ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року

м. Харків

справа №642/915/13-ц

провадження № 22-ц/818/2350/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С. Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

скаржник - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення до виконання рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2013 року про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2019 року у складі судді Бородіної О.В.., -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа на примусове виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі №642/915/13-ц (т.1 а.с. 48).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2019 року заяву ТОВ «Вердикт Капітал» задоволено. Видано дублікат виконавчого листа у справі 642/915/13-ц на примусове виконання рішення Ленінського районного суду м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 37631 (тридцять сім тисяч шістсот тридцять одна) грн. 20 коп. за кредитним договором № 0. Поновлено строк пред`явлення до виконання виконавчого листа 642/915/13-ц на примусове виконання рішення Ленінського районного суду м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 37631 грн. 20 коп. за кредитним договором № 0.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що його, як відповідача та боржника у справі, не було належним чином повідомлено про розгляд справи за вищевказаною заявою. Крім того ОСОБА_1 вказує, що матеріали справи не містять доказів поважності пропуску стягувачем строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та його втрати. Зазначає, що виконавчі листи були отримані уповноваженою особою стягувача після набрання рішенням законної сили, та мали б бути зверненими до виконання протягом року з моменту їх отримання, ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до суду з заявою після спливу строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Вердикт Капітал» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що ТОВ «Вердикт-Капітал» надало до суду належні та допустимі докази того, що виконавчий лист судом першої інстанції видавався, а також, що виконавчий лист було втрачено з причин, які не залежали від волі ТОВ «Вердикт Капітал». Зазначає, що виконання судового рішення це остаточна стадія цивільного судочинства у процесі реалізації захисту цивільних прав, а тому невиконання судових рішень є порушенням права на справедливий суд, у зв`язку з чим, відмова у видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення у цій справі, яке набрало законної сили, що є недопустимим, як про те зазначив Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року №3рп/2010 у справі№1-7/2010.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню,враховуючи наступне.

Задовольняючи заяву ТОВ «Вердикт Капітал», суд першої інстанції виходив з того, відсутність у заявника виконавчого документу вказує на неможливість пред`явлення такого до примусового виконання з метою реального виконання боржником судового рішення та, що пропущення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання для заявника мало місце з поважної причини.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2013 року задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» | задоволено і стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» суму заборгованості по кредитному договору у розмірі 37 631 грн 20 коп. та судовий | збір у розмірі 376 гривень 31 копійку.( т. 2 а.с. 42).

28 листопада 2013 року на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 12.04.2013 року по справі 642/915/13-ц, видано виконавчий лист №642/915/13-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк».( т1 а.с. 55).

29 листопада 2013 року виконавчий лист №642/915/13-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 отримано представником АТ «Дельта Банк» ( т.2. ).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2019 року замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» по справі 642/915/13-ц про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 37 631 грн. 20 коп. за кредитним договором № 0, та судового збору в розмірі 376 грн. 31 коп., на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал»( т.1.а.с. 53).

Як на підставу заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа на примусове виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі №642/915/13-ц , ТОВ «Вердикт Капітал» посилалося на те, що воно є правонаступником стягувача ПАТ «Дельта Банк». У зв`язку з перебуванням ПАТ «Дельта Банк» на стадії ліквідації, кадрових змін, а саме скорочення штатів та звільнення працівників відділу повернення проблемної заборгованості виникла необхідність передачі документів до інших структурних підрозділів та продажу частини кредитного портфелю через електронний майданчик, після купівлі частини кредитного портфелю та передачі оригіналів кредитних справ, що є довготривалою процедурою, було виявлено відсутність оригіналів виконавчих документів, в тому числі і оригіналу виконавчого листа у справі №642/915/13-ц. У зв`язку з цим, ТОВ «Вердикт Капітал» просило суд видати дублікат виконавчого листа №642/915/13-ц та поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №642/915/13-ц. Також зазначає, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень за параметрами пошуку за прізвищем, ім`ям та по-батькові боржника ОСОБА_1 відкриті виконавчі провадження відсутні.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У підпункті 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Таким чином, підставами для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата та звернення до суду до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, якщо його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Заяву про видачу дубліката виконавчого листа може бути подано до суду тільки до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, встановленого пунктом 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII).. У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України).

Положеннями ЦПК України передбачена можливість видачі по справі одного виконавчого листа та його дублікат може бути виданий судом лише у випадку втрати оригіналу, при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа вирішальним є встановлення обставин втрати оригіналу виконавчого листа.

Якщо виконавчий документ був втрачений при пересилці, до заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документу повинно бути надано відповідні докази - довідки органів зв`язку або державного виконавця.

З матеріалів справи не вбачається надання заявником належних та допустимих доказів, які свідчать про втрату виконавчого документу.

Акт ТОВ «Вердикт Капітал» від 26.09.2019 року (а.с. 52) про відсутність оригіналів виконавчих листів у матеріалах кредитної справи та у вхідній кореспонденції не є належним доказом втрати виконавчого документу.

Даної правової позиції дотримується Верховний Суд (постанови від 10.09.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 16.08.2018 р. у справі № 6/275-08, від 15.08.2018 р. у справі № 6/256, від 26.04.2018 р. у справі № 922/6111/15 та від 21.01.2019 у справі №916/215/15-г).

Крім того, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання не відповідають фактичним обставинам справи.

Матеріали справи свідчать про те, що право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» набуло на підставі договору купівлі-продажу майнових прав від 09.11.2018 року.

Тобто станом на час набуття права вимоги строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув.

Факт заміни кредитора його правонаступником, на який посилається ТОВ «Вердикт Капітал», не може бути поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи апеляційний суд визнає обґрунтованими.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст. ст. 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Поновлюючи строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання суд вважав поважними причини пропуску строку. При цьому не навів жодного з мотивів, з яких виходив суд.

За таких обставин суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа на примусове виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі №642/915/13-ц.

Колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа на примусове виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі №642/915/13-ц слід відмовити.

Крім того відповідно до ч.3 ст. 433 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Матеріали справи свідчать про те, що, як боржника у справі №642/915/13-ц, не було належним чином повідомлено про розгляд справи за заявою ТОВ «Вердикт Капітал» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа на примусове виконання та видачу дубліката виконавчого листа.

Таким чином доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволені заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа на примусове виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі №642/915/13-ц.

За правилами .п.п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України , судові витрати , пов`язані з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 420,40 грн колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 21 листопада 2019 року скасувати і постановити нове судове рішення

Відмовити у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа на примусове виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі №642/915/13-ц.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп. за перегляд справи у суді апеляційної інстанції

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення складено 23 липня .2020 року.