Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/1596/19
Провадження № 2/191/380/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
07.02.2020
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Бондаренко Г.В.
за участю секретаря Силкіної О.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А., Синельниківський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису таким, що підлягає виконанню,-
Позивач звернулась до суду з позовом до Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А., Синельниківський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису таким, що підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої вимоги, тим, що 10 вересня 2008 року між нею та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір б/н від 10.09.2008 року.
10 липня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А, за заявою відповідача, було вчинено виконавчий напис (реєстраційний № 6878) щодо стягнення заборгованості в розмірі 280 037, 69 грн., з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк».
27 вересня 2018 року державним виконавцем Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Бігма Г.О., розглянута заява стягувача про примусове виконання та було відкрито виконавче провадження №57292738 з примусового виконання виконавчого напису № 6878 виданого 10.07.2017 року приватний нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. про стягнення заборгованості в розмірі 280 037,69 грн., з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк».
Позивачка вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки, по-перше АТ КБ «ПриватБанк» для вчинення спірного виконавчого напису нотаріусу надав копію кредитного договору, а не оригінал; по-друге, для одержання виконавчого напису нотаріуса банку слід було надати засвідчену виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, а не розрахунок заборгованості; по-третє, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
Щодо виконавчого напису, приватний нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та нотаріусом не було перевірено отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.
Також відсутні докази того, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними.
Слід також зазначити, що у відповідача відсутні будь-які докази на підтвердження того, що АТ КБ «ПриватБанк» було направлено позивачу лист з вимогою про усуненні порушення стосовно зобов`язання, також відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що вказаний лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором ОСОБА_1 отримувала, у зв`язку з чим остання була позбавлена можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимог АТ КБ «ПриватБанк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми пред`явленої до стягнення.
Також відповідачем на суму заборгованості одночасно нараховано пеню, а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг. Також різні комісії, що є порушенням Закону України «Про захист прав споживачів», положень Цивільного кодексу України, та інших правових актів.
Просить виконавчий напис від 10 липня 2017 року, вчинений приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., зареєстрований в реєстрі за №6878, щодо стягнення заборгованості в розмірі 280 037,69 грн., з неї ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк», таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на її користь сплачений судовий збір за подання позову у розмірі 768, 40 грн.
Позивач до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився з невідомої суду причини, хоча був належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання, про, що свідчать рекомендовані повідомлення які є в матеріалах справи з відміткою про отримання.
Третя особа: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А., до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі.
Представник третьої особи: Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.
Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів, з урахуванням думки позивача, за відсутності відповідача і постановити заочне рішення.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Так, 10 липня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис №6878 про стягнення з ОСОБА_1 на корить ПАТ КБ «Приватбанк» за несплачену в строк за Кредитним договором №DNXRRX19890043 від 10.09.2008 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 02.06.2017, заборгованості у розмірі 280 037 гривні 69 копійки, з яких:
-заборгованість за тілом кредиту у розмірі 9234,31 грн;
-заборгованість за відсотками у розмірі 981,38 грн.;
-заборгованість з комісії у розмірі 1 662,15 грн.;
-заборгованість з пені у розмірі - 254 348, 53 грн.;
-заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі - 500,00 грн.;
Стягнення здійснюється за період з 10 вересня 2008 року по 2 червня 2017 року.
Постановою державного виконавця Синельниківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Бігма Г.О. 27.09.2018 року було відкрито виконавче провадження ВП №57292738 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису.
Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Законом України « Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172» (пункт 3 глави 16 Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України).
Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України " Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17.
Як вбачається із копії виконавчого напису від 10 липня 2017 року строк, за яким провадиться стягнення за період з 10 вересня 2008 року по 02 червня 2017 року.
Суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом не було враховано вимоги ст. 88 Закону України « Про нотаріат», в якій зазначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Строк, за який провадиться стягнення в оскарженому виконавчому написі нотаріуса визначено більше ніж за 9 років, тобто більше трьох років з дня виникнення права вимоги у банка, що суперечить положенням ст..257 ЦК України про те, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.
Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Судом встановлено, що при зверненні банку до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в розмір повної суми заборгованості за вищевказаним кредитним договором включено і розмір пені, який заявником нарахований поза межами річного строку спеціальної позовної давності.
Тому, в даному випадку, нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом.
Отже, суд дійшов до висновку, що оспорюваний виконавчий напис вчинений із порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пункту 284 Інструкції, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною.
Відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» не надав нотаріусу доказів отримання позичальником ОСОБА_1 письмових вимог про усунення порушень за кредитним договором, а лише надано копії таких вимог.
Таким чином, у нотаріуса не було підстав для висновку про погодження (не заперечення) боржником розміру нарахованої банком заборгованості.
Більше того, з копії заяви позичальника №DNXRRX19890043 від 10.09.2008 року вбачається, що цей договір складає між клієнтом та банком договір про надання банківських послуг.
Як вбачається із копій документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, наданих 02.01.2020 року приватним нотаріусом Чернігівського нотаріального округу Завалієвим А.А. підставою вчинення виконавчого напису стали: заява ПАТ КБ «ПриватБанк» від 28.06.2017 року, та надані ним анкета-заява позичальника, розрахунок заборгованості за договором № DNXRRX19890043 від 10.09.2008, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 02.06.2017 року та письмова вимога банку.
Тобто, в документах, які надіслані суду нотаріусом, на підставі яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис, відсутній оригінал кредитного договору, а лише завірена банком копія, що свідчить про відсутність у нотаріуса на час вчинення виконавчого напису кредитного договору про повний та достовірний обсяг його умов, зокрема, щодо підстав та розміру нарахування комісії, пені, штрафу тощо.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а також інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, тому на користь ОСОБА_1 з відповідача необхідно стягнути судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору при подачі позову в розмірі 768,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526,527,530,610,623,1054 ЦК України, ст. ст.10,12,13,141,263,265,суд, -
Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського нотаріального округу Завалієвим А.А., 10 липня 2017 року за №6878 про стягнення з ОСОБА_1 на корить ПАТ КБ «Приватбанк» за несплачену в строк за Кредитним договором № DNXRRX19890043 від 10.09.2008 року заборгованості у загальному розмірі 280 037 грн гривні 69 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Г. В. Бондаренко