Ухвала

03 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 757/49408/18-ц

провадження № 61-13488св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В., Грушицького А. І., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2019 року в складі колегії суддів: Сушко Л. П., Сержанюка А. С., Сліпченка О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») про стягнення відсотків після розірвання депозитного договору, пені та 3 % річних за користування депозитом.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що 09 січня 2014 року між нею та публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», укладений договір банківського вкладу, відповідно до умов якого вона внесла грошові кошти у розмірі 26 000,00 доларів США. 07 серпня 2014 року вона звернулася до відповідача із заявою про повернення банківського вкладу, проте останній грошові кошти не повернув. Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 16 квітня 2015 року договір банківського вкладу розірвано, стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на її користь вклад у сумі 26 000,00 доларів США, і відсотки у сумі 1 565,20 доларів США. На виконання вказаного рішення суду відкрито виконавче провадження, проте АТ КБ «Приват Банк» рішення суду не виконує.

Враховуючи наведене, позивач просила стягнути з АТ КБ «Приват Банк» на її користь проценти за користування банківським вкладом у розмірі 461,59 доларів США за період із 25 червня 2015 року по 03 квітня 2017 року, 3% річних в розмірі 2 342,14 доларів США та пеню в розмірі 730 204,80 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з АТ КБ «Приват Банк» відсотки після розірвання депозитного договору в сумі 461,59 доларів США, 3 % річних у розмірі

1 703,17 доларів США та пеню в сумі 730 204,80 грн. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами був укладений договір банківського вкладу, факт невиконання банком своїх договірних зобов`язань встановлений рішенням суду, позивач зверталася до відповідача з вимогою про повернення їй суми вкладу, проте ці вимоги виконані не були.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 18 червня 2019 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» відсотків після розірвання депозитного договору в сумі 461,59 доларів США та пені в сумі 730 204,80 грн скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову в цій частині. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» відсотків після розірвання депозитного договору в сумі 461,59 доларів США та пені в сумі 730 204,80 грн та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що право позивача на передбачені договором проценти, а також на стягнення пені припиняється після спливу визначеного договором строку та у разі дострокового розірвання договору. В спірних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, в тому числі не виконання судового рішення.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У липні 2019 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2019 року, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від

18 червня 2019 року і залишити в силі рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року.

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що ухвалюючи оскаржуване рішення апеляційний суд не врахував, що в позовній заяві нею заявлена вимога про стягнення процентів за ставкою «на вимогу» в розмірі 1 %, а не за ставкою, що вказана в депозитному договорі, в результаті чого суд неправильно застосував норми матеріального права, а саме положення статей 526, 629, 1058, 1060, 1070 ЦК України. При цьому, відмовляючи в задоволення позову в частині стягнення пені, апеляційний суд неправильно застосував норми матеріального права, а саме статті 526, 629, 1058, 1060 ЦК України та частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Відзив на касаційну скаргу

У вересні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просило скаргу відхилити, оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення відсотків після розірвання депозитного договору, пені та 3 % річних за користування депозитом, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2019 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

А. І. Грушицький

І. М. Фаловська