П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року місто Київ

справа № 757/42885/19-ц

провадження №22-ц/824/11868/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.. , за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Печерського районного суду м.Києва від 14 липня 2020 року, ухвалене у складі судді Батрин О.В..,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року позивач фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів.

Позов обґрунтовано тим, що на підставі договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ ТД «Камілла» від 17 грудня 2014 року № 1491 громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_2 шляхом обману заволодів 40% частки статутного капіталу у товаристві , вартість якої становила 8000000 грн. 14 січня 2015 року, зареєструвавши за собою 40% частки товариства, ОСОБА_2 кошти не сплатив.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 24 листопада 2017 року у справі № 370/1226/15-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 7980000 грн. за невиконання умов договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ ТД «Камілла» від 17 грудня 2014 року № 1491 та умов договору відступлення права вимоги; 4192000 грн. інфляційних втрат; 3% річних від простроченої суми, що становить 370189 грн.39 коп.; 1841 грн.61 коп. судового збору.

На даний час щодо виконання судового рішення проводяться виконавчі дії у виконавчому провадженні № 55989291, яке згодом об`єднане у зведене виконавче провадження № 57576813.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 липня 2019 року у справі № 752/18635/15-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 3% річних у розмірі 134032 грн. та інфляційні втрати у розмірі 574516 грн. за невиконання рішення Апеляційного суду Київської області від 24 листопада 2017 року у справі № 370/1226/15-ц у період з 25 листопада 2017 року по 3 квітня 2018 року.

Посилаючись на те, що рішення судів відповідачем не виконуються, відповідач має невиконані грошові зобов`язання, позивач просив на підставі ст.625 ч.2 ЦК України стягнути з відповідача на свою користь 3 % річних та інфляційні втрати.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 14 липня 2020 року позов ФОП ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 за невиконання рішення Апеляційного суду Київської області від 24 листопада 2017 року № 370/1226/15-ц 3% річних у розмірі 582524 грн. та інфляційні у розмірі 1308640 грн.45 коп.; за невиконання постанови Київського апеляційного суду від 18 липня 2017 року № 752/18635/15-ц 3 % річних у розмірі 4486 грн. та інфляційні у розмірі 6323 грн.61 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з таким рішенням, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи підприємця ОСОБА_1 три відсотки річних у розмірі 586639 грн. за прострочення виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 24 листопада 2017 року, збитки заподіяні індексом інфляції у розмірі 1680900 грн. за прострочення виконання цього ж рішення; три відсотки річних у розмірі 4485 грн. за прострочення виконання постанови Київського апеляційного суду від 18 липня 2019 року та збитки заподіяні індексом інфляції у розмірі 20682 грн. за прострочення виконання цієї ж постанови. В апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального та процесуального права, внаслідок чого провів невірні розрахунки стягнутих сум, що спричинило їх безпідставне зменшення..

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Петренко С.В. апеляційну скаргу підтримали і просили задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Щелков П.С. проти доводів апеляційної скарги заперечував. В той же час пояснив, що на даний час існує судове рішення, яким визнані виконавчі листи, що видані на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 27 листопада 2017 року, такими, що не підлягають виконанню. За таких обставин у ОСОБА_2 відсутні грошові зобов`язання, а відтак відсутні підстави для нарахування сум, передбачених ст.625 ч.2 ЦК України.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 24 листопада 2017 року № 370/1226/15-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 7980000 грн. за невиконання умов договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ ТД «Камілла» від 17 грудня 2014 року № 1491 та умов договору відступлення права вимоги; 4192000 грн. інфляційних втрат; 3% річних від простроченої суми, що становить 370189 грн.39 коп.; 1841 грн.61 коп. судового збору. Загалом сума до стягнення становить 12544031 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 липня 2019 року у справі № 752/18635/15-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 3% річних у розмірі 134032 грн.11 коп. та інфляційні втрати в розмірі 574516 грн.62 коп. за невиконання рішення Апеляційного суду Київської області від 24 листопада 2017 року у справі № 370/1226/15-ц у період з 25 листопада 2017 року по 3 квітня 2018 року та судовий збір у розмірі 4090 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Наконечного І.М. від 14 березня 2018 року відкрито виконавче провадження 55989291 за виконавчим листом від 1 березня 2018 року, виданим Макарівським районним судом Київської області у справі № 370/1226/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 7980000 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Наконечного І.М. від 1 листопада 2018 року відкрито виконавче провадження 57575997 за виконавчим листом від 1 березня 2018 року, виданим Макарівським районним судом Київської області у справі № 370/1226/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 4192000.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Наконечного І.М. від 1 листопада 2018 року об`єднано виконавчі провадження 55989291 та 57575997 у зведене виконавче провадження 57576813.

На даний час щодо виконання судового рішення проводяться виконавчі дії у зведеному виконавчому провадженні, яке не закінчене. Рішення судів відповідачем не виконані.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки рішення Апеляційного суду Київської області від 24 листопада 2017 року відповідачем не виконано, позивач ОСОБА_1 має право на стягнення 3% річних в сумі 582524 грн. та інфляційних втрат в сумі 1308640 грн. внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання, що виникло на підставі рішення суду за період з 4 квітня 2018 року по 21 жовтня 2019 року (такий період заявлений позивачем у позовній заяві) . Крім того, суд першої інстанції , враховуючи невиконання постанови Київського апеляційного суду від 18 липня 2019 року, також вважав, що позивач має право на стягнення 3% річних в сумі 4486 грн. та інфляційних втрат в сумі 6323 грн.61 коп. за період з 18 липня 2019 року по 21 жовтня 2019 року (такий період заявлений позивачем у позовній заяві).

Такий висновок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги висновку суду першої інстанції не спростовують та на його правильність не впливають.

Згідно з ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом ст.ст. 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції а весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Положення цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду (н правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц).

Відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджує рішення Апеляційного суду Київської області від 24 листопада 2017 року та постанова Київського апеляційного суду від 18 липня 2019 року.

З огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право за застосування наслідків такого порушення відповідно до ст.625 ЦК України.

Перевіривши за допомогою комп`ютерної програми розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за відповідні, заявлені позивачем у позовній заяві, періоди, а також виходячи із сум, на які позивач просив нарахувати інфляційні втрати та 3% річних, суд дійшов висновку про правильність розрахованих судом першої інстанції сум, які підлягають стягненню з відповідача.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильності розрахунку безпідставними і відхиляються судом апеляційної інстанції.

Також не можуть бути враховані апеляційним судом посилання представника відповідача на та, що у ОСОБА_2 відсутній обов`язок перед позивачем по сплаті грошових коштів, оскільки судовим рішенням виконавчі листи, які видані на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 24 листопада 2017 року, визнані такими, що не підлягають виконанню.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №756/1529/15-ц вказано, що апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах ти обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції.

Ухвали Макарівського районного суду Київської області від 30 липня 2020 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 7 жовтня 2020 року, на момент розгляду справи в суді першої інстанції не існувало, а тому така не може впливати на оцінку законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м.Києва від 14 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 28 грудня 2020 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус