Справа № 128/1684/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засідання Іоновій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві позивачкою викладено наступну позицію: 10.06.2001 вони із відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після припинення шлюбних відносин із відповідачем вони проживають окремо, діти залишилися проживати із нею та перебувають на її утриманні. У зв`язку із тим, що угоди про добровільне утримання дітей між ними не було досягнуто, коштів на утримання дітей відповідач не надає, вона вимушена звернутися із даним позовом до суду. 30.03.2020 їх сину ОСОБА_3 виповнилося 18 років. Враховуючи те, що відповідач працює за кордоном, має постійний дохід, просить стягнути із відповідача на її користь на утримання їх неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 3000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження відповідачем не подано.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, її представник - адвокат Бурденюк В.В. подав заяву в якій позов підтримав за викладених в позовній заяві обставин, просив його задоволити, а справу розглянути у його відсутність (а.с. 25)

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказав, що позов визнає частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дочки в сумі 1500,00 грн. щомісячно, оскільки на даний час він втратив працездатність за станом здоров`я. Просив справу розглядати у його відсутність (а.с. 32)

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою суду від 20.07.2020 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 14).

Відповідачу було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї .

Дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, докази, оцінивши їх в сукупності, судом установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказала на наявне у неї право на отримання аліментів на утримання спільної із відповідачем неповнолітньої дитини, яка проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні, вважає, що дані аліменти мають стягуватись у твердій грошовій сумі, а тому просить стягнути із відповідача аліменти на утримання дитини в сумі 3000,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач погоджується видом аліментів, які позивачка просить із нього стягнути в твердій грошовій сумі, однак не погоджується із розміром, відзив на позовну заяву не надав.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини.

Підставою позову є неоспорюване батьківство відповідача та невиконання ним вимог закону щодо надання необхідних коштів на утримання дитини.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.06.2001 (а.с. 3).

Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони є батьками дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (а.с. 4).

Відповідно до довідок про реєстрацію на тимчасове проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 тимчасово проживають в АДРЕСА_1 (а.с. 26-29).

Дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається у початковій школі №3 ім. Івана Павла ІІ м. Гданськ Республіки Польща (а.с. 30-31).

Згідно довідки виконавчого комітету Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області №660 від 09.10.2020 відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_2 , ніде не працює (а.с. 33).

Відповідно до довідки-характеристики №607 від 09.10.2020 (а.с. 35) відповідач ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується позитивно.

З Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №3864/50-01-13/М від 16.10.2020 (а.с. 34) вбачається, що за період з 4 кварталу 2016 по 2 квартал 2020 інформація про доходи відповідача ОСОБА_2 відсутня.

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими та достовірними, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд відхиляє аргумент позивачки, що із відповідача повинні стягуватись аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 3000 грн. щомісячно, оскільки нею не зазначено обгрунтований розмір таких витрат на дитину у щомісячному розмірі, з врахуванням рівності обов`язку батьків на утримання дитини, не зазначено взагалі який дохід у позивача та відповідача та чи може відповідач сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, не зазначені та не надані відповідні докази.

Однак відповідач не надає відповідної матеріальної допомоги на утримання дочки, а відтак права позивачки порушені та підлягають захисту.

Вказаний спір регулюється положеннями Сімейного кодексу України, які регулюють спірні правовідносини, на які посилалась і позивачка.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Тобто із аналізу вказаного положення закону вбачається, що для визначення розміру аліментів вище мінімального рекомендованого розміру, суд має встановити наявність у відповідача витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Для стягнення аліментів на рівні мінімального рекомендованого розміру, суд має встановити достатність заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень;.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні питання про розмір аліментів суд враховує, що відповідач здоровий, працездатний, інших дітей, яких він утримує, не має, працював неофіційно, вданий час тимчасово не працює, а також скрутне матеріальне становище дитини, і приходить до висновку про стягнення аліментів на користь позивача в інтересах дитини в сумі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, враховуючи вимоги статтей 182, 184, 191 СК України та виходячи з обставин справи, оскільки позивачем жодними доказами не доведено наявність у відповідача витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати для визначення аліментів вище мінімального рекомендованого їх розміру. Так само позивачем жодними доказами не доведено достатність заробітку (доходу) платника аліментів для стягнення аліментів на рівні мінімального рекомендованого розміру. При цьому, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість не може покласти в обгрунтування судового рішення будь-які припущення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач має сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини в розмірі 2000 гривень щомісячно. При цьому суд діє виключно в найкращих інтересах дитини - малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору у розмірі, що визначений станом на день подання позову до суду, слід стягнути з відповідача на користь держави.

Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 141, 180, 181 ч.3, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 1, 10, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274-279 ЦПК України, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_3 , на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в сумі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з 08.07.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. на користь держави.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць з 08.07.2020 року по 08.08.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.П. Шевчук