У Х В А Л А

22 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 316/1663/19

провадження № 61-18436ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 липня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 листопада 2020 року за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВП ПЛЮС» про розірвання договору купівлі-продажу, відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВП ПЛЮС» (далі - ТОВ «СВП Плюс») про розірвання договору купівлі - продажу, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позов обгрунтований тим, що 19 вересня 2018 року в інтернеті на сторінці магазину ТОВ «СВП ПЛЮС» він придбав мобільний телефон марки «Nokia 6.1 3/32Gb DS Black» за 5 999,00 грн, що свідчить про укладення договору купівлі-продажу.

На мобільний телефон марки «Nokia 6.1 3/32Gb DS Black» ТОВ «СВП ПЛЮС» встановлений гарантійний строк 12 місяців.

21 вересня 2018 року ОСОБА_1 телефон отримав.

Через 138 днів (4,5 місяці) після придбання товару, у мобільному телефоні марки «Nokia 6.1 3/32Gb DS Black» виявлено недолік, а саме: мобільний телефон не вмикався, у зв`язку з чим 04 лютого 2019 року він переданий для безоплатного усунення недоліків.

Через декілька днів після проведеного гарантійного ремонту в мобільному телефоні марки «Nokia 6.1 3/32GbDS Black» знову проявився недолік: мобільний телефон не вмикався, у зв`язку з чим 17 березня 2019 року мобільний телефон переданий для безоплатного усунення недоліків.

Протягом чотирнадцяти календарних днів недолік не усунено, телефон після повторного гарантійного ремонту не повернуо.

09 квітня 2019 року ОСОБА_1 , через керуючого магазином ТОВ «СВП ПЛЮС» у м. Запоріжжі, передав претензію, в якій зазначив про розірвання договору купівлі-продажу, просив повернути кошти, сплачені за неякісний товар. Проте відповіді не отримав, гроші йому не повернуто.

12 червня 2019 року ОСОБА_1 на адресу ТОВ «СВП ПЛЮС» направив письмову вимогу, в якій, вказавши на обставини подання претензії, просив про розірвання договору та повернення сплаченої за товар у розмірі 5 999,00 грн.

21 червня 2019 року ТОВ «СВП ПЛЮС» отримало цю вимогу, однак, відповіді не надало, кошти не повернуло.

ТОВ «СВП ПЛЮС» не виконало свій обов`язок щодо проведення експертизи товару та повідомлення покупця про причини недоліку товару, порушило законодавство про надання інформації щодо якості товару, тому відмова ОСОБА_1 від товару є правомірною.

ОСОБА_1 вважає, що має право на розірвання договору, відмову від товару та повернення його вартості у розмірі офіційної інформації відповідача на його сайті, яка на день звернення до суду з позовом становить 7 999,00 грн та у зв`язку з порушенням його права, як споживача, вважає, що має право на відшкодування завданої відповідачем моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 09 листопада 2020 року, в позові відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, мотивоване тим, що ОСОБА_2 , особа, яка здала телефон на проведення гарантійного ремонту, та відповідач в замовленні - наряді від 17 березня 2019 року № Т погодили, що строк ремонту товару не може перевищувати 90 календарних днів, тобто ОСОБА_2 погодилася із вищевказаним строком ремонту товару та підписала замовлення-наряд, що не суперечить частині дев`ятій статті 8 Закону України «Про захист прав споживчів», згідно якого споживач зобов`язаний забрати товар з гарантійного обслуговування, та на адресу ОСОБА_2 , яку вона зазначила, відповідач направив лист - повідомлення від 07 травня 2019 року про можливість отримання товару у магазині «Київстар» за адресою, вказаною в цьому листі-повідомленні, проте остання телефон не забрала.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не довів, що придбаний ним телефон має істотні недоліки, які виникли з вини продавця, тому підстав для розірвання договору купівлі-продажу цього товару відсутні. Оскільки вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від вимоги про розірвання договору купівлі-продажу, то не підлягають стягненню кошти за товар.

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 липня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 листопада 2020 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у цій справі є захист прав споживачів шляхом розірвання договору купівлі-продажу, відшкодування майнової і моральної шкоди у розмірі 17 999,00 грн.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Крім цього, предметом спору у справі також є вимоги немайнового характеру про розірвання договору купівлі-продажу.

Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, виключний перелік яких передбачений частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Отже, зазначена справа є незначної складності та не належить до винятків із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

У касаційній скарзі заявника немає посилання на зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки, як і на докази на їх підтвердження.

Доводи касаційної скарги хоча і містять посилання на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте в основному зводяться до незгоди зі встановленими обставинами та оцінкою доказів, не стосуються питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 липня 2020 року та постанова Запорізького апеляційного суду від 09 листопада 2020 року постановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 липня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 листопада 2020 року за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВП ПЛЮС» про розірвання договору купівлі-продажу, відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко