Справа № 716/2370/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2020 м.Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Стрільця Я.С.

з участю секретаря судових засідань - Климус Г.В., Вікторівської Д.Я.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представників відповідача - Котляра О.Б. , Грушецького В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до Заставнівського житлово-експлуатаційного управління тепловодозабезпечення про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Спіжавка Т.Г. звернувся до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 з позовом до Заставнівського житлово-експлуатаційного управління тепловодозабезпечення про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що ОСОБА_1 проживає та є власником будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 . До неї власником вищевказаного нерухомого майна була її матір ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач та її матір регулярно сплачували кошти за користування водопостачанням. Всі платежі були зараховані та прийняті відповідачем на підставі договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення, що був укладений ще між ОСОБА_5 та відповідачем. Саме тому, позивач вважає, що правомірно користується послугами відповідача із забезпечення водопостачання та водовідведення.

В періоди 11.07.2018 року, 19.02.2019 року, 03.04.2019 року відповідач відключало позивача від водопостачання. 03 квітня 2019 року працівниками відповідача складено акт про правопорушення, на підставі якого відключено будинок ОСОБА_1 від водопостачання.

На думку представника позивача такі дії відповідача є незаконними, оскільки позивач сплачує кошти за користування водопостачанням, що підтверджується квитанціями про їх сплату. Також за будинковолодінням позивача закріплено особовий рахунок № 1097, за яким і проводиться всі розрахунки.

Крім того, представник позивача вказує, що ОСОБА_1 неодноразово особисто зверталась до відповідача з метою укладення нового типового договору, однак керівництвом відповідача, в усному порядку, їй було відмовлено.

Суб`єктом господарювання, що здійснює господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення до квартири позивача є Заставнівське житлово-експлуатаційне управління тепловодозабезпечення. Позивач є споживачем комунальних послуг з водопостачання та водовідведення в будинку АДРЕСА_1 . Лічильник в будинковолодінні абонента на даний час встановлений, однак був опломбований підприємством, що й займалось його монтажем. Обмеження послуги водопостачання та водовідведення, порушує принцип рівності сторін договору, учасниками якого є сторони, надання неповної та обмеженої послуги порушує права позивача. З цих підстав представник просить визнати дії відповідача щодо відключення житлового будинку позивача від водопостачання та водовідведення протиправним, а також зобов`язати провести роботи з підключення даних послуг житлового будинку позивача.

Представником відповідача адвокатом Котляр О.Б. в порядку ст.178 ЦПК України надано суду відзив на позовну заяву. Зі змісту даної заяви по суті справи вбачається, що стороною відповідача позовні вимоги не визнаються з наступних підстав.

Так, останній зазначив, що Заставнівське ЖЕУТВЗ відповідно до ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання.

Позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Договір з останньою чи з попередніми власниками даного будинку на надання послуг централізованого водопостачання відсутній. Твердження про те, що позивач нібито неодноразово особисто зверталась до Заставнівського ЖЕУТВЗ з метою укладення договору не підтверджуються жодними доказами. Додана до позову копія претензії датована 27.08.2018р. не містить пропозицій про укладення договору, а лише вимогу підключити її домогосподарство до централізованої системи водопостачання.

Додані до позову копії банківських квитанцій не містять вказівки на позивача як на платника, в усіх квитанціях платником зазначена інша особа. Вказане свідчить не лише про небажання позивача укладати договір про надання послуг водопостачання, а навіть про небажання з`явитись до постачальника та пред`явити правовстановлюючий документ для зміни уповноваженого власника особового рахунку.

Недотримання обов`язків споживача комунальних послуг позивачем фіксувались неодноразово під час перевірок технічного етану системи водопостачання та відображались в актах перевірки технічного стану мереж водопостачання. За відсутності між сторонами укладеного договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення, вимога про зобов`язання відповідача провести роботи з підключення будинковолодіння позивача до системи централізованого водопостачання не має жодних законних підстав. Саме тому, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Спіжавка Т.Г. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Крім того, пояснив суду, що між сторонами відсутній договір про надання послуг водозабезпечення та водовідведення. Такого ж договору не має між відповідачем та попереднім власником житлового будинку. В результаті проведення перевірки надання послуг 11.07.2018 року відповідач виявив порушення цілісності засобу обліку водопостачання, а тому ОСОБА_1 добровільно оплатила штрафну санкцію та провела заміну засобу обліку. 19.02.2019 року працівниками відповідача проведено опломбування засобу обліку, оскільки останній не обліковував подачу води, однак позивач самовільно зірвала пломбу та продовжила споживати води, яку постачає відповідач. 03.04.2019 року в ході проведення чергового огляду працівники відповідача повністю припинили водопостачання до житлового будинку позивача ОСОБА_1 . Також представник позивача в судовому засіданні підтвердив, що позивач ОСОБА_1 не отримувала таку послугу від відповідача як водовідведення, оскільки має власну систему водовідведення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила суду наступне. Так, з листопада 2017 року вона є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 . Відповідачем їй надавалася послуга з водопостачання. Такої послуги як водовідведення у неї не було, оскільки вона має власну систему водовідведення. 11.07.2018 року працівниками відповідача у неї проводилась перевірки засобу обліку надання послуги та виявлено його пошкодження. У зв`язку з цим їй було нараховано штрафну санкцію, із обсягом якої вона погодилась та оплатила. Крім того, нею було проведено заміну засобу обліку за власний кошт. В подальшому 19.02.2019 працівниками відповідача знову проведено перевірку засобу обліку та виявлено якісь недоліку, у зв`язку з чим лічильник було опломбовано та обмежено водопостачання. Незважаючи на заборону використання водопостачання, нею самовільно зірвано пломби та підключено водопостачання. 03.04.2019 в ході проведення чергової перевірки працівниками відповідача, шляхом відрізання водопровідної труби, їй повністю припинено водопостачання. Вважає, що на даний час своїми діями відповідач порушує її законні права як споживача, а тому є підстави визнати його дії протиправними та зобов`язати відновити надання послуг.

Представник відповідача адвокат Котляр О.Б. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві. Також додав, що уповноваженими працівниками відповідача 27.08.2018 року позивачу винесено припис, який був проігнорований останньою. Позивач не мала та не має відповідного договору на водопостачання, а тому зобов`язана була як користувач послуг звернутися до відповідача з метою оформлення виниклих правовідносин шляхом укладення відповідного договору.

Представник відповідача Грушецький В.П. , який є директором Заставнівського ЖЕУТВЗ, повністю підтримав відзив та пояснив наступне. Між сторонами відсутній будь-який договір щодо водопостачання та водовідведення. З приводу останньої послуги, то вона ніколи не надавалася позивачу взагалі. 11.07.2018 зафіксовано порушення цілісності засобу обліку, яке зафіксовано відповідним актом. Позивач сплатила нараховану заборгованість та встановила новий засіб обліку. В подальшому 19.02.2019 ним в складі інших працівників відповідача було виявлено без облікове використання позивачем послуги з водопостачання, а тому проведено опломбування. 03.04.2019 в ході чергової перевірки виявлено, що позивач самовільно зірвала пломбу встановлену на засобі обліку та відновила самостійно водопостачання до свого житлового будинку. У зв`язку з цим, ними проведено відключення позивача від водопостачання шляхом відрізання труб. Вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Вислухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

У рішенні Конституційного суду України №18-рп/2004 від 01 грудня 2004 року визначено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається у ч.1 ст.4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений в ст.16 ЦК України.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Способи захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 16 ЦК України, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

В судовому засіданні встановлено наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до договору дарування від 02.11.2017 року, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 17). Відповідач Заставнівське житлово-експлуатаційне управління тепловодозабезпечення є надавачем послуг централізованого водопостачання та водовідведення в адміністративних межах м.Заставна. Дані обставини в судовому засіданні сторонами та їх представниками не оспорювалась.

Відповідно до акта перевірки технічного стану системи водопостачання споживача від 06.06.2018 (а.с. 37), у ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , виявлено у водопровідному оглядовому колодязі несправний водяний лічильник, а саме умисно зірвану облікову частину лічильника із заводською пломбою, яка знаходилась на землі, окремо від основного механізму. Відповідно до розрахунку витрат води при безобліковому централізованому водокористуванні від 06.06.2018 (а.с. 56) за безоблікове використання води позивачу ОСОБА_1 нараховано до сплати 3997,28 гривень, які останньою сплачено 27.06.2018, що вбачається з виписки по рахунку (а.с. 58). Таким чином, своїми діями позивач ОСОБА_1 підтвердила факт використання нею безоблікового постачання води до 06.06.2018.

В подальшому, 11.07.2018 працівниками відповідача в присутності ОСОБА_1 складено акт безоблікового користування централізованим водопостачанням (а.с. 42), відповідно до якого у ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , виявлено, що при відключенні домогосподарства від централізованого водопостачання в будинок продовжує поступати вода з централізованої водо мережі, що дає підстави вважати, що в домогосподарстві є несанкціонована врізка до водо мережі поза лічильником. Споживача відключено від водопостачання, крани опломбовані пломбами. Даний акт підписано позивачем.

Відповідно до розрахунку витрат води при безобліковому централізованому водокористуванні від 30.08.2018 (а.с. 40) за безоблікове використання води позивачу ОСОБА_1 нараховано до сплати 37857,96 гривень. Цього ж дня, відповідачем винесено припис на ім`я позивача ОСОБА_1 №41 (а.с. 43), згідно якого вимагав від останньої винести лічильник обліку централізованого водопостачання домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 на місце врізки до системи централізованого водопостачання.

27.08.2018 позивач ОСОБА_1 звернулася до відповідача із письмовою претензією (а.с. 39) в якій просила відновити їй водопостачання до житлового будинку.

01.10.2018 відповідач дав відповідь на вказану претензію за №116 (а.с. 41) за змістом якою звернено увагу позивача на самовільне приєднання до системи водопостачання, нанесення збитків та запропоновано їх відшкодування. Крім того, після сплати вказаної суми запропоновано укласти відповідний договір про надання послуг.

Відповідно до акта перевірки технічного стану системи водопостачання споживача від 19.02.2019 (а.с. 45), у ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , виявлено, що 11.07.2018 дане господарство відкючено від централізованої водо мережі у зв`язку з виявленням самовільного підключення поза межами лічильника. Водопостачання припинено шляхом пломбування вхідного крану та встановленням латунної заглушки. 19.02.2019 о 11-20 годині під час чергової перевірки технічного стану системи водопостачання споживача виявлено, що ОСОБА_1 самовільно зірвала пломбу та заглушку і повторно самовільно під`єдналася до водомережі. Під час відкривання крану в будинку вода з мережі поступає. Водопостачання повторно припинено шляхом ставлення латунної заглушки та пломбування пломбою.

Відповідно до акта перевірки технічного стану системи водопостачання споживача від 03.04.2019 (а.с. 46), у ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , виявлено крім вищевикладеного також, що 03.04.2019 колодязь водопостачання закритий на навісний замок, що унеможливлює вільний доступ до вузла обліку води. Через щілину видно, що в колодязі самовільно зірвано пломбу та заглушку, яка поставлена 19.02.2019 працівниками відповідача. Під`єднано вузол обліку води та самовільно відновлено водопостачання до будинку. Водопостачання ОСОБА_1 припинено шляхом від`єднання від центрального водогону.

Таким чином, з 19.02.2019 року станом на момент розгляду справи в суді позивачу ОСОБА_1 припинено надання послуг водопостачання.

Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Так, відповідно до вимог ст.1 вказаного закону, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно умов ст.ст.23, 24 вищевказаного закону, послуга з централізованого водопостачання надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Послуга з централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Крім того, відповідно до ст.7 ч.2 п.п. 1-5 зазначеного закону, індивідуальний споживач зобов`язаний: 1) укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; 2) своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; 3) забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу; 4) власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; 5) оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до п.8, 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (далі - Правила) послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. У квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Згідно п.30 Правил споживач зобов`язаний серед іншого дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг та забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу.

Крім того, Правила технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України, затверджені наказом Держжитлокомунгоспу України від 05.07.1995 № 30, встановлюють порядок технічної експлуатації систем і споруд водопостачання та водовідведення міст та інших населених пунктів України (далі Правила №30). Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджені наказом Мінжи- тлокомунгоспу від 27.06.2008р. №190 та визначають порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України (далі Правила № 190).

Згідно з пунктом 2.1.6 Правил №30. до функцій виробника входить забезпечення єдності вимірювань у системі водопостачання та водовідведення, надання споживачам допомоги в придбанні, монтажу та повірці обліку води та контроль за цими приладами.

Відповідно до пункту 11.1.9 Правил №30, виробник здійснює контроль і має право давати приписи щодо виконання правил технічного обслуговування і стану внутрішніх систем водопроводу та каналізації, які перебувають на балансі споживача.

Як визначено пунктом 11.2.2 Правил №30, вузли обліку, приміщення, де вони встановлені, а також їх експлуатація повинні відповідати вимогам розділу V Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (тобто Правил №190).

Відповідно до пункту 5.2 Правил №190, вузли обліку повинні розташовуватись на мережі споживача, як правило, на межі балансової належності мереж виробника та споживача, або за згодою виробника в приміщеннях, розташованих безпосередньо за зовнішньою стіною будівлі в місці входу водопровідного вводу.

Як визначено у пункті 1.2 Правил №190 межа балансової належності лінія розподілу елементів систем водопостачання та водовідведення і споруд на них між власниками або користувачами. Згідно з пунктом 5.3 Правил №190, обладнання вузла обліку здійснюється за рахунок споживачів.

Відповідно до пункту 5.10 Правил №190, засоби обліку в місцях їх приєднання до трубопроводів повинні бути опломбовані представником виробника і захищені від несанкціонованого втручання в їх роботу, яке може порушити достовірний облік кількості отриманої води. Засувки на обвідних лініях повинні бути опломбовані виробником. Неопломбовані засоби обліку до експлуатації не допускаються.

В судовому засіданні сторонами та їх представниками визнано той факт, що між ОСОБА_1 , як споживачем послуг, та Заставнівським житлово-експлуатаційним управлінням тепловодозабезпечення, як надавачем послуг, відсутній будь-який договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення.

Надані позивачем суду квитанції про оплату за послуги водопостачання за період з 2001 по 2018 рік (а.с. 15-16) містять відомості про сплату вказаних послуг споживачем ОСОБА_5 (попередній власник).

Вищезазначені письмові докази, дають право зробити суду висновок про той факт, що позивач ОСОБА_1 самовільно та неодноразово, в порушення регламентованого чинним законодавством порядку, підключалася до централізованої мережі водопостачання м.Заставна. Її дії підтверджені неодноразово складеними актами безоблікового користування централізованим водопостачанням. Таке втручання в роботу лічильника та системи водозабезпечення дало змогу позивачу безобліково користуватись водопостачанням. Здійснений відповідачем розрахунок вартості безоблікового використання послуги на суму 37857,96 гривень є цілком обґрунтованим.

Суд вважає, що дії відповідача по відключенню позивача ОСОБА_1 від системи водозабезпечення носили законний характер та були цілком обґрунтованими.

Саме тому, суд вважає, що підстав для задоволення позовних вимог позивача не має та позовні вимоги в цій частині є безпідставними.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що житловий будинок позивача ОСОБА_1 не мав та не має системи централізованого водовідведення, що підтверджено останньою в судовому засіданні, а тому вимога позивача про відновлення послуг з централізованого водовідведення є надуманою та такою, що не підлягає задоволенню також.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до Заставнівського житлово-експлуатаційного управління тепловодозабезпечення про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Дата складення повного судового рішення 27.07.2020 року.

Суддя Ярослав СТРІЛЕЦЬ