Справа № 191/2846/19
Провадження № 2/191/726/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
03.02.2020 м.Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Гречко Ю.В.
за участю секретаря Борисової О.В.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він, ОСОБА_1 , є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на вищевказаний будинок підтверджується Договором купівлі-продажу від 29.11.1985 року. Відповідач 1 та відповідач 2 по справі, зареєстровані в будинку, але фактично не проживають у вказаному будинку з грудня 2009 року і по теперішній час, теперішнє їх місце проживання невідомо, вони не спілкуються. Реєстрація відповідачів у будинку порушує його права. Просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 ; Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 ; Судові витрати по справі покласти на позивача.
До початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідачі у відкрите судове засідання не з`явилися по невідомій суду причині.
Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно договору купівлі-продажу квартири від 29 листопада1985 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2170, ОСОБА_1 на парі приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно довідки, виданої головою квартального комітету № 10 01 липня 2019 року, ОСОБА_2 , 1954 р.н., та ОСОБА_3 , 1991 р.н., зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживають більше 10 років за даною адресою. Факт реєстрації відповідачів у будинку по АДРЕСА_1 також підтверджується домовою книгою.
У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Оскільки договір найму житлового приміщення між сторонами не укладався, суд при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, застосовує норми цивільного законодавства.
Згідно зі ст.386 ЦК України власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст..7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням.
Суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловий будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відповідачі не проживають у даному будинку, більше одного року без поважної причини.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити .
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Ю. В. Гречко