Справа № 523/7453/18
Провадження №2/523/2387/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючої судді - Дяченко В.Г.

за участю секретаря судових засідань - Мица А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд стягнути з відповідача борг за договором позики в розмірі 5 239 600 гривень, 3 (трьох) відсотків річних за строк 01.06.2015 року по 01.06.2018 року за прострочення грошового зобов`язання за договором позики від 11.12.2013 року в розмірі 471 564 гривень.

Позов мотивується тим, що 11.12.2013 року сторони уклали договір позики, за умовами якого позивачу передано гроші в сумі 200000 доларів США зі строком повернення до 01.06.2015 року. За умовами договору повернення позики мало відбутись шляхом передачі у власність позивача двох жилих будинків за адресом: АДРЕСА_1 , які повинен був збудувати відповідач. На підтвердження договору позики відповідач надав розписку (гарантійний лист).

Відповідач ігнорує неодноразові вимоги позивача про повернення коштів, або виконання умов договору.

Розрахунок заборгованості проведено відповідно курсу НБУ на 14.04.2018 року, який складає 1 долар США 26,198 грн.

3 відсотки річних складають 471564,00 грн.

Відповідач надав відзив на позов в якому заперечує проти позову з підстав того, що позивач був працівником підприємства де директором був відповідач ПП «Металіст», та мав доступ до фінансових документів та договорів. Мав можливість користуватись печаткою підприємства.

Ніяких договорів відповідач не укладав та від позивача коштів не отримував. Доказів перерахування відповідачем котів на рахунок підприємства та на особистий рахунок відповідача не надано. «Гарантійний лист» від 11.12.2013 року відповідач не підписував. Дата 01.06.2015 року є датою кінцевого строку здачі в експлуатацію будинків та зміною умов повернення начебто отриманих відповідачем коштів за договором позики.

Відзив містить заяву про застосування наслідків пропущення строку позовної давності, який повинен розраховуватись з 11.12.2013 року.

В судовому засіданні сторони підтримали свої правові позиції.

Судом встановлено:

На підтвердження позовних вимог надано копію гарантійного листа від 11.12.2013 року підписаного директором ПП «Металіст КАА» Касумовим А.А.

Оригінал зазначеного доказу оглянуто судом в судовому засіданні.

В зазначеному листі вказано, що відповідач підтверджує отримання від позивача грошових коштів в сумі 200000 доларів США на придбання будівельних матеріалів для будівництва трьох житлових будинків на земельній ділянці по АДРЕСА_1 . Кінцевий термін здачі в експлуатацію житлових будинків 01.06.2015 року. Після переходу права власності на два житлових будинка до позивача, фінансова допомога вважається повернутою.

Представником позивача надано письмові докази:

1. Копію висновку експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №19/17/3-194/СЕ/19 від 11.11.2019 року, складеного відповідно до постанови слідчого про призначення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0002393 (ч.4 ст.190 КК України). У висновку, крім іншого, експерт відповів на питання чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у гарантійному листі від 11.12.2013 року, приватного підприємства «Металіст КАА», у останньому рядку, на місці підписанта, тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою, а саме, підпис від імені ОСОБА_2 в графі «Директор ЧП «Металист ОСОБА_3 » в гарантійному листі приватного підприємства «Металіст КАА» від 11.12.2013 року виконаний ОСОБА_2 .

2. Копію висновку експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №18-4466 від 31.05.2019 року, складеного відповідно до постанови прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 про призначення судової почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0002393 (ч.4 ст.190 КК України). У висновку, крім іншого, експерт відповів на питання чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у гарантійному листі від 11.12.2013 року, приватного підприємства «Металіст КАА», у останньому рядку , на місці підписанта, тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою, а саме, підпис від імені ОСОБА_2 у наданому на експертизу гарантійному листі, щодо отримання у ОСОБА_1 грошових коштів (поворотна фінансова допомога) в сумі 200 000 доларів США на придбання будівельних матеріалів для споруди трьох житлових двоповерхових будинків на ім`я ОСОБА_1 , від 11.12.2013 року, розміщений в рядку « ІНФОРМАЦІЯ_1 ЧП «Металист КАА» ОСОБА_2 » - виконаний не самим ОСОБА_2 , а іншою особою. Досліджений підпис від імені ОСОБА_2 у наданому на експертизу документі виконаний з наслідуванням підпису (підписам) ОСОБА_2 .

В судовому засіданні при розгляді справи по суті, під час дослідження доказів, сторони погодились з тим, що зазначені висновки є письмовими доказами по справі.

Суд визнає зазначені докази недостовірними, так як вони протирічать один одному та на підставі них неможливо встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

До того ж, тягар доказування обставини не підписання відповідачем гарантійного листа лежить на відповідачеві, так як він заперечує проти позову саме з цієї обставини.

Ухвалою суду від 14.02.2020 року, за клопотанням відповідача, призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання:

- чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у гарантійному листі від 11.12.2013 року, приватного підприємства «Металіст КАА», у останньому рядку, на місці підписанта, тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

Проведення експертизи доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Ухвалою суду від 07.05.2020 року зобов`язано ОСОБА_2 надати в судове засідання додаткові матеріали, що зазначені в клопотанні експерта та необхідних для проведення експертизи, а саме:

- вільні зразки підпису (25-30 - всі варіанти підпису) та почерку (на 15-20 арк.) ОСОБА_2 в різнохарактерних документах (оригінали): паспортах, заявах про видачу паспорта (Форма № 1), особовій справі, трудовій книжці, військовому квитку, посвідченнях, банківських картках, договорах, довіреностях, листах, розписках, заявах, документах про реєстрацію та розірвання шлюбу, квитанціях, блокнотах, щотижневиках і т.п., виконані в 2000-2012 рр.;

- умовно-вільні зразки підпису (на 10-15 арк.) та почерку (на 8-10 арк.) ОСОБА_2 в різнохарактерних документах (оригінали), виконані в 2013-2019 рр.;

- експериментальні зразки підпису (на 8-10 арк.) ОСОБА_2 , виконані на нелінованих аркушах паперу;

- зразки підпису та почерку ОСОБА_2 , які були використані при проведенні експертиз Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №19/17/3-194/СЕ/19 від 11.11.2019 року та Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №18-4466 від 31.05.2019 року.

Також, зобов`язано ОСОБА_2 надати в суду докази сплати вартості експертизи №7919 в сумі 20266,56 гривень, відповідно до рахунку №861 від 21.04.2020 року Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Зазначену ухвалу відповідач у повному обсязі не виконав.

Суд застосовує положення ст.109 ЦПК України та визнає факт підписання відповідачем гарантійного листа від 11.12.2013 року.

Інших доказів на підтвердження своїх заперечень відповідач суду не надав.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики унаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Отже, досліджуючи гарантійний лист від 11.12.2013 року, суд визначив правову природу зазначеного письмового доказу розписка відповідача про отримання грошових коштів, встановив наявність укладеного договору позики незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робить висновок про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення боргу.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Початок перебігу строку позовної давності судом визначено 02.06.2015 року (наступний день після кінцевого строку повернення позики у спосіб визначений договором). Дата звернення позивача до суду 30.05.2018 року.

Отже позивач звернувся до суду вчасно, а тому заява відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності задоволенню не підлягає.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок заборгованості проведено відповідно курсу НБУ на 14.04.2018 року, який складає 1 долар США 26,198 грн. 3% відсотки річних складають 471564,00 грн.

Суд встановив, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати розподілені відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.5,6,10,263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики від 11.12.2013 року в розмірі 5 239 600,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 ) 3 (трьох) відсотків річних за прострочення грошового зобов`язання за договором позики від 11.12.2013 року в розмірі 471 564,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 7000,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 24.07.2020 року.

Суддя: