Справа № 296/387/20
УХВАЛА

Іменем України

про відмову у відкритті провадження

"20" січня 2020 р. м. Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Рожкова О.С., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамаг ЛТД» до Акціонерного товариства «Універсал банк», Державне підприємство «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського Максима Романовича про визнання незаконним та скасування акта про реалізацію предмета іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

І. СУТЬ СПРАВИ

16.01.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Керамаг ЛТД» звернулось до Корольовського районного суду міста Житомира з позовом, у якому просить визнати незаконним та скасувати акт про реалізацію предмета іпотеки №58629936 від 14.01.2020, виданий приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Ковальським Максимом Романовичем.

Позов обґрунтовується тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського М.Р. перебуває зведене виконавче провадження щодо майна боржника ТОВ «Керамаг ЛТД». Постановою приватного виконавця 19.03.2019 було описано та арештовано нерухоме майно боржника ТОВ «Керамаг ЛТД» - приміщення магазину «Меркурій», загальною площею 379,5 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та є предметом договору іпотеки від 08.10.2013 № 2129, укладеного між ТОВ «Керамаг ЛТД» та ПАТ «Універсал Банк». Згідно звіту про оцінку майна приміщення магазину «Меркурій» вартість приміщення визначена у сумі 3 445 860 грн. Не погоджуючись з проведеною оцінкою ТОВ «Керамаг ЛТД» подало до Житомирського окружного адміністративного суду позов в порядку оскарження дій приватного виконавця щодо визначення вартості майна боржника, яким позов задоволено та ухвалою від 17.04.2019 було вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному виконавцю ОСОБА_1 та Державному підприємству «СЕТАМ» вчиняти будь-які дії щодо проведення електронних торгів (аукціону) по продажу приміщення магазину «Меркурій» до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі № 240/5835/19. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 позов ТОВ «Керамаг ЛТД» задоволено, визнано протиправними дії приватного виконавця щодо визначення вартості приміщення магазину «Меркурій» у розмірі 3 445 860,00 грн. без ПДВ. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2019 рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 скасовано. Ухвалою Верховного Суду від 03.01.2020 у справі №240/5835/19 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Керамаг ЛТД» на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2019.

Позивач зазначає, що при наявному спорі щодо визначення вартості майна, 13.01.2020 проведено електронні торги з продажу приміщення, які не відбулись через відсутність допущених учасників торгів, а 14.01.2020 приватним виконавцем Ковальським М.Р. складено акт про реалізацію предмета іпотеки згідно якого приміщення передано АТ «Універсал банк» шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, а внаслідок порушення приватним виконавцем Ковальським М.Р. вимог ЗУ «Про виконавче провадження» при проведенні електронних торгів акт про реалізацію предмета іпотеки є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

ІІ. ПРОЦЕДУРА

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2020, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамаг ЛТД» до Акціонерного товариства «Універсал банк», Державне підприємство «СЕТАМ», приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Ковальського Максима Романовича про визнання незаконним та скасування акта про реалізацію предмета іпотеки, 17.01.2020 передано судді Рожковій О.С. для вирішення питання про її прийняття.

ІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно статті 124 Конституції України (в редакції Закону № 27-IX від 01.01.2020) правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Статтею 125 Конституції України визначено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Пунктом 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012 встановлено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, яка охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 339 та частини 1 статті 340 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

У частині 1 статті 447 та частині 1 статті 448 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Зазначеними нормами ГПК України, ЦПК України і Закону України "Про виконавче провадження" не урегульовано порядку розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень при вчиненні дій у зведеному виконавчому провадженні.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про виконавче провадження" виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Отже, при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикцій, у яких указані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів. Для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження вимагається наявність підстав для завершення виконавчого провадження, а таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову.

Водночас цим законом не передбачено порядку розгляду скарг щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

Разом з тим за зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця при виконанні зведеного виконавчого провадження не визначено, а тому учасники виконавчого провадження оскаржують одні й ті самі рішення, дії чи бездіяльність державної виконавчої служби в судах різних юрисдикцій.

У статті 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця.

Так, згідно з частиною 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У частині 5 статті 287 КАС України передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Тобто частина 5 статті 287 КАС України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об`єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.

Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, у такому випадку застосовується частина перша статті 287 КАС України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 2 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи № 906/530/17 (ЄДРСРУ № 81304428), в якій досліджував питання щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

У постанові від 19 квітня 2019 року у справі № 906/530/17 Колегія суддів зауважила, що наведена правова позиція також викладена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 14.03.2018 у справі №660/612/16-ц, від 06.06.2018 у справі №921/16/14-г/15 та від 06.06.2018 у справі №127/9870/16-ц.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Судом встановлено, що підставою для звернення ТОВ «Керамаг ЛТД» до суду з позовом до АТ «Універсал банк», ДП «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського М.Р. є незгода з актом про реалізацію предмета іпотеки приватного виконавця в ході проведення зведеного виконавчого провадження, а юрисдикція і підсудність визначена позивачем з посиланням на перебування у складі відповідачів приватного виконавця Ковальського М.Р., як фізичної особи та пред"явлення позову за місцезнаходженням майна. Крім того, позивач посилається на правову позицію Верховного Суду України у справі №6-165цс16 від 16.112016, за якою подано саме позов, а не скарга із залучення стягувача і виконавця як відповідачів.

Водночас, з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.04.2019 у справі № 906/530/17, оскільки предметом спору у даній справі є дії приватного виконавця під час вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №ВП58629936, яке входить до зведеного виконавчого провадження №57434550 з виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій суддя дійшов висновку, що позовна заява ТОВ «Керамаг ЛТД» не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Стаття 19 ЦПК України.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Стаття 186 ЦПК України.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо:

1) заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За вказаних обставин, суддя дійшов, що у відкритті провадження у справі за позовом ТОВ «Керамаг ЛТД» до АТ «Універсал банк», ДП «СЕТАМ», приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Ковальського М.Р. про визнання незаконним та скасування акта про реалізацію предмета іпотеки слід відмовити, так як розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Керуючись статтями 19, 186, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя Корольовського районного суду м. Житомира

П О С Т А Н О В И В:

1. Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі №296/387/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамаг ЛТД» до Акціонерного товариства «Універсал банк», Державне підприємство «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського Максима Романовича про визнання незаконним та скасування акта про реалізацію предмета іпотеки.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, разом з позовними матеріалами надіслати позивачу. Копію позовної заяви залишити в матеріалах справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя О. С. Рожкова