ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/218/20
"23" липня 2020 р. смт. Петриківка
Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Іщенко І.М., при секретарі судового засідання Клисак Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
20.02.2020 року до суду звернувся з позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що між банком та відповідачем укладено кредитний договір від 28.07.2010 року, за яким ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 9470 грн.
АТ КБ ''Приватбанк'' свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому договором.
Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.
Позивач просить стягнути із відповідача зазначену суму заборгованості і судові витрати по справі в розмірі 2102 грн.
В ухвалі суду про відкриття провадження було постановлено розгляд цієї справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Представник позивача Гребенюк О.С. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами, позов підтримав в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі (а.с. 39).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлен належним чином, що підтверджується поштовими повідомлення, які повернуто до суду з довідкою про вручення поштового відправлення та оголошенням про виклик відповідача у справі на офіційному веб-сайті суду (а.с. 52,93). Заяви про розгляд справи у його відсутності та відзиву на позовну заяву до суду не надавав.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксація судового засідання, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, технічними засобами не здійснювалась.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані представником позивача докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 28.07.2010 року ОСОБА_1 надав заяву до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником прав та обов`язків якого є позивач, про отримання кредиту, підтвердивши свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Також, підтверджує той факт, що він був ознайомлений та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, що викладені на сайті Банку.
Так, підписана заява, що фактично є кредитним договором, підтверджує те, що він погодився на умови, викладені в заяві та в умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 13,15-31).
Відповідно до підписаного кредитного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» надав, а позичальник ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 9470 грн.
Пунктами 1.1.5.1, 1.1.5.2. Умов та правил передбачено можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин договору.
На підставі п. п. 2.1.1.2.5 та 2.1.1.2.6 Умов та правил клієнт при укладенні договору надає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.
Відповідно до п. 2.1.1.5.1 Умов та Правил надання батьківських послуг позичальник зобов`язується погашати кредит у строки та в розмірах визначених п. 2.1.1.3.1, 2.1.1.3.2.
Пунктом 2.1.1.2.9. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату здійснення трат за рахунок кредиту.
Згідно п. 2.1.1.2.10. та п. 2.1.1.2.11 за користування кредитом клієнт сплачує банку фіксовану процентну ставку від суми трат, здійснених за рахунок кредиту. Розмір відсотків залежить від виду картки та зазначений у Тарифах Банку. В разі прострочення зобов`язань за договором, клієнт сплачує банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної процентної ставки від суми трат, здійснених за рахунок кредиту.
Відповідно п. 2.1.1.2.12. Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості.
Пунктом 2.1.1.7.6. Умов та правил передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору.
За вимогами статей 527, 530 Цивільного Кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит.
Щодо стягнення з відповідача вказаних неустойок, суд зазначає наступне.
Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Умовами спірного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору.
У той самий час, згідно з пунктів 6.5 та 8.6 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору, відсотків за користування кредитом, комісії за обслуговування.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06 вересня 2018 року у справі № 206/931/16-ц провадження № 61-3056ск18.
Тлумачення статей 3 та 549 ЦК України дозволяє стверджувати, що при виборі того, який вид неустойки (штраф чи пеня) повинен стягуватися, необхідно враховувати вимоги справедливості і розумності (п.6 ч.1ст. 3ЦК України). Тому необхідно визначити стягнення якого виду неустойки (штрафу чи пені) є розумним і справедливим, з урахуванням їх розміру.
При вирішенні який вид цивільно-правової відповідальності слід застосувати до відповідача за порушення зобов`язання суд керується вимогами розумності і справедливості, та вважає що до нього підлягає застосування неустойка у вигляді штрафів (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн. та (процентна складова) у розмірі 793,08 грн.
З метою уникнення подвійної відповідальності суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог банку в частині стягнення з ОСОБА_1 нарахованої пені у сумі 4309,86 грн.
Суд зазначає, що розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані стороною позивача. Відповідач свою позицію щодо заявлених позовних вимог суду не надав, а відтак виходячи з положень ч. 4 ст. 12 ЦПК України, самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.
Позивачем долучено платіжне доручення від 11.02.2020 року про сплату ним судового збору у сумі 2102 грн за подання до суду даного позову.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 1574,40 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 549, 610, 1049, 1050, 1054 ЦК України та статтями 12, 13, 81, 89, 264, 279, 280-282 ЦПК України, суд,
Позов Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 1574,40 грн (одна тисяча п`ятсот сімдесят чотири грн 40 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. М. Іщенко