Ухвала

19 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 263/16231/17

провадження № 61-44451св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФПГ «Металпромресурс»,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Донецької області від 02 серпня 2018 року в складі колегії суддів: Мироненко І. П., Принцевської В. П., Ткаченко В. П.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 ), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФПГ «Металпромресурс» (далі - ТОВ «ФПГ «Металпромресурс»), про розірвання договору оренди нежитлових приміщень, зобов`язання звільнити орендоване нежитлове приміщення, стягнення заборгованості із орендної плати.

Просив суд розірвати договір оренди від 01 січня 2017 року на підставі статті 651 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у зв`язку з істотним порушенням договору відповідачем, яке полягає у невиконанні обов`язку щодо сплати орендної плати, зобов`язати ФОП ОСОБА_2 звільнити займане приміщення та стягнути заборгованість з орендної плати у розмірі 27 000,00 грн за період березень - листопад 2017 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 березня 2018 року позов задоволено.

Розірвано договір оренди нежитлових приміщень від 01 січня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 .

Зобов`язано ФОП ОСОБА_2 звільнити орендоване нежитлове приміщення (магазин) літ. А-3 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: приміщення на третьому поверсі (без приміщення котельні), торгівельний зал площею 233,3 кв. м, кабінет площею 16,3 кв. м, коридор площею 2,9 кв. м, санвузол площею 3,5 кв. м, сходові клітини третього поверху площею 18,6 кв. м та 19 кв. м відповідно, загальною площею 293,6 кв. м.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість із орендної плати у розмірі 27 000,00 грн за період березень - листопад 2017 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 02 серпня 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «ФПГ «Металпромресурс» задоволено. Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 березня 2018 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У вересні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Донецької області від 02 серпня 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просив оскаржене судове рішення скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

УхвалоюВерховного Суду від 18 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

16 квітня 2020 року справу передано судді-доповідачеві Краснощокову Є. В.

Ухвалою Верховного Суду від 10 серпня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України (в редакції на момент подання касаційної скарги) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 07 лютого 2018 року справу № 263/16231/17 визнано малозначною та призначено до розгляду

у порядку спрощеного позовного провадження.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується

у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня

1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки Верховним Судом відкрито касаційне провадження на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, касаційне у справі провадження підлягає закриттю.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі № 263/16231/17 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Донецької області від 02 серпня 2018 року закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: І. О. Дундар

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук