Справа № 761/1378/20
Провадження № 6/761/189/2020
У Х В А Л А

Іменем України

05 лютого 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарях: Осадчук М.І., Цигановій Ю.М.,

за участю приватного виконавця: Варава Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Варава Романа Сергійовича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 -

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2020 року до суду надійшло вказане подання.

Приватний виконавець в поданні просить: надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Подання обгрунтоване тим, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження №55998726 з примусового виконання виконавчого листа виданого на виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 7 879 047,20 грн.

Як зазначає приватний виконавець, боржник ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження.

Зазначена в поданні квартира належить на праві власності боржнику. З метою опису квартири, приватним виконавцем неодноразово було здійснено виходи за місцем знаходження квартири, проте провести опис квартири не вдалось, боржник не надає доступу до квартири.

Боржник має рахунки в банківських установах, проте кошти відсутні.

Таким чином, для можливості провести опис приміщення, приватний виконавець звернувся до суду з цим поданням.

В судовому засіданні приватний виконавець підтримав подання та просив його задовольнити.

Вислухавши приватного виконавця, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення подання за наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно з п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи безперешкодно входити до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення.

Пунктом 13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець звертається до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до ст.30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні приватного виконавця Варави Романа Сергійовича перебуває виконавче провадження №55998726 відкрите 15.03.2018 року з примусового виконання виконавчого листа №2610/528/2012, виданого 25.09.2014 року Шевченківським районним судом м.Києва на виконання рішення за позовом Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 7 876 224,20 грн.

Постановою від 11.04.2018 року приватний виконавець наклав арешт на все нерухоме майно боржника.

З матеріалів виконавчого провадження, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні, вбачається, що 13.06.2018 року та 18.04.2018 року представник боржника знайомився з матеріалами виконавчого провадження, що свідчить про обізнаність боржника відносно існування виконавчого провадження.

Судом неодноразово замінювалась сторона стягувача за виконавчим провадженням та ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 12.09.2018 року (справа №2610/528/2012, провадження №6/761/791/2018) замінено стягувача на ОСОБА_3 .

На підставі зазначеної ухвали постановою приватного виконавця від 13.11.2018 року замінено сторону стягувача на ОСОБА_3

Приватним виконавцем під час встановлення майнового стану боржника з`ясовано що він не має іншого майна на яке можна звернути стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18.09.2008 року.

Вказана квартира передана в іпотеку за договором від 18.09.2008 року ОСОБА_3 на забезпечення виконання зобов`язань про повернення грошових коштів в сумі 924 800,00 доларів США в строк до 18.09.2028 року.

Інше нерухоме майно, зокрема земельна ділянка та садовий будинок, гараж, машиномісце також передані в іпотеку.

Приватний виконавець направляв вимоги боржнику бути присутнім в певний час за місцем знаходження квартири для можливості проведення опису квартири з метою подальшої її реалізації.

Проте такі вимоги отримані не були.

Приватний виконавець неодноразово виходив за місцем проживання боржника - АДРЕСА_1 з метою опису квартири, проте її опис здійснити не вдалось в зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 , що підтверджується актами приватного виконавця від 11.04.2018 року, 21.06.2019 року, 09.07.2019 року, 11.09.2019 року, 27.09.2019 року, 15.10.2019 року.

Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що квартира належить на праві власності боржнику та передана стягувачу в іпотеку, боржник ухиляється від виконання рішення суду та не повертає заборгованість, суд вважає за можливе задовольнити заявлене подання та для можливості провести опис квартири надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.439 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Варава Романа Сергійовича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 - задовольнити.

Надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Варава Роману Сергійовичу на примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_1 , а саме: квартири АДРЕСА_2 , яка належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18.09.2008 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Київського апеляційного суду.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Г.Притула