Справа № 161/4448/19 Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С. С.
Провадження № 22-ц/802/97/20 Категорія: 39 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

секретар судового засідання Вергун Т.С.

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Кузіна Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання недійсними кредитних угод та зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 жовтня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсними кредитних угод та зобов`язання вчинити дії. Позов мотивує тим, 28.12.2015 року уклала договір №7307 з ПАТ КБ «Приватбанк», за умовами якого банк надав їй пластикову картку № НОМЕР_1 . Зазначає, що вона користувалася даною карткою періодично, для проведення оплати за послуги мобільного зв`язку та здійснювала інші дрібні операції. 11.11.2018 року була заблокована її SIM-картка оператора стільникового зв`язку «Водафон», яку вона змогла розблокувати лише ввечері, здійснивши телефонний дзвінок з телефону свого чоловіка. 12.11.2018 року їй знову надійшло повідомлення щодо отримання заявки на заміну SIM-картки, у зв`язку з чим вона звернулася в сервісний центр VODAFONE в м. Луцьку та отримала інформацію про заміну SIM-картки, проте, картку їй розблокували на підставі наданого нею паспорта. Будь-яких смс про збільшення кредитного ліміту, здійснення платежів по картці не надходило. 21.11.2018 року при поповненні мобільного телефону через систему «Приват 24» вона не змогла увійти у дану систему у зв`язку із зміною пін-кода, а тому 22.11.2018 року зверталась у відділення «Приватбанк» з повідомленням про труднощі в користуванні карткою на гарячу лінію за номером 3700. З повідомлення їй стало відомо, що з картки були списані кошти і вона заблокована. 22.11.2018 року вона звернулася з заявою до Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області і 23.11.2018 року матеріали за її заявою приєднані до кримінального провадження № 0000473 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Внаслідок блокування її сім - карти та її підміни, без її згоди був збільшений кредитний ліміт на картці, укладено кредитні угоди та в подальшому всі особисті та кредитні кошти були виведені з карти, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 13299 грн. станом на 14.03.2019 року.

Відповідач порушив одну із істотних умов кредитного договору, а саме позивачу не були надані грошові кошти як позичальнику та порушено порядок укладення договору про споживчий кредит.

Просить суд визнати недійсними кредитні угоди № DNH0CTCT013686 від 11.11.2018 року та № 7307 від 11.11.2018 року, укладені між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк», зобов`язати відповідача відновити залишок коштів на картці № НОМЕР_1 в розмірі 1409 грн., стягнути пеню за неналежний переказ коштів в розмірі 2348 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 жовтня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до АТКБ «Приватбанк» про визнання недійсними кредитних угод та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції. Вважає дане рішення необгрунтованим, судом неповно встановлено обставини справи та неправильно оцінені докази у справі. Зазначає, що їй стало відомо про незаконні операції з платіжною карткою 21.11.2018 року, відразу на наступний день була подана заява про вчинення злочину, що підтверджується довідкою з ГУНП у Волинській області, нею був здійснений телефонний дзвінок на гарячу лінію ПАТ "Приватбанк" та 30.11.20018 року вона звернулась в банк, відтак картка позивача була відразу заблокована. В даному випадку нею виконано всі обов`язки щодо негайного інформування банківської установи та вжито всіх необхідних заходів. В той же час банк не надав доказів про наявність смс-інформування банком про спірні операції. Не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН - коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, не можливо дійти висновку про вину користувача як підставу цивільно - правової відповідальності. Просить скасувати рішення Луцького міськрайонного суду від 18.10.2019 року і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

АТ КБ "Приватбанк" подало відзив на апеляційну скаргу позивача. Зазначає, що незаконні дії відносно кредитних коштів вчинялись невідомими особами 11 листопада 2018 року, а позивач звернулася з відповідною заявою до правоохоронних органів лише 22 листопада 2018 року, а із заявою до Банку - взагалі 30 листопада 2018 року. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що 17.12.2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг, який складається із заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, та Тарифів банку, на виконання якого банк відкрив ОСОБА_1 рахунок із встановленим кредитним лімітом на платіжну картку кредитка "Універсальна", зі сплатою відсотків за користування кредитом.

У заяві зазначено, що позивач ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами АТ КБ «ПриватБанк», а також надала згоду про те, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

З довідки Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області Національної поліції України від 29.11.2018 року встановлено, що 22.11.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області про те, що 11.11.2018 року невстановлена особа, діючи умисно, шляхом обману, переслідуючи корисливий мотив та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами в сумі 12332 грн., які було знято за допомогою додатку "Приват 24", чим завдала ОСОБА_1 матеріальної шкоди на вказану суму. 23.11.2018 року матеріали за заявою ОСОБА_1 були приєднані до кримінального провадження № 0000473, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Операція із збільшення кредитного ліміту, зняття коштів була здійснена через ОТП-пароль за допомогою фінансового телефона ОСОБА_1

30.11.2018 року ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ "Приватбанк" із заявою про вчинення щодо неї шахрайських дій невідомими особами і проханням об`єктивно розглянути її звернення. У зверненні ОСОБА_1 зазначає, що 11.11.2018 року о 14год. 25 хв. їй на приватний телефон надійшло повідомлення , що вона ніби - то подала заявку на заміну сім - картки. Вона заяви не подавала, але сім - картка у телефоні перестала працювати. Вона віднайшла можливість, зателефонувала до оператора мобільного зв`язку "VODAFONE"" і їй сім - картку розблокували. 12.11.2018 року о 14 год. 11 хв. їй знову надійшло смс - повідомлення від VODAFONE щодо отримання заявки на заміну сім - картки. Звернувшись в сервісний центр VODAFONE в м. Луцьку, вона отримала інформацію, що в неї шахрайським шляхом відбулася підміна сім - картки. Картку розблокували. 21.11.2018 року при спробі поповнити телефон через додаток "Приват 24", їй висвітилось, що вона не вірно набрала код. 22.11.2018 року вона особисто звернулась у відділення АТКБ "Приватбанк", де і дізналась, що на її прізвище 11.11.2018 року було взято невідомими особами значний кредит та проведені інші фінансові операції. В той же день вона зателефонувала на гарячу лінію "Приватбанк" і повідомила про виявлене шахрайство і о 18:38 отримала на особисту електронну пошту повідомлення від АТ КБ "Приватбанк" про те, що її картки заблоковані.

Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 1 статті 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Звертаючись із позовом, позивач просила визнати недійсними кредитні угоди щодо збільшення кредитного ліміту на підставі того, що у неї було відсутнє волевиявлення на вчинення оспорюваних правочинів.

Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон) користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи.

Згідно із пунктом 14.16 статті 14 Закону користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів; під час реєстрації банком повідомлення користувача щодо втрати електронного платіжного засобу банк зобов`язаний відобразити дату та час повідомлення. Аналогічні норми містить Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 5 листопада 2014 року N 705 (далі - Положення). Крім того, указаним Положенням передбачено, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 1.1.2.10 Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» клієнт зобов`язаний вживати заходів по запобіганню втрати (крадіжки) Карт, стікера PayPass, ПІНа (персонального ідентифікаційного номера) або інформації, нанесеної на Карту і магнітну полосу, або їх незаконного використання.

Пунктом 1.1.2.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт зобов`язаний інформувати банк, а також правоохоронні органи за фактом втрати карти, стікера PayPass, ПІНа, сім-карти мобільного телефону або отримання відомостей про їх незаконне використання. При настанні вищевказаних подій необхідно звернутися у відділення банку або зателефонувати за вказаними номерами.

За змістом статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Позивач ОСОБА_1 звернулась в правоохоронні органи та до банку про блокування платіжної картки лише після того, як дізналась про зняття коштів з картки без її відома, однак про блокування сім - карти, незаконне отримання дубліката сім - карти, про яке їй стало відомо раніше, вона, всупереч умовам договору та наведеним нормам права, банк не повідомила.

Виходячи з наведеного, висновок суду першої інстанції про те, що позивач не вжила необхідних заходів, передбачених у випадку блокування сім - карти Умовами і правилами надання банківських послуг, а саме: не проінформувала банк, а також правоохоронні органи про факт блокування сім - карти її фінансового телефону та незаконне отримання дубліката сім - карти, а тому зняття коштів відбулось за наявності вини позивача, є правильним, відповідає встановленим обставинам справи та нормам матеріального права.

Позивач не довела відсутності волевиявлення на укладення оспорюваних правочинів, враховуючи, що про незаконні дії з сім - картою її фінансового телефона не повідомила банк відразу після того, як дізналась про таке блокування.

Крім того, до моменту повідомлення користувачем (позивачем) банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Враховуючи, що ОСОБА_1 дізналася про блокування сім - карти її фінансового телефону 11.11.2018 року, збільшення кредитного ліміту та зняття коштів з її картки сторонніми особами відбулося 11.11.2018 року, а до правоохоронних органів та відділення банку про блокування платіжної картки вона звернулася лише 22.11.2018 року, тому банк не несе відповідальність за збитки від операцій, здійснених до повідомлення банку.

Наявність кримінального провадження не може свідчити, у силу презумпції невинуватості, про вчинення злочину щодо позивача ОСОБА_1 до винесення вироку, яким такі обставини будуть встановлені.

Договором не передбачено обов`язку банку здійснювати повідомлення про фінансові операції по картці позивача, які відбулися за допомогою її фінансового телефону.

Підстав для визнання недійсними договорів про надання кредитів від 11.11.2018 року, передбачених ст.ст. 203, 215 ЦК України не встановлено, а відповідно і відсутні підстави для повернення коштів на рахунок в сумі 1409 грн та стягнення пені за неналежний переказ коштів у розмірі 2348 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 жовтня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді: