Справа № 659/808/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2020 року Нижньосірогозький районний суд Херсонської області у складі: головуючого-судді Цесельської О.С., при секретарі Голтаєву І.М., за участі представника позивача - адвоката Боднар М.О., розглянувши під час судового розгляду в залі суду в смт. Нижні Сірогози Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики. В позовній заяві зазначив що він позичив ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 2200 доларів США, на підтвердження цього ОСОБА_2 26.12.2015 року склала та підписала власноруч розписку про зобов"язання повернення коштів у строк до 26.12.2017 року. В порушення виконання взятих відповідних зобов"язань відповідач повернула позику частково - в сумі 1300 доларів США, відповідно залишився борг в сумі 900 доларів США. Зазначаючи, що зобов"язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, прохав стягнути з ОСОБА_2 на його користь 900 доларів США в еквіваленті до національної валюти України гривні за курсом встановленим Національним Банком України на день ухвалення судом рішення та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок.

Ухвалою суду від 22.08.2019 року провадження по справі відкрито, до судового розгляду спір між сторонами не врегульовано.

Відповідачка ОСОБА_2 подала до суду відзив на позовну заяву, визнала позов частково, вказуючи що дійсно брала в борг у матері позивача ОСОБА_3 12000 гривень та 700 доларів США. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачу склала розписку про наявність боргу у сумі 2200 доларів США. На той час перебувала у пригніченому стані після смерті чоловіка. Оскільки була винна кошти ОСОБА_3 , перераховувала кошти позивачу. Вказала що залишився борг, який вона мусила сплатити ОСОБА_3 в сумі 5354 гривні 26 копійок.

Під час судового розгляду позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали за підставами, викладеними в позові, прохали їх задовольнити. Позивач зазначив що відповідач ОСОБА_2 взяла грошові кошти в борг у його матері ОСОБА_3 , яка померла у 2015 році. Після смерті матері в її речах знайшов записник, в якому були записані борги - прізвища боржників та суми боргу. На його прохання ОСОБА_2 власноруч склала боргову розписку, відповідно якої повинна була сплати йому 2200 доларів США. 1300 доларів США відповідач повернула, тому прохав стягнути 900 доларів США боргу. Також зазначив, що записник, в якому були зазначені первісні суми боргу не зберігся.

Під час судового розгляду відповідач проти позову заперечила, вказавши, що хоча і подала відзив на позовну заяву про часткове визнання позову, разом з тим, прохала у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, вказавши що за її підрахунками розміру боргу, який вона мусила повернути ОСОБА_3 , такий борг відсутній, оскільки в обрахування боргу вона залишала ОСОБА_3 ювелірні золоті вироби та весь борг перед ОСОБА_3 повернула позивачу.

Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_7 пояснила що товаришувала з ОСОБА_3 , після смерті якої залишився записник, де остання записувала борги. Там зокрема був і борг ОСОБА_2 в сумі 2200 доларів США. Потім віддала цей записник сину померлої ОСОБА_1 .

Дослідивши надані сторонами докази, вислухавши сторони, їх представників, свідка, суд дійшов до наступного.

Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК).

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Зазначений правовий висновок підтверджено Верховним Судом України, зокрема у постановах від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15 та постанові від 18 січня 2017 року у справі № 6-2789цс16.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Відповідно розписки від 26 грудня 2015 року, оригінал якої наданий позивачем та досліджувався під час судового розгляду, ОСОБА_2 зобов"язалася повернути борг в сумі 2200 долпрів США ОСОБА_1 в строк до 26 грудня 2017 року.(а.с.5)

Хоча ОСОБА_2 не заперечувала факт власноручного написання зазначеної розписки 26.12.2015 року, але судом встановлено під час судового розгляду та не заперечувалося позивачем, що складання такої боргової розписки відповідачкою відбулося без передачі грошових коштів в борг ОСОБА_2 позивачем.

Також відсутній письмовий договір позики між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 чи боргова розписка щодо отримання грошових коштів відповідачкою ОСОБА_2 у ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 не було доведено того, що у відповідачки ОСОБА_2 виникли перед позивачем будь-які зобов`язання грошового характеру на підставі наданої боргової розписки.

Таким чином, ОСОБА_1 не довів належними та допустимими доказами факту отримання відповідачкою у борг грошових коштів, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову, зазначені позивачем в обгрунтування позову.

Керуючись ст.ст.526,1046,1047 ЦК України, ст.ст.264,265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою- відмовити.

Повне судове рішення складене 20 січня 2020 року.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Нижньосірогозький районний суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. С. Цесельська