.

За таких обставин, зважаючи на вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики з

ОСОБА_2 слід задовольнити у вищевказаній сумі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 81, 89, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 борг в розмірі 5000 (п`ять тисяч) доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 20.01.2020 року еквівалентно 121250,00 грн.

На рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 ,

АДРЕСА_1 АДРЕСА_1