Справа № 618/858/20
Провадження № 2-о/618/37/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 рокуДворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Гніздилова Ю. М., за участю секретаря судового засідання - Рябенко Л. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Дворічна цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, заінтересована особа - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, юридична адреса: 61145, Харківська область, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21, 8-9 поверх,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, обгрунтовуючи свої вимоги наступним. Згідно з Державним актом на право постійного користування землею серії ХР-09-00-001879, виданим на підставі рішення XII сесії XXI скликання Токарівської сільської Ради народних депутатів Дворічанського району Харківської області від 24 листопада 1993 року, йому надається у постійне користування земельна ділянка площею 1,38 га, яка розташована на території Токарівської сільської ради для ведення особистого підсобного господарства. Але у вказаному Державному акті не правильно зазначено ім`я користувача земельної ділянки. З метою належного оформлення земельної ділянки заявник звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, однак отримав відповідь що вирішення питання помилки у написанні прізвища власника земельної ділянки у Державному акті можливе лише у судовому порядку. Вказана обставина позбавляє заявника можливості оформити та зареєструвати земельну ділянку відповідно до чинного законодавства.

В судове засідання заявник не з`явився, надавши до суду заяву, в якій підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в судове засідання не з`явився, надавши до суду письмові пояснення, в яких заперечував проти задоволення вимог, викладених в заяві, зазначивши при цьому, що доказів того, що при видачі державного акта на право постійного користування землею серії ХР-09-00-001879 була зроблена помилка, а також того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є однією особою, заявником не надано. Просив суд розглянути справу без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно з паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданим 04 лютого 2002 року Дворічанським РВ УМВС України в Харківській області, прізвище, ім`я, по батькові заявника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до Державного акта на право власності на право постійного користування землею серії ХР-09-00-001879, виданого на підставі рішення XII сесії XXI скликання Токарівської сільської Ради народних депутатів Дворічанського району Харківської області від 24 листопада 1993 року, ОСОБА_2 надається у постійне користування земельна ділянка площею 1,38 га, яка розташована на території Токарівської сільської ради для ведення особистого підсобного господарства.

Згідно з інформацією № Ф-83/0-0.23,17-81/138-20 від 09 вересня 2020 року, наданою Відділом у Дворічанському району Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, заявнику повідомлено, що вирішення питання помилки у написанні прізвища власника земельної ділянки у Державному акті можливо лише в судовому порядку шляхом встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі.

В наданих до суду письмових поясненнях свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили, що Державний акт на право постійного користування землею серії ХР-09-00-001879 на ім`я ОСОБА_2 дійсно належить заявнику - ОСОБА_1 , що є його справжнім ім`ям.

У зв`язку з цим, заявник відповідно до ст. 315 ЦПК України звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, від якого залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 г «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що такі справи розглядаються якщо: відповідно до закону, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язане з подальшим вирішенням суперечки про право.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Посилання представника заінтересованої особи на відсутність доказів того, що при видачі державного акта була зроблена помилка, а також того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є однією особою, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки заявником були надані належні, достовірні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог, підтверджені письмовими поясненнями свідків.

За таких обставин справи, суд вважає можливим встановити факт належності Державного акта на право постійного користування землею серії ХР-09-00-001879, виданого на підставі рішення XII сесії XXI скликання Токарівської сільської Ради народних депутатів Дворічанського району Харківської області від 24 листопада 1993 року заявнику - ОСОБА_1 і ухвалює рішення про задоволення вимог, викладених в заяві. Встановлення даного факту дає можливість заявнику оформити та зареєструвати земельну ділянку відповідно до чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 13, 19, 81, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 293, 294, 315, 319, 352, 354, п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , Державного акта на право постійного користування землею серії ХР-09-00-001879, виданого на підставі рішення XII сесії XXI скликання Токарівської сільської Ради народних депутатів Дворічанського району Харківської області від 24 листопада 1993 року, яким посвідчено право постійного користування земельною ділянкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Дворічанський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Ю. М. Гніздилов