РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року

м. Рівне

Справа № 2-2189/11

Провадження № 22-ц/4815/80/20

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Хилевич С.В.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.,

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 07 листопада 2019 року у справі за заявою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , заінтересована особа : Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року до Рівненського міського суду надійшла заява ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_4 , заінтересована особа : ПАТ"Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

У поданій заяві просять визнати таким, що не підлягають виконанню виконавчі листи, видані Рівненським міським судом Рівненської області на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 грудня 2011 року у справі № 2-2189/11 за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк"до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про солідарне стягнення заборгованості по кредиту.

Вказаним рішенням суду стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь позивача заборгованість в розмірі 897 517,88 грн. відповідно до укладеного 18 липня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 кредитного договору № 272 та судові витрати в розмірі 1820 гривень.

На виконання рішення суду були видані виконавчі листи на підставі яких Рівненським міським відділом державної виконавчої служби було відкрите виконавче провадження.

В подальшому, з метою виконання рішення суду поручителем ОСОБА_5 було внесено через касу ПАТ «Державний ощадний банк України» відповідно до прибутково-видаткових ордерів № 59059801, 590597118, №, № - 957113,81 грн. на погашення заборгованості за кредитним договором. Зокрема, 897 517, 88 грн. та 1820,00 грн. з вказаної суми було спрямовано на погашення заборгованості стягнутої за рішенням суду, решта суми - 57 775, 93 грн. спрямовано на погашення заборгованості, яка виникла за нарахованими відсотками та неустойкою, пізніше зазначеного рішення суду про стягнення боргу.

Покликаючись на наведене, положення ст. 432 ЦПК України, оскільки рішення суду виконано у повному обсязі, просять заяву задовольнити.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 07 листопада 2019 року заяву задоволено: визнано такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи, видані 24.10.2012 Рівненським міським судом Рівненської області на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 грудня 2011 року в справі №2-2189/11 за позовом за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк"до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про солідарне стягнення заборгованості по кредиту.

Дана ухвала мотивована тим, що викладені у заяві обставини, повністю підтверджуються долученими до неї письмовими доказами та вказує на відсутність обов`язку боржників з виконання вказаного виконавчого документу, у зв`язку з добровільним його виконанням.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ПАТ"Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" подав апеляційну скаргу, в якій вважає вказану ухвалу суду незаконною та такою, яка прийнята судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням судом обставин справи.

Зазначає, що борг згідно рішення Рівненського міського суду 08.12.2011р. у справі № 2-2189/11 було погашено одним із солідарних боржників лише - 22 березня 2019 року шляхом внесення коштів в касу Банку, тобто після відкриття виконавчих проваджень про примусове стягнення боргу, а відтак всі дії проведенні Рівненським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області по примусовому виконанню рішення суду є чинними та законними. Визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи ставлять під сумнів сам факт законності рішення суду та примусове його виконання, а також створює правову підставу для повернення стягнутих коштів через виконавчу службу на користь боржника.

Додатково наголошує, щодо виконавчого збору, який виведено в окреме провадження та не сплачено боржником.

Також зазначає, що згідно кредитного договору № 272 від 18.07.2008 року який і був предметом спору по вищевказаній справі, за ОСОБА_4 станом на 22.11.2019 року обліковується заборгованість за штрафними санкціями в розмірі - 379 039,08 грн. з яких: 83 806,31 грн. - заборгованість за нарахованою пенею; 50 124,24 грн. - заборгованість за нарахованими 3% річних; 245 108,53 грн. - заборгованість за нарахованими інфляційними витратами, яка станом на сьогоднішній день є непогашеною.

Відтак АТ «Ощадбанк» не вбачає правових підстав для задоволення заяв ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

З цих підстав просив скасувати ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 07 листопада 2019 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні вказаних заяв.

В поданому на апеляційну скаргу відзиві, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вважають, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Зазначають, що здійснивши 22 березня 2019 року оплату за кредитним договором боржник повністю виконав зобов`язання за кредитним договором. Дана обставина підтверджується довідкою, яка надавалась ПАТ "Ощадний банк" в суд першої інстанції та долучено як додаток до апеляційної скарги.

Вказує, що посилання банку на наявність заборгованості за виконавчими листами не заслуговують на увагу, оскільки зі змісту довідки долученої на її підтвердження є незрозумілим період здійснення цих нарахувань та неможливо встановити базу нарахування. Зазначені нарахування відносяться до ст. 625 ЦКУ та жодним чином не пов`язані з зобов`язаннями виконання яких було предметом судового розгляду по справі 2-2189/11 за результатами якого прийнято рішення 08 грудня 2011 року.

В той самий час, в апеляційній скарзі апелянт не вказує в чому полягає незаконність оскаржуваної ухвали. Які саме правові норми судом були порушені, недотримані чи не взяті до уваги.

З огляду на наведене просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник банку адвокат Маркович Ю.В. та представник ДВС Стариченко І.С., в судовому засіданні підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник ОСОБА_5 адвокат Мушкєєв В.В., а також ОСОБА_4 просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Приймаючи оскаржуване судове рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що викладені у заяві обставини, повністю підтверджуються долученими до неї письмовими доказами та вказує на відсутність обов`язку боржників з виконання вказаного виконавчого документу, у зв`язку з добровільним його виконанням.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають дійсним обставинам справи та вимогам закону.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За положеннями статей першої та другої Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Згідно з частиною другою статті 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших причин.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11.

Як слідує з матеріалів справи, заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08 грудня 2011 року у справі № 2-2189/11 за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк"до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь позивача заборгованість в розмірі 897 517 гривень 88 копійок відповідно до укладеного 18 липня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 кредитного договору № 272 та судові витрати в розмірі 1820 гривень. Рішення суду набрало законної сили 16.01.2012. Зазначена заборгованість відповідачем перед позивачем складається з 594 748 грн. - залишок позики, 275 941,93 грн. - нараховані та несплачені відсотки, 4669,47 грн. - нарахована та несплачена пеня по основному боргу, 22158,48 грн. - нарахована та несплачена пеня по відсотках.

В рахунок погашення заборгованості за вищевказаним судовим рішенням, через касу ПАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_7 внесено кошти в загальній сумі 957113,81 грн., що підтверджується прибутково-видатковими касовими ордерами №, №, № , № , з яких: 857 113, 82 грн. сплата боргу за кредит згідно договору № 272 від 18.07.2008; 26 827,95 грн. - сплата пені згідно кредитного договору № 272 від 18.07.2008; 2 063,60 грн. - погашення судових витрат; 71 108,44 грн. - погашення штрафних санкцій по кредиту (а.с.230-233).

Погашення ОСОБА_5 заборгованості за вищевказаним кредитним договором у повному обсязі підтверджується повідомленнями начальника філії - Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» Прокопчук Р.Є. від 05.04.2019 № 115.20-07/02/294495, № 115.20-07/02/294496 та № 115.20-07/02/294493 (а.с.239-241), а також постановою державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Мічуди Є.В. про закінчення виконавчого провадження ВП № 51587332 від 23.05.2019 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2189/11 виданого 24.10.2012 Рівненським міським судом про солідарне стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованості в розмірі 897 517,88 грн. Згідно вказаної постанови державного виконавця, виконавче провадження закінчено за заявою стягувача - ПАТ «Державний ощадний банк України» про те, що заборгованість по виконавчому документу сплачена у повному обсязі (а.с.242-243).

Доводи апеляційної скарги про те, що борг згідно рішення Рівненського міського суду 08.12.2011р. у справі №2-2189/11 було погашено одним із солідарних боржників лише 22 березня 2019 року шляхом внесення коштів в касу банку, тобто після відкриття виконавчих проваджень про примусове стягнення боргу, не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Здійснивши 22 березня 2019 року оплату за кредитним договором боржник повністю виконав рішення Рівненського міського суду 08.12.2011р. у справі №2-2189/11. Тобто зобов`язання які виникли в силу укладеного кредитного договору №272 від 18 липня 2008 року виконані боржником повністю та поза виконавчим провадженням.

Також, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що згідно з кредитного договору № 272 від 18.07.2008 року який і був предметом спору по вищевказаній справі, за ОСОБА_4 станом на 22.11.2019 року обліковується заборгованість за штрафними санкціями в розмірі - 379 039,08 грн. з яких: 83 806,31 грн. - заборгованість за нарахованою пенею; 50 124,24 грн. - заборгованість за нарахованими 3% річних; 245 108,53 грн. - заборгованість за нарахованими інфляційними витратами, яка станом на сьогоднішній день є непогашеною.

Наявність у ПАТ «Ощадний банк» обліку неустойки та інфляції за згаданим кредитним договором № 272 може бути предметом окремого спору, а намагання стягувача в межах виконавчого провадження стягнути кошти, які не були стягнуті судовим рішенням та нараховані уже під час його виконання, виходить за межі цивільної справи №2-2189/11 в якій і видавались оспорювані виконавчі листи.

Зазначені нарахування за кредитним договором № 272 жодним чином не пов`язані з зобов`язаннями виконання яких було предметом судового розгляду по справі 2-2189/11 за результатами якого прийнято рішення 08 грудня 2011 року. Зазначеним рішенням суду стягнуто заборгованість в розмірі 897517 грн. 88 коп., яка складається з 594748 грн. - залишок позики, 275941,93 - нараховані та несплачені відсотки, 4669,47 грн. - нарахована та несплачена пеня по основному боргу, 22158,48 грн. - нарахована та несплачена пеня по відсотках, а також 1820 судових витрат, разом: 899337,88 грн.

Позичальниками сплачено поза виконавчим провадженням 957113,81 грн. на погашення заборгованості за кредитним договором. Крім того органом ДВС стягнуто 13 576,11 грн. Разом на погашення заборгованості за кредитним договором сплачено 970689,92 грн.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 367, 368, 371, п.1. ч.1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384, ст. 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" залишити без задоволення

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 07 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 20 січня 2020 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.В. Хилевич