Справа № 310/4510/19
РІШЕННЯ

Іменем України

16 липня 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі головуючого судді Богомолової Л.В.

при секретарі Рибалка Н.М.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача Протасенко Л .А.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Осипенківський центр медико-санітарної допомоги Осипенковської сільської ради Бердянського району Запорізької області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення, поновити його на посаді двірника Новопетрівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини (АЗПСМ), стягнути з «АЗПСМ» на користь позивача суму заробітку за час вимушеного прогулу з 20 травня 2019 року до дня поновлення на роботі. При цьому ОСОБА_1 посилається на те, що він перебував у трудових відносинах з Новопетрівською амбулаторією загальної практики сімейної медицини (АЗПСМ), з 09 жовтня 2018 року працював дворником. 20 травня 2019 року на підставі наказу від 17.05.2019 року №42-к/тр, в.о. головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Осипенковський центр медико-санітарної допомоги» Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області Протасенко Л.А. позивача ОСОБА_1 звільнено із займаної посади за п.1 ст.40 КЗпП України - у зв`язку із скороченням штату. Позивач зазначає, що за час своєї роботи завжди сумлінно ставився до виконання своїх обов`язків, сприяв покращенню виробничих показників на дорученій ділянці роботи, жодного разу не допускав порушень трудової дисципліни, є інвалідом ІІІ групи, перебуває на обліку в управлінні Бердянського об`єднаного управління ПФУ та отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1497 грн. і водночас вимушений працювати та утримувати свою сім`ю, оскільки заробітна плата поряд з пенсією є єдиним джерелом доходу для його родини.

Вивільнення його у зв`язку зі скороченням штату працівників у встановлений законодавством строк суперечить закону, оскільки його персонально не попереджено та не запропоновано іншу роботу на тому ж підприємстві, тобто відповідачем були порушені норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника, а тому ОСОБА_1 вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Відповідач в.о. головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Осипенковський центр медико-санітарної допомоги» Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області Протасенко Л.А. надала до суду відзив на позовну заяву, який підтримала у судовому засіданні та пояснила, що в березні 2019 року було проведено аналіз стану та перспектив розвитку подальшої діяльності Комунального некомерційного підприємства «Осипенківський центр первинної медико-санітарної допомоги» Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області, за результатами якого встановлено суттєве зменшення обсягів фінансування від Національної служби здоров`я України, що було зумовлено змінами діючого законодавства з приводу фінансування закладів охорони первинної ланки надання медичної допомоги, та недостатньою кількістю укладених декларацій з населенням про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу. У зв`язку з браком фінансових резервів для підтримання діяльності, недостатністю коштів на нарахування заробітної плати, з метою оптимізації структури підприємства було прийняте рішення про скорочення чисельності та штату працівників. У підприємства були вакансії медичних працівників, однак позивач не має медичної освіти, тому йому не була запропонована вакансія лікаря. Посада двірника скорочена, іншої посади, яку можливо було б запропонувати позивачу у підприємства немає. Просить у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, на підставі заяви позивача від 08.10.2018 року про прийняття на роботу, ОСОБА_1 був прийнятий на посаду двірника Новопетрівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини Комунального некомерційного підприємства «Осипенківський центр первинної медико-санітарної допомоги» Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області з 09.10.2018 року згідно наказу №23-к/тр від 08.10.2018 року у порядку переведення з Комунального підприємства «Бердянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Бердянського району (а.с.52).

На підставі заяви позивача від 07.11.2019 року за вх.75, ОСОБА_1 був переведений на посаду оператора газової котельні Новопетрівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини даного комунального підприємства на час опалювального сезону згідно наказу від 08.11.2018 року №75-к/тр (а.с.53).

Відповідно до заяви позивача від 21.11.2019 року за вх.76, ОСОБА_1 був прийнятий за сумісництвом з 22.11.2018 року на 0,5 ставки посади двірника Новопетрівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини на час опалювального сезону згідно наказу від 21.11.2018 року №76-к/тр ( а.с.54).

Наказом відповідача № 17 від 26.03.2019 року ОСОБА_1 переведений на 1,0 ставки посади двірника Новопетрівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини згідно наказу відповідача від 26.03.2019 року № 25-к/тр ( а.с.55).

Наказом № 42-к/тр від 17.05.2019 року в.о. головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Осипенковський центр медико-санітарної допомоги» Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області Протасенко Л.А. позивача ОСОБА_1 звільнено із займаної посади у зв`язку зі скороченням штату працівників за п.1 ст.40 КЗпП України та за браком вільних посад ( а.с.22, 56).

З наказом про звільнення за скороченням штату за п.1 ст.40 КЗпП України ОСОБА_1 ознайомлений особисто під підпис 21.05.2019 року (а.с.22).

Таким чином, позивач пропрацював у відповідача 6 місяців 11 днів.

Відповідно до п.2.1 розділу 2 Статуту Комунального некомерційного підприємства «Осипенківський центр первинної медико-санітарної допомоги» Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області, затвердженого рішенням 24 сесії Осипенківської сільської ради VIII скликання від 26.06.2018 року №6, створений з метою надання первинної медичної допомоги та здійснення управління медичним обслуговуванням населення Осипенківської ОТГ.

Згідно п.5.1.2,п.5.3.2, п.5.3.3, п.5.3.5 розділу 5 Статуту, з метою виконання статутних завдань і цілей, Підприємство самостійно планує, організовує і здійснює свою статутну діяльність, визначає основні напрямки свого розвитку, забезпечує своєчасну сплату податкових та інших зобов`язань, забезпечує додержання чинного законодавства України про працю ( в тому числі і нарахування та виплату заробітної плати), розробляє та реалізує кадрову політику. Відповідно до Бюджетного Кодексу, ЗУ «Про місцеве самоврядування» на здійснюється за рахунок бюджетних коштів (від Національної служби здоров`я України) та частково за рахунок місцевого бюджету.

13.03.2019 року на виконання вимог ст. 49-2 КЗпП України ОСОБА_1 було персонально попереджено про вивільнення на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 в списку працівників КНП «Осипенківського центру ПМСД» ОСР, який є додатком №1 до наказу №25 від 12.03.2019 року (а.с.64).

Рішенням №105а від 03.05.2019 року уповноваженої особи від трудового колективу ОСОБА_4 надана згода щодо скорочення штатних посад та визначення працівників, що підлягають звільненню на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, в тому числі і позивача ОСОБА_1 ( а.с.67).

Наказом №35 від 08.05.2019 року було зазначено підготувати документи для скорочення відповідних посад за браком вільних посад, в тому числі і на посаду двірника Новопетрівської АЗПСМ, яку займав позивач ( а.с.69).

В судовому засіданні встановлено, що позивачу відомо про наявність вільних посад на час його звільнення, якими є фахівці з належною освітою та медичні лікарі, однак наявність медичної освіти, або іншої, яка дає право на зайняття відповідної посади він не має, тому не має право на зайняття вільних посад за відсутністю належної освіти.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного суду у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Пунктом 1 ч.1 ст.40 КЗпП України передбачена можливість розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у випадку зміни в організації виробництва і праці. Під змінами в організації виробництва і праці в понятті п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України розуміється ліквідація, реорганізація, банкрутство або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. За таких обставин працівник може бути звільнений з роботи за п.1ч.1 ст.40 КЗпП України, зокрема, якщо скорочується чисельність або штат працівників і така підстава може бути самостійною.

Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням відповідно ст. 40 ч.1 п.1 КЗпП України, суди мають з`ясувати питання про те, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

Оскільки у відповідача відбулись зміни в організації виробництва і праці, а саме - скорочення чисельності штату працівників, в тому числі й посада позивача, останній своєчасно попереджався про наступне вивільнення, з моменту такого попередження і до дати звільнення інша робота чи посади йому не пропонувались у зв`язку з відсутністю такою посади.

Доводи позивача про те, що виключення із штатного розпису Новопетрівської АЗПСМ посади двірника, було зроблено всупереч закону, судом не приймаються до уваги оскільки визначення доцільності скорочення штату працівників відповідача не входить до повноважень суду.

Позивач також посилається на те, що він мав переважне право на залишення на роботі, передбачене статтею 42 КЗпП України та зазначає про те, що він працював з 09.10.2018 року, сумлінно ставився до виконання своїх обов`язків, при цьому не був ознайомлений з посадовою інструкцією, не допускав порушень трудової дисципліни, є інвалідом 3 групи, перебуває на обліку в ПФУ, отримує невелику пенсію, має на утриманні дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною та неповнолітнього сина, який навчається, суд не приймає до уваги у зв`язку з відсутністю посади, яку можливо було б запропонувати позивачу.

Звільнення з підстав, передбачених ч.1 п.1 ст. 40 КЗпП України допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (ч.2. ст. 40 КЗпП України).

Суд встановив, що у відповідача мало місце скорочення штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, внаслідок чого було скорочено посаду двірника, яку обіймав позивач, останнього в установленому законом порядку за два місяці було попереджено про наступне вивільнення, відповідачем не було запропоновано позивачу вакантну посаду у зв`язку з відсутністю посад, яку міг зайняти позивач, а також отримано згоду уповноваженого представника трудового колективу на розірвання трудового договору на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, суд дійшов висновку про те, що звільнення позивача відбулося з дотриманням норм трудового законодавства, а тому оспорюваний наказ є законним і скасуванню не підлягає.

Суд вважає, що процедура звільнення позивача у зв`язку зі скороченням чисельності або штату робітників за п.1 ст. 40 КЗпП України проведена з урахуванням вимог чинного законодавства, порушень при звільненні в ході судового розгляду справи не виявлено.

Окрім того, позивач просить поновити його на посаді двірника Новопетрівської АЗПСМ, яку виключено із штатного розпису Новопетрівської АЗПСМ.

При таких обставин, та враховуючи, що позивачем не доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.40, 42,49-2 КЗпП України, ст.ст.10,13,76,89,259,263,265,274-279,354,355 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_5 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати -відмовити.

Копію рішення надіслати сторонам в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга може бути подана до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, в порядку ст.273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 22.07.2020 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Л. В. Богомолова