11.01.2020 Суддя Зяброва О. Г..
Справа № 644/9183/19
Провадження № 2-з/644/7/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2020 року

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова -Зяброва О.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ульяницької Лілії Юріївни про забезпечення позову по цивільній справі за позовомОСОБА_1 в особі представника позивача - адвоката Ульяницької Лілії Юріївни до ОСОБА_2 , державного нотаріуса Козелько Тетяни Михайлівни, третя особа приватний нотаріус Браженко Інна Іванівна про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування рішення про державну реєстрацію та здійснення поворот виконання, визнання недійсним заповіту, зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач в особі представника позивача адвоката Ульяницької Лілії Юріївни звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , державного нотаріуса Козелько Тетяни Михайлівни, третя особа приватний нотаріус Браженко Інна Іванівна про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування рішення про державну реєстрацію та здійснення поворот виконання, визнання недійсним заповіту, зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину.

08.01.2020 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ульяницької Л.Ю. через канцелярію Орджонікідзевського районного суду м. Харкова подав заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності до частини 1 статті 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У відповідності до частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

ОСОБА_1 в особі представника заявника адвоката Ульяницької Л.Ю. просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що зазначена квартира станом на сьогодні належить відповідачу ОСОБА_2 , яка може відчужити вказану квартиру іншим особам.

Враховуючи те, що між сторонами дійсно виник спір, беручи до уваги обставини справи, співмірність виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, беручи до уваги, що подальше відчуження відповідачем вказаного об`єкту призведе до ускладнення захисту прав позивача, а невжиття заходів забезпечення може зробити неможливим чи утрудненим виконання рішення суду в разі задоволення позову, суд вважає необхідним заяву задовольнити.

Також суд враховує, що вказаний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами та не порушує права та інтереси відповідачів.

Вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суддя виходить з того, що, на час вирішення клопотання про забезпечення позову, у судді відсутні будь-які відомості про існування визначених ч. 3 ст.154 ЦПК України обставин, за наявності яких, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення. Оскільки забезпечення позову шляхом накладення арешту не спричиняє жодних матеріальних збитків відповідачу, суд вважає за можливе для забезпечення виконання рішення накласти арешт на зазначене майно.

Керуючись, ст.ст. 149-153, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ульяницької Лілії Юріївни про забезпечення позову по цивільній справі за позовомОСОБА_1 в особі представника позивача - адвоката Ульяницької Лілії Юріївни до ОСОБА_2 , державного нотаріуса Козелько Тетяни Михайлівни, третя особа приватний нотаріус Браженко Інна Іванівна про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування рішення про державну реєстрацію та здійснення поворот виконання, визнання недійсним заповіту, зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до вимог п.15.5) Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Суддя О.Г.Зяброва