Справа № 203/1502/20
Провадження № 2/0203/771/2020
УХВАЛА

25 серпня 2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Колесніченко О.В.,

при секретарі - Давіденко Ю.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Угольникової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням та виселення,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_4 пред`явив через суд позов до ОСОБА_2 на предмет усунення перешкод в розпорядженні та користуванні власністю квартирою АДРЕСА_1 , що 02 лютого 2020 року придбана позивачем в результаті перемоги в електронних торгах з реалізації нерухомості та належить йому на підставі свідоцтва про право власності, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу 02 березня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 146, проте відповідач відмовляється звільнити квартиру і продовжує є бути зареєстрованим у цій квартирі, тому позивач просив суд усунути перешкоди в розпорядженні квартирою шляхом позбавлення відповідача права користування цією квартирою та усунути перешкоди у користуванні вказаною квартирою шляхом виселення з неї відповідача.

22 червня 2020 року представник відповідача ОСОБА_3 заявив клопотання про зупинення провадження у цій цивільній справі до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 203/620/20 за позовом ОСОБА_5 до АТ КБ «Приватбанк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, провадження у якій відкрито ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська 21 лютого 2020 року, обґрунтовуючи неможливість розгляду справи тим, що відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України визнання виконавчого напису № 6509, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. 29 червня 2017 року тягне за собою наслідки, передбачені ст. 216 ЦК України, тобто, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти зупинення провадження у справі тим, що вказані справи не пов`язані між собою, оскільки у даній справі предметом позову є захист права власності шляхом усунення перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою, а у іншій справі предметом позову є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису про стягнення з боржника заборгованості по кредиту на користь ПАТ КБ «Приватбанк», тому розгляд цих справ не залежить одна від одної, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання просив відмовити.

В судове засідання 2 серпня 2020 року відповідач та його представник не прибули, причин неявки суду не повідомили та про відкладення розгляду не клопотали.

Представник третьої особи в судовому засіданні залишила вирішення даного клопотання на розсуд суду.

Розглянувши клопотання представника відповідача, заслухавши думку інших учасників розгляду, дослідивши додані до клопотання докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Пленум Верховного Суду України у пункті 33 своєї постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», роз`яснив, що наявність підстав для зупинення провадження у справі за п.4 ч.1 ст. 201 ЦПК України (в редакції Кодексу до 15 грудня 2017 року) має місце у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, від яких залежить можливість її розгляду.

Судом встановлено, що ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2020 року відкрито провадження у цивільній справі № 203/620/20 за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Предметом пред`явленого позову є виконавчий напис приватного нотаріуса Київського МНО Швеця Р.О. про стягнення зі ОСОБА_2 грошових коштів заборгованості загальною сумою 182146,89 грн., тоді як у цій цивільній справі № 203/1502/20 предметом позову є захист права власності нового власника на квартиру від порушень з боку колишнього власника.

При цьому, посилання представника відповідача на застосування до правовідносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у зв`язку з визнанням виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню положень ст. 216 ЦК України про те, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, суд відхиляє, оскільки виконавчий напис, як правочин, вчинений на користь ПАТ КБ «Приватбанк», сторонами цього правочину є стягувач ПАТ КБ «Приватбанк» та боржник ОСОБА_2 , правовідносини з виконання виконавчого напису нотаріуса виникли між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк», а не між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , який не є ні стороною правочину (виконавчого напису нотаріуса), ні учасником таких правовідносин, а тому визнання виконавчого напису про стягнення грошового боргу таким, що не підлягає виконанню не перешкоджає вирішенню спору про захист права власності на квартиру нового власника від порушень з боку колишнього власника квартири, хоч би і реалізованої виконавчої службою в порядку проведення фактичного виконання за виконавчим написом нотаріуса, що оспорюється.

З огляду на викладене, виходячи з предмету та підстав заявлених позовних вимог, зважаючи на те, що представником відповідача не доведено у клопотанні обставин в обґрунтування того, що розгляд даної цивільної справи не можливий до розгляду іншої цивільної справи - № 203/620/20, предмет та підстави заявленого у вказаній справі позову, не наведено обставин безпосередньої залежності обставин предмету розгляду у даній справі від встановлених у іншій справі обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав за п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України для задоволення такого клопотання та зупинення провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 251, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Представнику ОСОБА_2 ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням та виселення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений і підписаний 26 серпня 2020 року.

Суддя О.В. Колесніченко