Житомирський апеляційний суд
Справа №294/1654/15-ц Головуючий у 1-й інст. Лесько М. О.
Категорія 26 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря судового засідання Кучерявого О.В.

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"

на заочне рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 14 серпня 2017 року, ухвалене під головуванням судді Лесько М.О.

у цивільній справі №294/1654/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року ПАТ "УкрСиббанк" звернувся до суду з позовом. Просив стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором, яка станом на 25.11.2015 року становила 35 891,79 доларів США, що включає: 32 899,93 долари США заборгованість по поверненню кредиту; 2 991,86 доларів США заборгованість по процентах за користування кредитом; 5 218,53 грн. пеня за прострочення сплати кредиту та 15 317,69 грн. пеня за прострочення сплати процентів. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що 27.03.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником прав та обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та фізична особа ОСОБА_4 уклали договір про надання споживчого кредиту №0. Відповідно до умов Кредитного договору Банк надав позичальнику ОСОБА_4 кредитні кошти (кредит) в сумі 38 300,00 доларів США, а позичальник взяла на себе зобов`язання повернути банку наданий кредит у повному обсязі не пізніше 27.03.2029 року та щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 11,9% річних шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 415,00 доларів США 27 числа кожного місяця.

На забезпечення виконання ОСОБА_4 зобов`язань за кредитним договором, були укладені договори поруки, за умовами яких поручителі поручилися перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту від 27 березня 2008 року, а саме: 1.між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №0/п1 від 27.03.2008 року;

2.між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №0/п2 від 27.03.2008 року;

3.між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки №0/п3 від 27.03.2008 року.

Відповідно до п.1.3. договорів поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідно до п.1.4. договорів поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Банк перед відповідачем ОСОБА_4 зобов`язання щодо надання грошових коштів виконав, але відповідач умови зазначеного кредитного договору щодо повернення грошових коштів зі сплатою відповідних відсотків не виконує, що змусило позивача звернутись до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою Чуднівського районного суду від 14 серпня 2017 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_5 у зв`язку з його смертю.

Заочним рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 14 серпня 2017 року позов було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості по поверненню кредитних коштів і процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту №0 від 27.03.2008 року у розмірі 35 891,79 доларів США (тридцять п`ять тисяч вісімсот дев`яносто один долар США сімдесят дев`ять центів) та суму пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та процентах у розмірі 20 536,22 гривень (двадцять тисяч п`ятсот тридцять шість гривень двадцять дві копійки).

Відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Цим же рішенням стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судові витрати у розмірі 14 808,32 грн.

У поданій апеляційній скарзі ПАТ "УкрСиббанк" просить зазначене рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості із поручителів та ухвалити нове рішення, яким задовольнити ці позовні вимоги. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що висновок суду про припинення поруки внаслідок збільшення обсягу відповідальності без згоди поручителів є безпідставним, оскільки умовами кредитного договору передбачено автоматичне нарахування підвищеної процентної ставки у разі прострочення виконання кредитного зобов`язання.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково. Заочне рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 14 серпня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 скасовано та постановлено нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині з інших правових підстав.

Постановою Верховного Суду від 11 грудня 2019 року касаційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Постанову Житомирського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга не містить доводів в частині вимог до позичальника ОСОБА_6 А тому в цій частині законність рішення апеляційним судом не перевіряється.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 27.03.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником прав та обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та фізична особа ОСОБА_7 укладено договір про надання споживчого кредиту №0 (том 1, а.с.6-14).

Відповідно до пунктів 1.1. та 1.2. кредитного договору Банк надав позичальнику ОСОБА_7 кредитні кошти (кредит) в сумі 38 300,00 доларів США, а позичальник взяла на себе зобов`язання повернути банку наданий кредит у повному обсязі не пізніше 27.03.2029 року та щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 11,9% річних шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 415,00 доларів США 27 числа кожного місяця.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 25.11.2015 року заборгованість відповідача ОСОБА_6 перед позивачем становила 35 891,79 доларів США, що включає: 32 899,93 доларів США заборгованість по поверненню кредиту; 2 991,86 доларів США заборгованість по процентах за користування кредитом; 5 218,53 грн. пеня за прострочення сплати кредиту та 15 317,69 грн. пеня за прострочення сплати процентів (том 1. а.с.27-35).

Правильність зазначеного розрахунку відповідачами не спростована.

На забезпечення виконання ОСОБА_4 зобов`язань за кредитним договором, 27 березня 2008року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 укладено договори поруки №0/п1, № 0/п2, № 0/п3, за умовами яких поручителі поручилися перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором від 27.03.2008 року №0 у повному обсязі.

Відповідно до п.1.1. договорів поруки поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_7 усіх її зобов`язань перед банком, що виникли з договору про надання споживчого кредиту №0 від 27.03.2008 року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до п.1.3. договорів поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.

Відповідно до п.1.4. договорів поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині вимог до поручителів, суд першої інстанції виходив з того, що порука припинилася.

Проте, в повній мірі погодитися з висновками суду неможливо, оскільки вони зроблені передчасно.

Так, відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, зараз і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Відповідно до частини першої статті 553, частин першої та другої статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Частиною першою статті 251 ЦК України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що порука - це строкове зобов`язання, строк поруки відноситься до преклюзивних строків, а тому його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

Договорами поруки від 27 березня 2008 року № 0/п1, № 0/п2, укладеними з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не встановлений строк, після настання якого порука припиняється, а тому в цьому випадку підлягає застосуванню положення частини четвертої статті 559 ЦК України, відповідно до якої порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

У разі, якщо кредитор змінив строк виконання основного зобов`язання, направивши боржнику вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом та інших платежів, а договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, шестимісячний строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, для пред`явлення вимоги поручителю (шляхом пред`явлення позову до суду) обчислюється від дня дострокового повного погашення заборгованості, зазначеного у вимозі кредитора. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може. Одночасне направлення боржнику та поручителю вимоги про дострокове повернення кредиту у зв`язку з наявністю заборгованості не є вимогою кредитора до поручителя в сенсі частини четвертої статті 559 ЦК України.

З огляду на положення другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України можна зробити висновок про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу за основним зобов`язанням.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12 (провадження № 14-145цс18).

В даному випадку сторони встановили як строк дії договору - до повного погашення позичальником заборгованості за кредитом та процентів за користування ним, кінцевий строк повернення кредиту до 27 березня 2029 року, так і строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням ануїтетних платежів у розмірі 415,00 доларів США щомісяця до 27 числа кожного календарного місяця строку кредитування для основної заборгованості і для процентів за користування кредитом.

Ануїтетні платежі - це регулярні щомісячні або щоквартальні платежі, що направляються на погашення кредиту, а саме основного боргу і процентів, розраховуються таким чином, що в кінці терміну кредитного договору за умови виконання зобов`язання позичальником заборгованість повністю погашається.

Згідно з довідкою - розрахунком заборгованості за кредитним договором від 25 листопада 2015 року, останній платіж за тілом кредиту сплачений 27 листопада 2014 року у розмірі 87,87 доларів США, а зі сплати процентів за користування кредитом - 04 листопада 2015 року у розмірі 200,00 доларів США (сплата процентів здійснювалася не систематично, у зв`язку з чим станом на 25 листопада 2015 року заборгованість складала 2 991,86 доларів США). Банк звернувся до суду із зазначеним позовом 07 грудня 2015 року.

Відповідно до п.12.1 Кредитного договору , сторони погодили, що відповідно до ст.ст.525,611 ЦК у випадку настання обставин, визначених у п.п.2.3,4.9,5.3,5.6,5.8,5.10,8.4,10.2,10.14 цього Договору та направлення Банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення Позичальником порушень умов за цим Договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від Банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати отримання Позичальником повідомлення про дострокове повернення кредиту від Банку, при цьому у випадку неотримання Позичальником повідомлення в результаті зміни адреси, без попереднього про це письмового повідомлення Банку чи у разі неотримання Позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) Банку з інших підстав протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) Банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 календарний день з дати відправлення Позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від Банку.

Тобто, за умовами договору, який є чинним, початок перебігу строку на пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту пов`язується з направленням вимоги про дострокове повернення кредиту.

28 серпня 2015 року Банк направив рекомендованою поштою на адреси відповідачів вимогу про дострокове повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом №30-11/28318, № 30-11/28319, № 30-11/28320, відповідно до яких вимагав протягом 31 календарного дня з моменту її отримання повернути прострочену заборгованість за кредитним договором від 27 березня 2008 року у розмірі 2 973,57 доларів США. У випадку не усунення порушень на 32 день з дня отримання цієї вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги з 41 дня з дати її направлення, Банк вимагатиме дострокового повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом у розмірі 35 138,42 доларів США.

Зазначені вимоги отримані відповідачами, в тому числі і поручителями, 3 вересня 2015 року, про свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень (т.1 а.с.26). Зазначені докази відповідачами не спростовані.

У зв`язку з цим за умовами договору термін повернення кредиту таким, що настав, слід вважати з 6 жовтня 2015 року.

З цим позовом до суду Банк звернувся 7 грудня 2015 року, тобто, у межах шестимісячного строку, передбаченого ч.4 ст.559 ЦК.

Враховуючи, що порука припинилася лише в частині зобов`язань до 06.10.2015 року, апеляційний суд приходить до висновку, що солідарний із позичальником обов`язок поручителі мають нести в частині нарахованої заборгованості, починаючи з 6 жовтня 2015 року.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості шляхом проведення простих математичних розрахунків, апеляційний суд визначає зазначену заборгованість в сумі: 32068,82 Долларів США заборгованість за кредитом, 2656,50 Долларів США заборгованість за відсотками, 4932,59 грн.(731,65+2071,65+496,23+1632,86) пеня (т.1 а.с.27-35).

За наведених обставин та відповідно до положень п.4 ч.1 ст.376 ЦПК оскаржуване рішення в частині вимог до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення - про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" задовольнити частково.

Скасувати заочне рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 14 серпня 2017 року в частині вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ухвалити в цій частині нове рішення - про часткове задоволення позову.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" 34725,32 Доллари США заборгованості за кредитом і відсотками та 4932,59 грн. пені за прострочення сплати кредиту і відсотків.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 07.02.2020 року.