Ухвала

20 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 210/5233/17

провадження № 61-14142ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Соловей Дмитро Георгійович, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 29 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" № ZAK 4-2017/1-8594097 від 27 жовтня 2017 року.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді водія-інкасатора-охоронника напрямку перерахунку та інкасації грошових коштів до казначейства Криворізької філії Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" з 31 жовтня 2017 року.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 148 676 гривень 00 копійок.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" судовий збір на користь держави в сумі 2126 гривень 76 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" задоволено.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2019 року та додаткове рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

25 вересня 2020 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Соловей Д .Г., електронною поштою направив доВерховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення залишивши в силі рішення суду першої інстанції.

Частиною восьмою статті 43 ЦПК України передбачено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Відповідно до протоколів створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 25 вересня 2020 року, підпис створено та перевірено успішно. Перевірено назви файлів з підписом: касаційна скарга; ордер, цілісність даних підтверджено.

09 жовтня 2020 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Соловей Д .Г., електронною поштою направив доВерховного Суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до протоколів створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 09 жовтня 2020 року, підпис створено та перевірено успішно. Перевірено назви файлів з підписом: докази відправлення; заява про поновлення строку; клопотання про долучення до матеріалів; копія конверту; трекінг відправлень Укрпошта, цілісність даних підтверджено.

Згідно із статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішено з огляду на наступне.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнано неповажними.

Як убачається з дати електронного підпису, касаційну скаргу направлено електронною поштою 25 вересня 2020 року, тобто з пропущенням строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.

Заявник посилається на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року.

Цим Законом України внесені зміни до ЦПК України, відповідно до яких процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Продовження процесуальних строків є можливим лише тоді, коли заявник обґрунтовано доведе неможливість вчинення процесуальної дії саме у зв`язку з карантинними заходами. При цьому такі посилання мають бути не абстрактними, а ґрунтуватися на конкретних, чітко вказаних обставинах.

ОСОБА_1 обґрунтовує свою заяву про поновлення строку на касаційне оскарження тим, що постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року він отримав поштовим відправленням лише 01 квітня 2020 року, а згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID - 19» на усій території України установлено карантин, що, на думку заявника, свідчить про пропущення процесуального строку з поважних причин.

Положеннями частини третьої розділу ХІІ «Прикінцеві положення» (у редакції від 18 червня 2020 року, чинній на час подання касаційної скарги) визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 необхідно навести поважну причину пропуску строку на касаційне оскарження та надати докази на підтвердження підстав пропуску цього строку.

У зв`язку з наведеним Верховний Суд позбавлений можливості визнати причини пропуску строку поважними та поновити його. Тому клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження не підлягає задоволенню, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для зазначення підстав для поновлення такого строку.

Заявник протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху має право звернутись до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку та наданням відповідних доказів.

Практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням процесуальних строків (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зі спливом значного проміжку часу, є порушенням принципу юридичної визначеності та «права на суд», гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункти 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Згідно із частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Соловей Дмитро Георгійович, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 20 листопада 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, з наданням відповідних доказів, не буде подано особою у зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк