БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/3793/20, cправа № 361/7699/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» грудня 2020 року м. Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань Саленко О.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 02 червня 2018 року Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 283; стягнути із ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути із

ОСОБА_2 аліменти на своє утримання у розмірі 1 000 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду.

В обґрунтування вимог зазначається про те, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 02 червня 2018 року Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 283. Від спільного подружнього життя у них народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та протилежність поглядів на шлюб. У добровільному порядку відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. На даний час позивач не працює, так як знаходиться у відпустці до досягнення дитиною трирічного віку у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги від батька дитини. З підстав розірвання шлюбу та стягнення аліментів, позивач звернулася до суду.

Ухвалою суду від 20 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

14 грудня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про зменшення вимог про стягнення аліментів на утримання доньки до 2 000 грн. 00 коп. та залишення без розгляду вимоги про стягнення аліментів на своє утримання.

Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року позовні вимоги у частині стягнення аліментів на утримання дружини залишено без розгляду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, 14 грудня 2020 року подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи у її відсутність.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився. 14 грудня 2020 року надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позовних вимог про розірвання шлюбу й стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 2 000 грн. 00 коп.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом частини четвертої статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб 02 червня 2018 року, про що Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, зроблено відповідний актовий запис № 283. Прізвище після одруження: чоловіка ОСОБА_5 , дружини ОСОБА_5 .

Від спільного подружнього життя у сторін народилася дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статей 104, 110 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, подружніх відносин не підтримують, наміру до примирення не заявили, продовжувати подальше спільне життя не бажають, так як збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов у частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим.

За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Обов`язками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до статті

150 Сімейного кодексу України (далі СК України) є обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Згідно з частиною першою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частина перша статті 184 СК України).

Позивач просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно, відповідач проти визначеного позивачем розміру аліментів не заперечував.

При визначенні розміру аліментів суд враховує мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, що визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 1 до 6 років. Враховуючи, визнання відповідачем позову, встановлений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, що не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Даний розмір підлягає індексації, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, визначений судом розмір аліментів за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Частиною першою статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачем до суду позову, а саме із 05 листопада 2020 року.

Згідно із статтею 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача та держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі по - 420 грн. 40 коп.

Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З цих підстав позивачу слід повернути судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. сплачений за вимогу про розірвання шлюбу.

Керуючись статтями 141, 142, 206, 263-265 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 02 червня 2018 року Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Актовий запис в Книзі реєстрації шлюбі № 283.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі - 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Аліменти на дитину підлягають стягненню починаючи із ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути судовий збір із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. та на користь держави у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із державного бюджету судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин