Єдиний унікальний номер: 379/1624/15-ц
Провадження № 6/379/52/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Штельмах А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Таращі заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», стягувач: публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», боржник: ОСОБА_1 про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла дана заява, в якій заявник просить суд замінити вибулого стягувача публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі № 379/1624/15-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до відповідача, яким є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №500956546

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у заяві просить проводити розгляд заяви без участі представника.

Боржник в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належно повідомлений.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд приходить до слідуючого.

Згідно положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1, 2 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Таращанського районного суду Київської області від 14.12.2015 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк (МФО 300346, код ЄДРПОУ 23494714, п/р № НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором № 500956546 від 16.08.2014 року в сумі 61426,88 грн, а також судовий збір у сумі 1218 грн.

21.06.2016 між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу № 1 про відступлення прав вимоги, за яким до ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшло право вимоги заборгованості за договорами кредиту визначених у Додатку 1 до договору факторингу від 21.06.2016.

26.12.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕСТА» було укладено Договір факторингу № 2019-1КІ/Веста про відступлення прав вимоги, за яким до останнього перейшло право вимоги заборгованості за договорами кредиту визначених у Додатку 1-1 до договору факторингу № 2019-1КІ/Веста від 26.12.2018.

16.01.2019 між товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕСТА» та товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, за яким до заявника перейшло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, визначених у Додатку 1-1 до договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019.

Таким чином, відбулася заміна кредитора і заявник тепер є новим належним кредитором у фінансових правовідносинах з боржниками ПАТ «Альфа Банк», визначених у Додатку 1-1 до договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019.

З метою заміни сторони стягувача та неможливістю вирішення цього питання в позасудовому порядку, заявник звернувся до суду з даною заявою.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Дане також узгоджується з позицією викладеною в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20.11.2013 року, справа №6-122цс13.

Виходячи із цих норм, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Окрім того, відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте, згідно відомостей зазначених в додатках до вищезазначених договорів, які є невід`ємною їх частиною та містять перелік боржників, даних щодо переходу права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 500956546 від 16.08.2014 року від Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк і до заявника - товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» не прослідковується. Так, наданий заявником реєстр боржників не містить в переліку як боржника ОСОБА_1 .

Положеннями ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами у цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, заявник повинен подати належні та допустимі докази на обґрунтування тих обставин на які він посилається в своїх вимогах, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення чи відмови у задоволенні заяви.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Натомість, заявник не надав суду належних доказів, що до нього як до належного правонаступника стягувача ПАТ «Альфа-Банк» у справі № 379/1624/15-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором №500956546 від 16.08.2014 року перейшло таке право вимоги.

Поданий же ним витяг з Додатку 1-1 до договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 (а.с.54) із зазначенням як боржника відомостей лише щодо ОСОБА_1 суд визнає неналежним доказом, оскільки його вірогідність затверджена лише печаткою заявника, тобто лише однією стороною відповідного договору, додатком до якого він є, а відомості зазначені в ньому не знаходять свого підтвердження в інших поданих заявником доказах.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Зважаючи на викладене вище, відсутність жодного належного та допустимого доказу на обґрунтовування вимог заявника щодо заміни вибулого стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» по справі № 379/1624/15- про стягнення заборгованості за кредитним договором №500956546 з ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 3, 4, 12, 13, 19, 55, 76-81, 260, 261, 352-355, 442 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», стягувач: публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», боржник: ОСОБА_1 про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником - відмовити в повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:В. І. Зінкін