Номер провадження 22-ц/804/3130/20
Номер провадження 22-ц/804/3130/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року Донецький апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 17 вересня 2019 року (постановлену під головуванням судді Нейло І.М. у м. Краматорськ Донецької області, повний текст складено 17 вересня 2020 року) у цивільній справі №234/15114/19 за заявою ОСОБА_1 щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із завою, в якій просила видати судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання їх неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі ? від щомісячного заробітку боржника. При цьому зазначала адресу реєстрації ОСОБА_2 як АДРЕСА_1 .

Ухвалою Краматорського міського суду від 17 вересня 2019 року у прийнятті заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначену ухвалу, як таку, що не відповідає чинним процесуальним нормам та наявним в матеріалах справи документам.

Вважає, що судом першої інстанції не було враховано оригіналу довідки №33732 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб, який було надано апелянтом до суду першої інстанції разом із заявою про видачу судового наказу.

Крім того, запит про місце реєстрації боржника поданий судом першої інстанції не до компетентного органу, оскільки Управління реєстраційних повноважень та ведень реєстру територіальної громади Краматорської міської ради є органом, який веде реєстр і володіє необхідною інформацією про реєстрацію осіб. Також зазначає, що згідно із новою довідкою №26694 від 24.06.2020 року цього управління, яка додана до апеляційної скарги, боржник ОСОБА_2 дійсно зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Цей факт також підтверджує наданою до апеляційної інстанції довідкою №26695 про реєстрацію місця проживання від 24.07.2020 року.

Враховуючи наведене вважає, що судом першої інстанції порушено право її неповнолітньої дитини на отримання аліментів від батька, гарантованих нормами Сімейного кодексу України.

Відзиви на апеляційну скаргу не надійшли.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Апеляційна скарга подана на ухвалу, яка входить до переліку зазначеному в ч.2 ст. 369 ЦПК України, тому вона підлягає розгляду у судовому засіданні без повідомленням сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив із того, що боржник ОСОБА_2 відповідно до інформації з довідки Відділу обліку та моніторингу інформацій про реєстрацію місця проживання роботи ГУДМС України в Донецькій області не зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що є підставою для застосування ч.9 ст. 165 ЦПК України.

Зазначений висновок не відповідає встановленим обставинам та не узгоджується з положеннями розділу ІІ Наказне провадження ЦПК України.

Звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, ОСОБА_1 зазначила адресу місця реєстрації боржника ОСОБА_2 АДРЕСА_1 . (а.с.1)

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.ч. 4-9 ст. 165 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду.

Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

05 вересня 2019 року суд відповідно до вимог ч.5 ст. 165 ЦПК України звернувся до Відділу обліку та моніторингу інформацій про реєстрацію місця проживання роботи ГУДМС України в Донецькій області із запитом про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у буд. АДРЕСА_1 (а.с.14) .

У відповідь на запит суду Відділ обліку та моніторингу інформацій про реєстрацію місця проживання роботи ГУДМС України в Донецькій області 09 вересня 2019 року повідомив, що за його відомостями ОСОБА_2 зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться (а.с.15). Що стало підставою для відмови у видачі судового наказу.

Разом з тим, із документів, доданих ОСОБА_1 до заяви про видачу судового наказу та апеляційної скарги, а саме оригіналу довідки №33732 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб від 27.08.2019 року, оригіналу довідки №26694 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб від 24.06.2020 року, оригіналу довідки №26695 про реєстрацію місця проживання від 24.07.2020 року., вбачається, що боржник ОСОБА_2 дійсно зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 12 жовтня 2012 року по теперішній час. (а.с.7,30,31)

Відповідно до приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» № 888-VIII від 10 грудня 2015 року (далі - Закон № 888-VIII від 10 грудня 2015 року) повноваження з реєстрації місяця проживання з 04.04.2016 року делеговані органам місцевого самоврядування.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» в редакції Закону № 888-VIII від 10 грудня 2015 року орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку;

Отже, для отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи-боржника суду необхідно було звернутись до відповідного виконавчого орган сільської, селищної або міської ради, сільського голови у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено.

Проте, суд першої інстанції, взявши до увагу лише інформацію Відділу обліку та моніторингу інформацій про реєстрацію місця проживання роботи ГУДМС України в Донецькій області не звернув уваги на довідку №33732 відділу обліку проживання фізичних осіб Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради, надану ОСОБА_1 до заяви про видачу судового наказу.

Крім того, згідно із оригіналом наданої апелянтом довідки №26695 від 24.07.2020 року, боржник ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 12 жовтня 2012 року по теперішній час.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу на підставі ч.9 ст. 165 ЦПК України є передчасним, оскільки з матеріалів, наданих до заяви про видачу судового наказу вбачається зареєстроване у встановленому законом порядку місце реєстрації боржника.

Що стосується вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 про видачу судового рішення з приводу стягнення аліментів на дитину в рамках наказного провадження , колегія суддів зазначає, що видача судового наказу та його скасування є прерогативою суду першої інстанції (ст. 162,171 ЦПК України) і до компетенції суду апеляційної інстанції не входить.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із положеннями ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі з`ясовано всі обставини справи та порушено норми процесуального права, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню та вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то питання відшкодування судових витрат за подання апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає вирішенню по завершенню розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст.369, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Краматорського міського суду від 17 вересня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: