Ухвала

10 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 522/14159/18

провадження № 61-5335ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення шкоди,

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2020 року до Верховного Суду засобами електронного зв`язку ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Вказана касаційна скарга не може бути прийнята до провадження судом касаційної інстанції, оскільки порушено вимоги частини другої та четвертої статті 392 ЦПК України - касаційна скарга не підписана особою, яка її подала; не додано копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи; не надано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; не зазначено підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 392 ЦПК України касаційна скарга подається у письмовій формі.

Відповідно до частин першої, четвертої та восьмої статті 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з пунктом 15.1 підпункту 15 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно подати до Верховного Суду підписану оригіналом підпису редакцію касаційної скарги у письмовій формівідповідно до кількості учасників справи.

У касаційній скарзі заявник заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на пункт 1 частини першої статті 5

Закону України «Про судовий збір», де вказано, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: 1) позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Предметом розгляду у цій справі є позовні вимоги про: 1) скасування наказу про звільнення; 2) поновлення на роботі на раніше займаній посаді;

3) зобов`язання Військово-медичного клінічного центру Південного регіону виплатити заявнику заробітну плату за вимушений прогул на роботі, починаючи з 23 червня 2018 року по теперішній час; 4) зобов`язання Військово-медичного клінічного центру Південного регіону виплатити їй відшкодування моральної шкоди у розмірі 40 тис. грн.; 5) зобов`язання Військово-медичного клінічного центру Південного регіону виплатити заявнику матеріальну компенсацію за взяту позику у розмірі 20 тис. грн.

Таким чином, клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки за заявлені позовні вимоги по стягненню моральної та матеріальної шкоди заявник від сплати судового збору не звільняється.

З огляду на вищенаведене, ОСОБА_1 повинна сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту 2 пункту 9 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою касаційної скарги майнового характеру судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1 762 грн.

Враховуючи викладене, заявник за подання касаційної скарги має сплатити 1 409 грн 60 коп. судового збору або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, заявником не зазначено підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень згідно частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Однак, в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі не зазначені передбачені частиною другою

статті 389 ЦПК України підстави касаційного оскарження судових рішень.

Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Таким чином, заявнику слід надати уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням підстави (підстав) касаційного оскарження судових рішень відповідно до частини другої статі 389 ЦПК України.

Згідно з частиною другою та частиною третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті

185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 11 травня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта