Справа 752/4119/20
провадження № 6/752/689/20
УХВАЛА

16.10.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

за участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянуви у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві справу за заявою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року приватний виконавець Гненний Д.А. звернувся до суду із заявою, в якій просив суд звернути стягнення на грошові кошти в сумі 110490,16 грн., що належать АТ КБ «ПриватБанк» в рахунок задоволення вимог стягувача по виконавчому провадженню № 62603051.

В обґрунтування заяви зазначено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Гненного Д.А. перебуває відкрите 17.07.2020 року виконавче провадження № 62603051 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 04.06.2020 року Голосіївським районним судом м. Києва у справі № 752/4119/20 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 100000,00 грн. Станом на 03.09.2020 року рішення суду боржником не виконане. В ході здійснення виконавчих дій приватним виконавцем була отримана відповідь АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якої була повідомлена інформація про рахунки боржника ОСОБА_1 , які були арештовані та один з яких є депозитним. Приватним виконавцем 26.08.2020 року було вручено АТ КБ «ПриватБанк» платіжну вимогу № 62603051 від 25.08.2020 року, однак, станом на 03.09.2020 року зазначена вимога банком виконана не була, оскільки депозитний договір за рахунком НОМЕР_1 є діючим, а тому вимога не виконується. Приватний виконавець зазначає, що у боржника наразі відсутнє майно, на яке за законом можливе звернути стягнення, окрім зазначеного вище рахунка, а також з моменту укладення договору банківського вкладу та до настання встановленого договором строку чи іншої умови договору щодо повернення вкладу, кошти переходять управління банку. З огляду на викладене, а також те, що призначення рахунку як депозитний не надає йому спеціального режиму використання в розумінні закону, а тому приватний виконавець має право на звернення стягнення на грошові кошти боржника, які знаходяться на депозитному рахунку в АТ КБ «ПриватБанк», в зв`язку з чим приватний виконавець вимушений звернутись до суду із даною заявою.

Прелставник Приватного виконавця в судовому засіданні підтримав вимоги заявника та просив їх задовольнити з підстав наведених вище.

Інші сторони в судове засідання не з`явились. Судом про розгляд справи повідомлялись належним чином. Про причин неявки суд не повідомили, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, важає, що в задоволенні заяви слід відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16.04.2020 року, було стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 23.12.2019 року в розмірі 100000 (сто тисяч) грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

04.06.2020 року Голосіївським районним судом м. Києва на виконання зазначеного рішення суду було видано два виконавчих листи.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

17.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Гненним Д.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62603051 з примусового виконання виконавчого листа № 752/4119/20, виданого Голосіївським районним судом м. Києва 04.06.2020 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 100000,00 грн.

Крім того, 17.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Гненним Д.А. були винесені постанови про арешт коштів та майна боржника.

В заяві вказується на те, що в АТ КБ «ПриватБанк» у боржника наявні відкриті рахунки, в тому числі і депозитний, приватним виконавцем 26.08.2020 року було вручено АТ КБ «ПриватБанк» платіжну вимогу № 62603051 від 25.08.2020 року, однак, станом на 03.09.2020 року зазначена вимога банком виконана не була, оскільки депозитний договір за рахунком НОМЕР_1 є діючим, а тому вимога не виконується.

Однак, будь-яких доказів наведеним твердження до заяви долучено не було, як і не було долучено доказів того, що у боржника наразі відсутнє майно, на яке за законом можливе звернути стягнення, окрім зазначеного вище рахунка.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те що відповідно до ч. 1 ст. 440 ЦПК України, суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили. Суд відмовляє в задоволенні такої заяви, якщо вона подана після закінчення строку позовної давності для відповідної вимоги боржника до такої особи, або строку на пред`явлення до виконання виконавчого документа про стягнення коштів з такої особи на користь боржника за судовим рішенням, що набрало законної сили. Заява розглядається судом протягом десяти днів з дня її надходження. Суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до змісту ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку.

Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку.

Готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Диспозиції даних норм процесуального та матеріального права передбачають можливість звернення стягнення при виконанні виконавцем судових рішень чи рішень інших органів (посадових осіб) на грошові кошти не самого боржника, а на належні йому грошові кошти від інших осіб, які знаходяться на рахунках цих осіб в установах банку та інших фінансових установах.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що ст. 440 ЦПК України допускає особливий спрощений порядок звернення стягнення на грошові кошти осіб, що не є сторонами виконавчого провадження за наявності особливих обставин.

Так, згідно змісту цієї статті на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником допускається за наявності однієї з двох умов: 1) неоспорюваність зі сторони третьої особи боргу у встановленому розмірі перед боржником; або ж 2) наявності судового рішення про стягнення коштів з третьої особи на користь боржника, що набрало законної сили.

Тобто, при зверненні стягнення в порядку ст. 440 ЦПК України необхідно встановити, що треті особи, які не є стороною виконавчого провадження, мають заборгованість перед боржником у виконавчому провадженні.

Стороною заявника вказується про наявність в АТ КБ «ПриватБанк» коштів, які належать боржнику та перебувають на депозитному рахунку, відкритому на ім`я останнього, однак, доказів наведеним твердженням до заяви не долучено, як і не долучено доказів відмови банку в належному виконання вимоги приватного виконавця.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги недоведеність вимог заяви, та не встановлення в ході розгляду справи обставин, які б давали можливість застосувати положення ст. 440 ЦПК України при вирішенні даної справи і звернути стягнення на грошові кошти саме таким чином, як просить приватний виконавець у своїй заяві, дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, а тому в задоволенні заяви приватного виконавця слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 77-81, 440 ЦПК України, ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви приватного виконавця виконачого округу м. Києва Гненного Дмитра Анатолійовича про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.П. Чередніченко