Провадження № 2/234/871/20
Рішення

іменем України

09 січня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря Аксеніної В.М., розглянув цивільну справу

№234/20197/19, номер провадження №2/234/871/20

за позовом ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівельний завод»

третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду в Донецькій області Фонду соціального страхування України

про стягнення моральної шкоди, заподіяної професійним захворюванням на виробництві

Учасники справи:

від позивача: представник позивача - адвокат Писаренко Г.А.( ордер АА№052375 від 27.11.2019, свідоцтво №3850 від 16.03.2011);

від відповідача: представник відповідача Савченко Н.М.( довіреність №009/юр-12 від 03.01.2020);

від третьої особи: представник Ликова В.Ю. ( довіреність №07-28/1130 від 13.12.2019)

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача:

ОСОБА_1 звернулась до Краматорського міського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівельний завод», третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду в Донецькій області Фонду соціального страхування України про стягнення моральної шкоди, заподіяної професійним захворюванням на виробництві, мотивуючи тим, вона працювала стрижневиком ручної формовки у фасоно сталеливарному цеху № 1 у Приватному акціонерному товаристві «Новокраматорський машинобудівний завод» з 10.10.1982 по 19.04.2012. За час праці на ПрАТ«НКМЗ» зі шкідливими та небезпечними умовами праці вона отримала професійне захворювання, яке їй вперше встановили 27 березня 2012 року. Перебуваючи у трудових правовідносинах з ПрАТ «НКМЗ», вона відпрацювала на посаді стрижневика ручної формовки 29 років 6 місяців 9 днів, в умовах впливу шкідливих чинників. У березні 2012 року вона повторно була направлена у Донецьку обласну клінічну лікарню профзахворювань м. Донецька, де пройшла стаціонарне медичне обстеження. Результатом медичного обстеження став висновок центральної лікарсько-експертної комісії за № 609/625 від 27.03.2012 року, згідно якого їй вперше було встановлено професійне захворювання: вібраційна хвороба другого ступеню - синдром вегето-сенсорної поліневропатії верхніх кінцівок зі стійкими нейротрофічними порушеннями у кістках рук у вигляді кістоподібних просвітлень у головчастих та півмісяцевих кістках обох кистей, деформуючий остеоартроз міжфалангових суглобів, деформуючий остеартроз ліктьових суглобів першої стадії з больовим синдромом, легкими комбінованими контрактурами. Після повідомлення місцевих органів про її захворювання, було створено комісію, яка провела перевірку умов праці у фасоносталеливарному цеху № 1 ПрАТ «НКМЗ» та склала акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 11 квітня 2012 року (форма П-4). Згідно вказаного акта (пункт 16), встановлено, що професійне захворювання виникло при таких обставинах: під час праці стрижневика підлягала дії комплексу шкідливих виробничих чинників - пилу, шуму, локальної вібрації, впливу фізичного навантаження, концентрації та рівні яких перевищували гранично допустимі. Рівень вібрації складав 118 дБ, при ГДР-112дБ, а рівень пилу у середньому перевищував гранично допустимі нормативні показники у 6 разів(фактично12,1мг/м, а нормативні 2,0мг/м), температурний режим у холодну пору року був нижчий за нормативний(+11С, при ГДР +15С). А причинами професійного захворювання (пункт 17 акту) стало: тривала робота в умовах дії, на працюючого, підвищеного рівня локальної вібрації, перевищуючих гранично допустимі рівні ДСН 3.3.6.039-99 «Державні санітарні норми виробничої загальної та локальної вібрації». У пункті 19, вказаного акту, порушення вимог державних санітарних норм відбулося у зв`язку з конструктивними недоліками ручного пневматичного інструменту, який застосовувався під час праці та недосконалістю технологічного процесу. 19.04.2012 року обласна профпатологічна медіко-соціальна експертна комісія (МСЕК) у м. Донецьк, вперше визнала її захворювання професійним, з 40(сорок)% втрати працездатності(вібраційна хвороба) та встановила третю групу інвалідності(професійне захворювання). 18.04.2013 року вона знову проходила МСЕК у м. Донецьку, яка підтвердила факт захворювання, про що видала довідки МСЕК, копії яких додаються до позову. 15.05.2015 року вона знову пройшла медичне обстеження у м. Краматорськ, де обласна МСЕК, остаточно підтвердила що її захворювання є професійним та безстроковим тобто по життєвим, з 40(сорок)% втрати працездатності(вібраційна хвороба) та підтвердила у їй інвалідність третьої групи. Цей факт зафіксовано довідками МСЕК серії 10ААВ № 519016 та серії 10ААА № 043319, пенсійним посвідченням. Періодично, у зв`язку з отриманим професійним захворюванням, вона змушена знаходиться на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, проходити курси реабілітації, обстеження та консультації лікарів. Необхідність проходження курсу лікування їй встановлено за результатами огляду МСЕК, згідно висновку якого їй для підтримки здоров`я, необхідно проходження медикаментозного лікування. Внаслідок погіршення стану здоров`я, вона неодноразово проходила курси лікування, а саме: в обласній клінічній лікарні профзахворювань м. Донецька чотири рази: з 6 по 20 вересня 2011 року; з 13 по 28 березня 2012 року; з 19 лютого по 5 березня 2013 року; з 4 по 18 лютого 2014 року, а також у місцевих лікарнях м. Краматорська багаторазово: з 2 до 15 листопада 2012 року; з 13 по 26 вересня 2013року; з 13 по 24 жовтня 2014 року; з 29 січня по 9 лютого 2015 року; з 11 по 22 лютого 2016 року; з 8 по 20 лютого 2017 року; з 15 по 26 лютого 2018 року; з 26 вересня по 7 жовтня 2019 року. У зв`язку з отриманим нею професійного захворювання вона зазнала фізичних страждань та емоційних переживань, що призвело до завдання мені моральної шкоди. Їй на час захворювання та звільнення було 50 років, це час життєвого розквіту, пора зрілості. Вона будувала плани на подальше життя, мріючи добитись чималих успіхів, але цьому завадила хвороба, стан мого здоров`я є невідновним, внаслідок чого вона отримала психологічну травму. Внаслідок такого захворювання змінився її життєвий уклад, її життя зазнало суттєвих змін: вона частково втратила працездатність, обмежена під час вибору міста праці, час від часу відчуває фізичну біль у суглобах, дуже погано спить, відчуває шум в голові та вухах. Стан здоров`я дуже незадовільний, вона не витримує тривалих фізичних навантажень, не в змозі тривалий час утримувати руками предмети. Вона не можу вести нормальний спосіб життя, порушилась душевна рівновага, порушилися зв`язки із оточуючими, стало неможливо продовжувати активний спосіб життя, хвороба позбавила її можливостей реалізації своїх звичок та бажань, порушились нормальні зв`язки з рідними та близькими. Просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» м. Краматорськ, Донецька область, на користь: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 03.06.1997 року Краматорським МВ УМВС України в Донецькій області, ідентифікаційний № НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 - 40 000 грн., на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок професійного захворювання на виробництві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, надала письмові заперечення.

Представник третьої особи надала письмові пояснення та просила врахувати судову практику з розгляду справ даної категорії.

2. Заяви (клопотання ) учасників справи.

Заяв від сторін не надходило.

3. Процесуальні дії у справі.

Додаткові процесуальні дії по цивільній справі не проводились.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Заслухавши пояснення учасників процесу, повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Як вбачається з копії трудової книжки НОМЕР_3 ОСОБА_1 працювала стрижневиком ручної формовки у фасоно сталеливарному цеху № 1 у Приватному акціонерному товаристві «Новокраматорський машинобудівний завод» з 10.10.1982 по 19.04.2012 року. У зв`язку з виходом на пенсію по інвалідності за власним бажанням вона звільнилася 19.04.2012 року за ст.38 КЗпП України.(а.с.8-9)

Як вбачається з копії акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання(форми П-4) від 17.04.2012 року, копій довідок МСЕК серії 10ААА № 133141 від 19.04.2012р., довідкою до акту огляду МСЕК серії 10ААБ № 385911 від 18.04.2015 р., копії довідки МСЕК серії 10ААА № 043319 від 15.05.2015р. копії пенсійного посвідчення серія НОМЕР_4 від 20.10.2015р.., виписками з історії хвороби, висновками спеціалістів - ОСОБА_1 , перебуваючи у трудових правовідносинах з ПрАТ «НКМЗ», отримала професійне захворювання безстроково, тобто по життєве, з 40 (сорок)% втратою працездатності та підтверджена третя група інвалідності.( а.с.10-35)

Відповідно п.16 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 17 квітня 2012 року(за формою П-4), встановлено, що професійне захворювання виникло при таких обставинах: під час праці стрижневика підлягала дії комплексу шкідливих виробничих чинників - пилу, шуму, локальної вібрації, впливу фізичного навантаження, концентрації та рівні яких перевищували гранично допустимі. Рівень вібрації складав 118 дБ, при ГДР-112дБ, а рівень пилу у середньому перевищував гранично допустимі нормативні показники у 6 разів(фактично12,1мг/м, а нормативні 2,0мг/м), температурний режим у холодну пору року був нижчий за нормативний(+11 С , при ГДР +15С). А причинами професійного захворювання (пункт 17 акту) стало: тривала робота в умовах дії, на працюючого, підвищеного рівня локальної вібрації, перевищуючих гранично допустимі рівні ДСН 3.3.6.039-99 «Державні санітарні норми виробничої загальної та локальної вібрації». У пункті 19, вказаного акту, мало місце порушення вимог Державних санітарних норм 3.3.6.039-99 «Державні санітарні норми виробничої загальної та локальної вібрації» зв`язані з конструктивними недоліками ручного пневматичного інструменту, який застосовувався під час праці та недосконалістю технологічного процесу» (а.с.17-18).

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 перебуває на обліку Краматорському міському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду в Донецькій області Фонду соціального страхування України з 11 квітня 2012 року.

За висновком МСЕК від 15 травня 2015 року серія 10 ААА № 043319 позивачці встановлена стійка втрата працездатності 40% та 3 група інвалідності (з повторним 19 квітня 2013 року) внаслідок професійного захворювання, яке отримане за час роботи підприємстві Приватне акціонерне товариство «Новокраматорський машинобудівний завод»

На підставі статті 44 Закону України №1105-XIV постановами Краматорського міського відділення №0536/4048/4048.1/4, №0536/4048/4048.1/5 від 16.04.2012 року, відповідно до ст.ст. 21,28,31,32,34 Закону України №1105-XIV було призначено одноразову допомогу в сумі 74392,00 грн. та щомісячні страхові виплати в розмірі 1745,67 грн.

За висновком МСЕК потерпіла ОСОБА_1 потребує медичної реабілітації, стаціонарного лікування у ЛПЗ, санаторно-курортного лікування, лікарських за виробів медичного, медикаментозного призначення.

Під час повторного переогляду за висновком МСЕК від 18 квітня 2013 року серія 10ААА №1030921 потерпілій на виробництві ОСОБА_1 встановлена стійка професійної працездатності 40% та 3 група інвалідності внаслідок професійного захворювання, яке отримане за час роботи на підприємстві Приватне акціонерне товариство «Новокраматорський машинобудівний завод».

Таким чином, постановою Краматорського міського відділення №0536/4048/4048.1/30 від 18.05.2015 року потерпілій на виробництві ОСОБА_1 продовжено раніше призначені щомісячні страхові виплати в розмірі 2164,23 грн.

За висновком МСЕК від 15 травня 2015 року серія 10 ААА №043319 потерпілій на виробництві ОСОБА_1 встановлена стійка втрата професійної працездатності 40% та З група інвалідності,безстроково та призначені щомісячні страхові виплати відповідно до постанови від 28.03.2017 року в розмірі 2674,99 грн.

Також Краматорським міським відділенням Сліпенко Л.Ю. неодноразово призначалось фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, а саме витрати на придбання медикаментів (постанови №0536/4048/4048.1/10 від 27.11.2012, №0536/4048/4048.1/16 від 27.09.2013 року, №0536/4048/4048.1/21 від 30.10.2014 року, №0536/4048/4048.1/39 від 26.02.2016 року, №0536/4048/4048.1/45 від 24.02.2017 року та призначено санаторно-курортне лікування в санаторії (курорті) відповідно до постанови №0536/4048/4048.1/7 від 22.08.2012 року. (а.с.68-74)

Відповідно до частини 7 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страхові виплати складаються із:

1)страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);

2)страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на

1)виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності:

2)страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Положеннями ч. 8 ст. 36 зазначеного Закону України №1105-ХІУ передбачено, що відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України.

Відповідно ст.23 ЦК України 1.особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

2. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;…

3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згода позивача на працю в тяжких умовах праці, не знімає обов`язку та відповідальності з відповідача за забезпечення належних умов праці.

Нормами Конституції України, зокрема ст.ст. 21, 43, 46 передбачені права працівників на охорону їх життя та здоров`я у процесі трудової діяльності, та належні, безпечні та здорові умови праці.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.10.2008 №20- рп/2008 у справі №1-32/2008 (про страхові виплати), статтею 237-1 КЗпП України потерпілим надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст.22 Конституції України.

Згідно ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Судом не приймаються пояснення представника відповідача, що позивач знав про шкідливі умови праці та був згодний працювати в таких умовах, так як відповідно п. 19 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 17 квітня 2012 року(за формою П-4), професійне захворювання ОСОБА_1 виникло « у зв`язку з порушенням вимог Державних санітарних норм 3.3.6.039-99 «Державні санітарні норми виробничої загальної та локальної вібрації» зв`язані з конструктивними недоліками ручного пневматичного інструменту, який застосовувався під час праці та недосконалістю технологічного процесу».

5. Позиція суду.

Аналізуючи норми права чинного законодавства, які регулюють зазначені право- відносини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності суд встановив, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

При вирішенні питання про розмір моральної шкоди суд враховує положення ст.23 ЦК України, роз`яснення постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами), а саме: характер та обсяг завданої моральної шкоди, глибину і тривалість моральних та фізичних страждань потерпілого, настання негативних змін у його житті, можливість відновлення стану, який мав потерпілий до нещасного випадку.

З огляду на вказане суд вважає, що позивач ОСОБА_1 з огляду на отримане ушкодження здоров`я під час виконання ним трудових обов`язків, внаслідок якого їй було встановлено 40% ступінь втрати професійної працездатності вправі отримати грошову компенсацію завданої моральної шкоди в розмірі 25000 грн., яку слід стягнути на користь позивача з Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівельний завод».

Таке часткове задоволення позовних вимог суд вважає розумним та справедливим по відношенню до глибини моральних страждань позивача, погіршення його фізичних здібностей, ступеня вини в нещасному випадку, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно ч.ч.1,6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач відповідно до п.2 ч.1 ст.5 закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в сумі 768,40 грн.

Таким чином з відповідача підлягає стягненню в доход державного бюджету України мінімальний розмір судового збору в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11,76-83, 141,263-265ЦПК України, ст. 23 ЦК України, ст.ст.153, 237-1 КЗпП України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівельний завод», третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду в Донецькій області Фонду соціального страхування України, про стягнення моральної шкоди, заподіяної професійним захворюванням на виробництві, задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівельний завод» ( ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп № НОМЕР_2 ) моральну шкоду, заподіяної професійним захворюванням на виробництві, в сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівельний завод» ( ) в дохід Держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Вступна та резолютивна частини рішення постановлені, проголошені 09.01.2020. Повний текст рішення виготовлений 13.01.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту рішення до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Суддя Краматорського міського суду С. М. Ткачова