Справа № 309/1118/20
Провадження № 2/309/975/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Волощук О.Я.

при секретарі Зейкан Н.Л.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду м. Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної часткової власності подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права спільної часткової власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями ща адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 25 квітня 1996 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області зроблено актовий запис за №17.

За час перебування у шлюбі сторони спільно побудували будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на житловий будинок оформлено на чоловіка ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно за № 1225 від 20.09.2010 року, виданого на підставі рішення виконкому Драгівської сільської ради №9 від 14.09.2010 року.

Подружнє життя між сторонами не склалося. У провадженні Хустського районного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу.

Згідно відомостей погосподарської книги № 8 на 2006 - 2010 роки та погосподарської книги №25 на 2011- 2015 роки в домогосподарстві за адресою АДРЕСА_1 проживають:

- голова домогосподарства - ОСОБА_2 , 1969 р.н.

- дружина - ОСОБА_1 , 1975 р.н.

- дочка - ОСОБА_4 , 1998 р.н.

- дочка - ОСОБА_5 , 2003 р.н.

- дочка - ОСОБА_6 , 2006 р.н.

- син - ОСОБА_7 , 2008 р.н.

Згідно довідки №438 від 19.03.2020 року, виданої виконкомом Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області вбачається, що в 2006 році зареєстровано дворогосподарство за адресою АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 (по господарська книга №8 за 2006-2020 роки). Будинок збудований за час перебування у шлюбі.

Згідно технічного паспорту №1241 від 21.09.2010 року будинок за адресою АДРЕСА_1 має загальну площу - 115,9 кв.м., житлову площу - 58,6 кв.м.

Відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки - житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 на три житлові кімнати, житловою площею 58,6 кв.м. та загальною площею 115,9 кв.м., в тому числі площа підвалу 22,7 кв.м. До будинку відносяться надвірні споруди: колодязь, питний поз. на плані № 1. Ринкова вартість об`єкту оцінки складає: 83834,00 грн.

Враховуючи те, що житловий будинок набутий подружжям під час перебування у шлюбі, є спільною сумісною власністю подружжя, правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельну ділянку видані на ім`я відповідача, то з метою захисту своїх майнових прав на майно, позивачка змушена звернутись із позовом до суду.

Позивачка просить ухвалити рішення про визнання за нею та за ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та здійснити державну реєстрацію права власності.

У підготовче судове засідання позивача ОСОБА_1 не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 , його представник-адвокат Іляшкович Н.В. до суду не з`явилися. Представник відповідача ОСОБА_8 подала заяву про визнання відповідачем позову. ОСОБА_2 не заперечив щодо визнання за позивачкою та за ним права власності по 1/2 частині житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Розгляд справи просила провести у відсутності відповідача та його представника.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розгляд справи проведено у відсутності сторін, відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що 25 квітня 1996 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області зроблено актовий запис за №17. За час перебування у шлюбі сторони спільно побудували будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Подружнє життя між сторонами не склалося. Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 11.06.2020 року шлюб між сторонами розірвано.

Право власності на житловий будинок зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно за № 1225 від 20.09.2010 року, виданого на підставі рішення виконкому Драгівської сільської ради №9 від 14.09.2010 року (а.с.22).

21.09.2010 року відповідачу ОСОБА_2 проведено технічну інвентаризацію будинку та виготовлено технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей погосподарської книги №8 на 2006 - 2010 роки та погосподарської книги №25 на 2011- 2015 роки в домогосподарстві за адресою АДРЕСА_1 проживають:

- голова домогосподарства - ОСОБА_2 , 1969 р.н.

- дружина - ОСОБА_1 , 1975 р.н.

- дочка - ОСОБА_4 , 1998 р.н.

- дочка - ОСОБА_5 , 2003 р.н.

- дочка - ОСОБА_6 , 2006 р.н.

- син - ОСОБА_7 , 2008 р.н.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі. Відповідно до вищевказаної норми СК України воно вважається таким, що належить подружжю.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України частки майна дружити та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі так і після розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частинами 1, 2 ст. 372 ЦПК України майно, що є у спільній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними і у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

При встановлених обставинах, враховуючи, що правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями за адресою: АДРЕСА_1 видані на відповідача ОСОБА_2 , з метою захисту майнових прав позивачки ОСОБА_1 на набуте у шлюбі нерухоме майно, позов ОСОБА_1 є обґрунтований та таким, що підлягає до задоволення.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку із визнанням відповідачем позову позивачці підлягає повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

Керуючись 81, 82, 83, 184 , 259 , 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 372 Цивільного кодексу України, ст. 60-72 Сімейного кодексу України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 частку у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та здійснити державну реєстрацію права власності.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та здійснити державну реєстрацію права власності.

Повернути позивачці ОСОБА_1 із державного бюджету суму сплаченого нею судового збору за подання позову в розмірі 50%, що становить 420,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Закарпатським апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Волощук О.Я.