Справа № 553/2158/19
Провадження №2/552/104/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

13 січня 2020 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Самсонової О.А.

секретар судового засідання - Горошко О.О.,

учасники справи та їхні представники:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Штепа Наталія Вікторівна,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м.Полтави з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

В позовній заяві зазначав, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 22 жовтня 2016 року. Шлюб з відповідачем укладався не вперше. Попередній шлюб було розірвано рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 21 жовтня 2013 року. Незважаючи на бажання повторного примирення та створення спільного майбутнього, реєстрація нового шлюбу не створила для родини ніяких нових можливостей, стосунки з відповідачем лише погіршилися. Подружнє життя з відповідачем не склалося у зв`язку з несумісністю характерів. В сім`ї почали часто виникати сварки та конфлікти, що привело до погіршення відносин та розладу в сім`ї. Протягом тривалого часу вони живуть кожен своїм життям. Ними втрачено почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, вони перестали бути родиною. Шлюбні відносини фактично припинили з травня 2019 року. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї позивач вважає неможливими. Тому просив суд шлюб розірвати.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м.Полтави від 08 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Київського районного суду м.Полтави.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 01 листопада 2019 року відкрито провадження у даній справі.

Відповідач відзиву на позов суду не подала. Клопотання та заяви від сторін суду не надходили.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, уповноваживши адвоката Штепу Н.В. представляти його інтереси в суді.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 22 жовтня 2016 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають трьох спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.4-7).

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що збереження шлюбу є неможливим.

На час розгляду справи він позов підтримує та просить задовольнити. Шлюб просить розірвати, про що суду в судовому засіданні повідомила представник позивача.

Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Позивач на примирення не згоден.

Тому надання подружжю терміну на примирення всупереч бажанню позивача суперечитиме моральним засадам суспільства та вимогам закону, оскільки примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Зважаючи на відносини, що винили між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам.

Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В даному шлюбі сторони прізвища не змінювали.

Керуючись ст.ст. 11О, 112, 113 СК України, ст.ст. 259, 263-265, суд, -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 22 жовтня 2016 року Подільським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №245, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу:

його - ОСОБА_1 ;

її - ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , проживаючий: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 , проживаюча: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлений 17 січня 2020 року.

Головуючий О.А.Самсонова

13.01.2020