РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року

м. Рівне

Справа № 569/6168/19

Провадження № 22-ц/4815/143/20

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Гордійчук С.О., Хилевича С.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА",

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 жовтня 2019 року (ухвалене у складі судді Бердія М.А.) у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" про стягнення невиплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

27 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" про стягнення невиплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 03 грудня 2018 року на автодорозі М-06 Київ-Чоп поблизу міста Дубно внаслідок потрапляння каміння в лобове скло, яке вилетіло з під коліс зустрічного транспортного засобу, її автомобіль зазнав пошкодження у вигляді тріщин лобового скла.

На дату виникнення пошкоджень, автомобіль був застрахований в ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА", що підтверджується договором добровільного страхування наземного транспортного засобу "КАСКО" № 826001/4610/0000158 від 01.06.2018 року та додатковими угодами до нього.

Зазначає, що аварійним комісаром оглянуто транспортний засіб та зафіксовано пошкодження лобового скла на технічні засоби фотозйомки.

04 грудня 2018 року страховику надано документи необхідні для прийняття рішення про виплату стразового відшкодування.

Страховиком, в порушення п. 9.7. укладеного між ними договору страхування, не прийнято рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування.

Внаслідок порушення відповідачем її прав вона здійснила відновлювальні ремонти застрахованого транспортного засобу за власний рахунок, вартість яких становить 27 311 грн 99 коп.

Неможливість використання застрахованого автомобіля тривалий час спричинило їй моральні страждання. Також таких страждань завдало їй ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків за договором.

Просила суд визнати подію, що сталася 03 грудня 2018 року страховим випадком відповідно до договору № 826001/4610/0000158 від 01.06.2018 року; стягнути з ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" на її користь суму невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 27311 грн 99 коп; стягнути з ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" на її користь 5000 грн компенсації за понесені моральні страждання.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" про стягнення невиплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди задоволено.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" на користь ОСОБА_1 суму невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 27311 грн. 99 коп.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" на користь ОСОБА_1 5000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду мотивовано обґрунтованістю позовних вимог.

09 грудня 2019 року ПрАТ "СК "УНІКА" подано апеляційну скаргу, у якій, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована незаконністю оскаржуваного рішення суду.

Вказує, що відповідачем виконано всі зобов`язання по договорі страхування.

Відповідно до п. 1.2.8. договору позивач повинен був сплатити на рахунок відповідача черговий страховий платіж у сумі 28 196 грн до 15.12.2018 року, у зв`язку з тим, що позивачем не було перераховано кошти на ремонт автомобіля згідо платіжного доручення № 012423 від 27.03.2017 року у розмірі 21065,28 грн, згідно п. 9.14 договору.

Тому ПрАТ "СК "УНІКА" було здійснено зарахування в рахунок несплаченого страхового платежу по договору у розмірі 27 311,99 грн (здійснено взаємозалік).

Додає, що такого види відповідальності за порушення грошового зобов`язання як відшкодування моральної шкоди, ані положеннями ЦПК України, ані Законом України "Про страхування" не передбачено.

29 січня 2020 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Дяденчуком А.І. подано відзив на апеляційну скаргу у якому покликається на законність рішення суду.

Вказує, що доказів проведення відповідачем взаємозаліку ним не подано. Позовну заяву подано до суду у березні 2019 року, а залік зустрічних вимог здійснено лише у листопаді 2019 року, після ухвалення рішення суду.

Право на відшкодування моральної шкоди не обмежується положеннями ст. 625 ЦК України.

Просить про залишення оскаржуваного рішення без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Судом встановлено, 01 червня 2018 року між ОСОБА_1 та ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу "КАСКО" № 826001/4610/0000158, яким було застраховано належний ОСОБА_1 транспортний засіб марки "BMW", моделі "Х5", номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2015 року випуску. Строк дії договору від 09 червня 2018 року по 15 грудня 2018 року (а.с. 6).

Згідно п.4.1.2 умов страхування до вищевказаного договору, страховим випадком є ДТП, в т.ч. викид каменів чи інших твердих фракцій із-під коліс транспорту (а.с. 8, зворот).

Виплата страхового відшкодування проводиться страховиком за умовами договору на підставі заяви Вигодонабувача (п.9.1. умов страхування).

03 грудня 2018 року на автодорозі М-06 Київ-Чоп поблизу міста Дубно внаслідок потрапляння каміння в лобове скло застрахованого транспортного засобу марки "BMW", моделі "Х5", номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2015 року випуску, яке вилетіло з під коліс зустрічного транспортного засобу, лобове скло автомобіля зазнало пошкодження у вигляді тріщин.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 6 умов страхування до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу "КАСКО" № 826001/4610/0000158 у разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страхувальник повинен негайно сповістити страховика про страховий випадок (а.с. 9, зворот).

03 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" із заявою № 00281148 про подію, що має ознаки страхового випадку та подала пояснення до заяви (а.с. 14).

Як вбачається із пояснень ПАТ "Страхова компанія "Уніка" 03 грудня 2018 року автомобіль було оглянуто представником ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" та складено протокол огляду транспортного засобу.

У порушення умов укладеного між сторонами договору ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" не здійснила виплату страхового відшкодування.

Відповідно до п. 10 умов страхування до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу "КАСКО" № 826001/4610/0000158 Підставою для відмови Страховика у виплаті страхового відшкодування є: навмисні дії Страхувальника, його посадових осіб, працівників або осіб, які мають повноваження діяти від його імені, спрямовані на настання страхового випадку; вчинення Страхувальником, його посадовою особою, працівником або особою, яка має повноваження діяти від його імені, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; подання Страхувальником свідомо неправдивих відомостей, що зазначаються у п.1 Договору про предмет Договору або про факт настання страхового випадку; отримання Страхувальником повного відшкодування збитків від особи, винної у їх заподіянні; несвоєчасне повідомлення Страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення Страховикові перешкоду визначенні обставин, характеру або розміру збитків; невиконання Страхувальником умов Договору; власноручної відмови від отримання відшкодування; залишення місця події, що створило Страховику перешкоди у визначенні обставин, характеру та/або розміру збитків; ухилення чи відмова від проходження в установленому порядку огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; інші випадки, передбачені законом або умовами Договору.

Згідно зі статтею 991 ЦК України страховик має право відмовитись від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не доведено наявності, передбачених в укладеному між сторонами договорі добровільного страхування наземного транспортного засобу "КАСКО" № 826001/4610/0000158, підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Доводи апеляційної скарги про здійснення ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" зарахування в рахунок несплаченого страхового платежу по договору у розмірі 27 311,99 грн не знайшли свого підтвердження, так як умовами укладеного між сторонами договору здійснення вказаного зарахування не передбачено.

Згідно акту виконанних робіт №2846 від 29.12.2018 року, складеного центром сервісного обслуговування "ВАЛЕРІ М", загальна вартість відновлювального ремонту по заміні лобового скла автомобіля марки "BMW", моделі "Х5", д.н.з. НОМЕР_2 складає 27 311,99 грн.

Відповідно до квитанцій №5 та №6 від 29 грудня 2018 року позивачем ОСОБА_1 сплачено на рахунок центру сервісного обслуговування "ВАЛЕРІ М" грошові кошти в сумі 27311,99 грн. за надання послуги по заміні лобового скла.

З урахуванням викладеного, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 та стягнення з ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" на її користь невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 27311 грн 99 коп та 5000 грн моральної шкоди є правильним.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 жовтня 2019 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач С.С. Шимків

Судді: С.О. Гордійчук

С.В. Хилевич