Справа № 682/1682/20
Провадження № 2/682/716/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Шевчука В.В., за участю секретаря судового засідання Придачук Г.Л., позивача ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

в с т а н о в и в:

12.08.2020 до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

В обґрунтування поданого позову позивач вказує, що йому на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , в якому проживає позивач разом із своєю дружиною ОСОБА_2 . Окрім того, у даному будинку значить зареєстрованим, але не проживає вже більше 10 років брат позивача - відповідач ОСОБА_6 Оскільки ОСОБА_6 не проживає у будинку, не цікавиться ним та не бере участі у його утриманні, в оплаті комунальних послуг, його майна та особистих речей в цьому будинку немає, позивач звернувся до суду та просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 поданий позов підтримав з викладених у ньому підстав.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, у спосіб визначений ЦПК України, в судове засідання не з`явився.

Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 24 січня 2019 року, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а також заповітом, складним на користь позивача ОСОБА_1 (а.с. 4, 5, 6).

Згідно даних довідок Ганнопільської сільської ради від 04.08.2020 № 328 та № 327, власником будинку АДРЕСА_1 . Понора належить позивачу ОСОБА_1 , який там проживає та значиться зареєстрованим разом зі своєю дружиною - ОСОБА_2 ОСОБА_1 (відповідач) за вказаною вище адресою зареєстрований, але фактично не проживає (а.с. 9).

Актом обстеження № 329 від 04.08.2020 підтверджується, що в будинку АДРЕСА_2 . Понора значаться зареєстрованими та проживають позивач ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_6 (відповідач) з 2005 року у даному будинку фактично не проживає (а.с. 8).

Зазначені обставини в судовому засіданні підтвердили свідки, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне.

Гарантування кожному права на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Статтею 47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з п.п.1,2,5 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач протягом десяти років відсутній за вказаною адресою, житлом не цікавиться, участі в утриманні будинку не бере, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 391, 405 ЦК України суд, ст. 72 ЖК УРСР, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 12, 141, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні належним ОСОБА_1 (зареєстрований: АДРЕСА_3 , проживає: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) будинку АДРЕСА_1 , визнавши ОСОБА_6 (адреса: АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 840,80 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.