Справа № 738/1687/19
№ провадження 2/738/13/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді Сова Т.Г.,

секретаря судового засідання Бреус Н.В.

з участю:

позивача - відповідача ОСОБА_1 ,

представника неповнолітнього позивача - відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 ,

позивача - відповідача ОСОБА_3 ,

відповідача - позивача ОСОБА_4 ,

відповідача ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мена справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 до Менської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування, та зустрічним позовом ОСОБА_4 до Менської міської ради Менського району Чернігівської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 про визнання права власності на частку нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року до Менського районного суду звернулись ОСОБА_9 , яка діє від свого імені та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 з позовною заявою до Менської міської об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_10 . Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 . Позивачі є спадкоємцями за заповітом на спадкове майно після померлого ОСОБА_10 . В установлений законом строк позивачі звернулись до приватного нотаріуса Менського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, проте у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом спадкоємцям було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. У зв`язку з цим, позивачі за захистом своїх прав звернулись до суду та просять визнати за ними право власності на спадкове нерухоме майно за заповітом після померлого ОСОБА_10 , а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , по ј частині кожному.

Згідно ухвали суду від 21 листопада 2019 року по справі замінено відповідача Менську міську об`єднану територіальну громаду на Менську міську раду Чернігівської області, та залучено до участі в справі в якості співвідповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 .

Крім цього, в установлений строк, відповідач ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічними позовними вимогами до Менської міської ради Менського району Чернігівської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 про визнання права власності на частку нерухомого майна. Зустрічні позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що його матір з 03 листопада 1981 року ОСОБА_11 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 .. В період шлюбу, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , вони придбали житловий будинок з надвірними будівлями, що по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 померла матір позивача ОСОБА_12 . Після її смерті відкрилась спадщина на Ѕ частину вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями. Її спадкоємцями першої черги за законом є син - позивач ОСОБА_4 , а також чоловік спадкодавця ОСОБА_10 , які прийняли спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали із спадкодавцем. Позивач ОСОБА_4 звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_12 , проте йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. А тому для захисту своїх прав позивач заявив у суді зустрічні позовні вимоги, які просить розглянути спільно з позовом ОСОБА_9 , яка діє від свого імені та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 до Менської міської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування, та визнати за ним право власності на ј частину в житловому будинку з надвірними будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 14 січня 2020 року зустрічну позовну заяву прийнято судом та об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

До призначення судового розгляду по справі позивачами ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було подано заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої вони просять визнати за кожним з них право власності на 1/12 частину в житловому будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 за правом представлення. Свою заяву обґрунтували тим, що їх батько ОСОБА_13 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , успадкував 1/6 частину спірного домоволодіння після своєї матері ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . А тому позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 - сини спадкодавця ОСОБА_13 , як спадкоємці першої черги за законом, мають право на 1/12 частину, кожний, в домоволодінні по АДРЕСА_1 . Крім цього, позивач ОСОБА_3 уточнив заявлені ним позовні вимоги та просив визнати за ним право власності на спадкове нерухоме майно за заповітом після померлого ОСОБА_10 : на ј частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 23 березня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач - відповідач ОСОБА_9 , яка діє від свого імені та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , заявлені первісні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та наполягала на їх задоволенні.

Позивач - відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив визнати за ним право власності на ј частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 - як спадкове майно за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 діда ОСОБА_10 , а також на 1/12 частину вказаного домоволодіння за правом представлення після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 батька ОСОБА_13 , який би успадкував за життя частину спірного домоволодіння після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 матері ОСОБА_12 .

Відповідач - позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені обставини в зустрічній позовній заяві та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні самостійних вимог не заявляв, з приводу заявленого первісного позову та зустрічних позовних вимог поклався на розсуд суду.

Позивач - відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача за первісним та зустрічним позовом - Менської міської ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без їх участі, з приводу заявлених позовних вимог покладаються на розсуд суду.

Відповідачі за первісним позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, будь - яких клопотань суду не надали.

Відповідач за зустрічною позовною заявою ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, будь - яких клопотань суду не надала.

За таких обставин, суду приходить до висновку про можливість розгляду справи без нез`явившихся учасників по справі на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено в судовому засіданні 03.11.1981 ОСОБА_10 зареєстрував шлюб із ОСОБА_11 , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.131).

З договору купівлі - продажу, укладеного 31 липня 1990 року, слідує, що ОСОБА_10 придбав недобудований житловий будинок в АДРЕСА_1 (а.с.134-135).

Згідно Акту прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку і господарських будівель індивідуального забудовника, затвердженого рішенням виконкому від 24 березня 1995 року № 79, житловий будинок з надвірними будівлями, що по АДРЕСА_1 введений в експлуатацію (а.с.136).

Відповідно до вимог статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Таке ж положення містить і норма ст. 368 ЦК України.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).

За статтями 69, 70 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 ЦК України).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, житловий будинок з надвірними будівлями, що по АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю ОСОБА_10 та ОСОБА_12 в рівних частинах по Ѕ кожному.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпоряджання своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

Згідно з нормою статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь - які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Мена Чернігівської області померла ОСОБА_12 , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Менського районного управління юстиції (а.с.129).

Після смерті ОСОБА_12 відкрилась спадщина на належну їй Ѕ частину домоволодіння, що по АДРЕСА_1 , спадкоємцями якої першої черги за законом є відповідач - позивач ОСОБА_4 , чоловік спадкодавця - ОСОБА_10 , які в установлений законом строк прийняли спадщину, оскільки станом на дату смерті постійно проживали з спадкодавцем. ОСОБА_8 спадщину після померлої матері не прийняла, в установлений законом строк з заявою про прийняття спадщини не звернулась (а.с.131-133, 138-148).

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як слідує з матеріалів спадкової справи 235/2019, заведеної до майна померлої ОСОБА_12 , відповідач - позивач ОСОБА_4 в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої матері та видачі свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Більше ніхто зі спадкоємців до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_12 не звернувся (а.с.181-193).

Відповідно до вимог частини 1 статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Частина 5 ст. 1266 ЦК України передбачає, якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну.

По своїй суті спадкування за правом представлення - це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, і він не є окремою підставою або видом спадкування. У такому разі суб`єктами спадкування за правом представлення будуть певні спадкоємців за законом. Спадкування за правом представлення надає можливість спадкоємцям п`ятої черги за законом переміститися у вищу чергу (першу, другу або третю чергу).

Сутність спадкування за правом представлення полягає в тому, що особа, яка має право на спадкування після спадкодавця, померла до відкриття спадщини після нього, тому право успадкування частки у майні спадкодавця переходить до спадкоємців померлого спадкоємця.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Мена Чернігівської області помер ОСОБА_13 , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.175).

Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.176) ОСОБА_13 є сином ОСОБА_12 , а тому відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно після смерті своєї матері ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.129).

Позивачі - відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 належним чином підтвердили суду факт родинних відносин із спадкодавцем - їх батьком ОСОБА_13 (а.с.177), який помер до відкриття спадщини після своєї матері ОСОБА_12 , проте вони не надали суду підтверджуючих документів щодо факту прийняття ними спадщини за правом представлення і судом цього не встановлено. Зокрема з довідки № 1322/04-17 від 04.06.2019, виданої Менською міською радою слідує, що станом на дату смерті ОСОБА_12 позивачі - відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не були зареєстровані з спадкодавцем на дату відкриття спадщини і в установлений законом строк з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_12 не звернулись.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_3 та ОСОБА_6 збільшені позовні вимоги є необґрунтованими, не підтвердженими належними доказами, а тому задоволенню не підлягають.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що заявлені відповідачем-позивачем ОСОБА_4 зустрічні позовні вимоги є законними та обгрутованими, оскільки останній на дату смерті проживав зі спадкодавцем ОСОБА_12 і в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після її смерті, тому він фактично прийняв спадщину після своєї померлої матері, хоча юридично її не оформив із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Проте, враховуючи, що відповідач-позивач ОСОБА_4 позбавлений можливості в іншому порядку, окрім судового, реалізувати свої права та оформити право власності на спадкове нерухоме майно за законом після померлої ОСОБА_12 , суд приходить до висновку, що його права підлягають судовому захисту.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_10 , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Менським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (а.с.16).

Після смерті ОСОБА_10 відкрилась спадщина на 3/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що по АДРЕСА_1 , а також інше майно, спадкоємцями якої за заповітом є ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_14 , ОСОБА_2 , про що свідчить заповіт, складений 03.05.2017 за життя ОСОБА_10 та посвідчений 03.05.2017 приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу Новик В.П. (а.с.20).

З наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 слідує, що ОСОБА_1 зареєструвала шлюб із ОСОБА_15 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_1 » (а.с.23).

Як слідує з матеріалів спадкової справи № 12/2018, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 , позивачі за первісним позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та як законний представник малолітнього сина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_10 . Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.59-68).

Згідно п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України в редакції 2003 року, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Після проведеної інвентаризації Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації Менською виробничою дільницею житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , встановлено, що будівництво будинку з надвірними будівлями завершено, готовність будівель складає 100%.

Згідно Звіту про незалежну оцінку житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , вартість вказаного майна становить 54 443,00 грн.

Таким чином, враховуючи, що позивачі - відповідачі ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та як законний представник малолітнього сина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 позбавлені можливості в іншому порядку, окрім судового, реалізувати свої права та оформити право власності на спадкове нерухоме майно за заповітом після померлого ОСОБА_10 , суд приходить до висновку, що їх права підлягають судовому захисту.

Проте, враховуючи встановлені обставини справи, зокрема те, що після померлого ОСОБА_10 відкрилась спадщина на ѕ (або на 12/16 частин) частини житлового будинку з надвірними будівлями, що по АДРЕСА_1 , заявлені позивачами - відповідачами ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та як законний представник малолітнього сина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню, а саме: розподілу між ними в рівних частках 3/4 (або 12/16) частин вказаного домоволодіння, що становить по 3/16 частині кожному.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема, достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Стаття 263 ЦПК України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 368, 1266, 1268, 1269, 1297 ЦК України, ст.ст. 60, 69, 70 СК України, ст. ст. 4, 5, 12, 76, 229, 258 - 259, 263 - 265, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 до Менської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на спадкове нерухоме майно за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 , на 3/16 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право власності на спадкове нерухоме майно за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 , на 3/16 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , право власності на спадкове нерухоме майно за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 , на 3/16 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право власності на спадкове нерухоме майно за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 , на 3/16 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 до Менської міської ради Менського району Чернігівської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 про визнання права власності на частку нерухомого майна - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , право власності на спадкове майно за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_12 на 1/4 частку (що дорівнює 4/16) в житловому будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 27 липня 2020 року.

Суддя Т.Г. Сова