Справа № 182/4493/19
Провадження № 2-п/0182/31/2020
У Х В А Л А

Іменем України

27.07.2020 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька-Шаховал І.О., розглянувши у спрощеному провадженні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2020 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2020 року позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» були задоволені та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість по кредиту в сумі 11 657 грн. 60 коп. (яка складається з: 399 грн. 55 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 7 426 грн. 74 коп. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 2 800 грн. 00 коп. нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 531 грн. 31 коп. штраф (процентна складова) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921 грн. 00 коп. А всього 13 578 грн. 60 коп.

15 липня 2020 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від ОСОБА_1 надійшла заява про скасування вищевказаного заочного рішення, оскільки він вважає, що дане заочне рішення підлягає перегляду, з огляду на наступне. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у судове засідання по даній справі він не мав можливості з`явитися по незалежним від нього причинам, оскільки не був повідомлений про розгляд та час даної справи, повісток він не отримував, ніяких документів із суду не надходило. Вказує, що з квітня 2019 року він зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однак, жодної судової повістки на цю адресу не надходило, а тому він був позбавлений можливості надати свої заперечення проти позову, а також не зміг взяти участь у розгляді справи особисто або через свого представника. У зв`язку з тим, що він не зміг взяти участь у розгляді справи особисто, його права, у відповідності до ст.43 ЦПК України, були порушені, а саме: в частині ознайомлення з позовними вимогами, надання пояснення, заперечення, приймання участі у вивченні доказів, що є важливим і має значення для справедливого розгляду справи. Окрім цього, вважає, що судом безпідставно стягнуто з нього заборгованість на користь АТ КБ «Приватбанк» в розмірі 11 657 грн. 60 коп., виходячи з наступного. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належаним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що, звичайно, ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі, а кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Однак, у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку AT KB «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму, відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 18 лютого 2011 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі, їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 18 лютого 2011 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті, як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі, пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких, зокрема, визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Тобто, надані позивачем правила надання банківських послуг Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

За таких обставин, просить суд скасувати заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2020 року, у цивільній справі № 182/4493/20 за позовом ПАТ «Приватбанк» до нього про стягнення заборгованості і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи та матеріали заяви про перегляд заочного рішення у їх сукупності, вважає, що вимоги заявника про скасування заочного рішення не обґрунтовані, обставини, викладені в заяві, не підтверджуються наявними в матеріалами справи доказами.

Так, частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із положеннями ст.285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Як встановлено судом, заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2020 року позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» були задоволені та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість по кредиту в сумі 11 657 грн. 60 коп. (яка складається з: 399 грн. 55 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 7 426 грн. 74 коп. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 2 800 грн. 00 коп. нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 531 грн. 31 коп. штраф (процентна складова) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921 грн. 00 коп. А всього 13 578 грн. 60 коп. (а.с.40-41).

Відповідно до ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, тобто докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Скасування заочного рішення можливе за наявності обставин:

1) поважні причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити суд;

2) наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення.

Поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини (наприклад, неотримання судової повістки про виклик до суду), що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання. Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності. При відсутності хоча б однієї з них заочне рішення скасуванню не підлягає.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів даної цивільної справи, відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи по суті, виходячи із вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України та ч.8 ст.128 ЦПК України, згідно з якими, судові повістки надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку; днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Матеріалами справи підтверджено, що на час ухвалення заочного рішення судові повістки про виклик відповідача із зазначенням місця, дати та часу розгляду справи направлялись за адресою: Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул.Некрасова, буд. АДРЕСА_1 . Однак, вручено їх не було, зокрема, у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Тому, посилання відповідача в заяві про перегляд та скасування заочного рішення на ті обставини, що судом повідомлення про розгляд справи не направлялись, спростовуються матеріалами справи. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що ним були вжито усі можливі та передбачені процесуальним законодавством заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду даної цивільної справи по суті і перешкоди для заочного розгляду справи були відсутні. Крім того, судом не приймаються до уваги й посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що заочне рішення підлягає скасуванню з причини, що представником банку при подачі позовної заяви до суду використовувались докази, в тому числі, «Умови та правила», які не є складовими кредитного договору. Дані посилання є безпідставними, оскільки відповідач не був позбавлений можливості звернутися до суду за захистом свого права, шляхом визнання вищевказаних умов та правил нікчемними. Всі доводи відповідача щодо безпідставності позовних вимог ґрунтуються виключно на переоцінці доказів та припущеннях, відповідачем не повідомлено суду істотних обставин, які мають значення для вірного вирішення справи. Тобто, фактично заява про перегляд заочного рішення зводиться до того, що заявник не погоджується зі змістом рішення, а тому всі посилання в заяві на безпідставність винесення судом рішення не беруться до уваги і не можуть бути підставою для задоволення заяви про перегляд заочного рішення. Встановлення факту правильного чи неправильного застосування судом першої інстанції матеріальних чи процесуальних норм при вирішенні справи належить до компетенції судів апеляційної інстанції.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, а також те, що всі посилання в заяві про скасування заочного рішення фактично зводяться до незгоди з рішенням суду, до переоцінки доказів, які були досліджені судом, суд вважає, що заяву про перегляд заочного рішення від 23 квітня 2020 року слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.280, 288, Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2020 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу - залишити без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал