ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року

м. Харків

справа № 644/2341/19

провадження № 22-ц/818/4168/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

сторони справи:

позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Мартиніва Олега Ігоревича, який діє в інтересах Моторного (транспортного) страхового бюро України, на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 червня 2020 року за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

У С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі - МТСБУ) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 сплачене страхове відшкодування у розмірі 37871 грн. 51 коп., витрати на послуги по врегулюванню по справі та визначення розміру шкоди у розмірі 742 грн. 00 коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1921 грн.

Позов мотивований тим, що 06.08.2017 року o 20 годині 00 хвилин по вул. Мосяній, 4 в с.Кутузівка Харківської області відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю транспортного засобу «Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , транспортного засобу «КІА RIO», реєстраційний номер НОМЕР_2 та транспортного засобу «Geely», реєстраційний номер НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Харківського районного суду м. Харкова від 27.12.2017 року ОСОБА_1 визнаний винним у скоєні ДТП, однак внаслідок закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності провадження у справі закрите.

Оскільки цивільноправова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована, потерпіла особа своєчасно звернулася до МТСБУ з повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування. Позивачем сплачено потерпілому страхове відшкодування у розмірі 37 871 грн. 51 коп, яке було розраховане на підставі звіту №82 від 16.02.2018 року та наказу №3407 від 12.04.2018 року. Тому відповідно до ст.1191 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), пунктів 38.2.1, 38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у Позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідачу був направлений лист-претензія щодо добровільної сплати суми сплаченого страхового відшкодування, але на час подачі позову вимога МТСБУ відповідачем не була виконана.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 червня 2020 року у задоволені позову МТСБУ відмовлено. Рішення суду мотивоване тим, що у ході розгляду справи не доведено наявність винних дій Відповідача, які призвели до пошкодження транспортного засобу та відсутній причинний звязок між діями Відповідача та наявною шкодою. Відтак, й не доведено виникнення у МТСБУ права зворотної вимоги до ОСОБА_1 .

Не погодившись із вказаним рішенням, Мартинівом Олегом Ігоревичем, який діє в інтересах ОСОБА_2 (транспортного) страхового бюро України подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постановою Харківського районного суду м. Харкова від 27.12.2017 року, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП), закрито у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення на підставі пункту 7 ст. 247 КУпАП. Така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини Відповідача в скоєнні ДТП. Не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищенної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не подано.

Згідно ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши головуючого суддю, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як установлено судовим розглядом і вбачається із матеріалів справи, 06.08.2017 року o 20 годині 00 хвилин по вул. Мосяній, 4 в с.Кутузівка Харківської області відбулася ДТП за участю транспортного засобу «Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , транспортного засобу «КІА RIO», реєстраційний номер НОМЕР_2 та транспортного засобу «Geely», реєстраційний номер НОМЕР_3 . Власником автомобіля «Geely», реєстраційний номер НОМЕР_3 , згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_3 (а.с. 11). Власником автомобіля «Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 згідно з відповіддю від НПУ про ДТП №993289 (а.с. 7).

Постановою Харківського районного суду м. Харкова від 27.12.2017 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні ДТП, провадження по справі закрито відповідно до ст. 38 КУпАП внаслідок закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.9).

Цивільно-правова відповідальність власника «Geely», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_3 була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №АК/4801014) (а.с.7).

Відповідно до інформації, що міститься в повідомленні про ДТП від 05.01.2018, відповіді від НПУ про ДТП та на запит щодо чинного договору внутрішнього страхування за державним номером НОМЕР_1 із Централізованої бази даних МТСБУ від 16.01.2018 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 станом на 06.08.2017 року застрахована не була (а.с. 6,7, 27). Відповідач факт відсутності полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності в суді першої та апеляційної інстанції не заперечував.

05.01.2018 року ОСОБА_3 як потерпіла особа у ДТП звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.6, 10). На виконання вимог законодавства щодо визначення розміру матеріального збитку, МТСБУ доручено здійснити огляд пошкодженого транспортного засобу та визначити вартість відновлювального ремонту ФОП ОСОБА_4 (а.с. 25), виконання зазначених робіт становило 742 грн. 00 коп., які були сплачені МТСБУ на підставі платіжного доручення №903567 від 10 квітня 2018 року (а.с.28).

Розрахунок страхового відшкодування проведений на підставі звіту про визначення розміру відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин №82 від 16.02.2018 року (надалі - Звіт), виконаного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 . Відповідно до Звіту вартість відновлювального ремонту автомобіля «Geely», реєстраційн без врахування ПДВ. Вартість відновлювального ремонту із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 37871 грн. 51 коп. (а.с. 12-24).

Наказом МТСБУ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №3407 від 12.04.2018 року та довідкою МТСБУ № 1 від 30.03.2018 визначено сплатити ОСОБА_3 37871 грн. 51 коп. за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП (а.с. 26). Зазначена сума сплачена ОСОБА_3 згідно з платіжним дорученням №903752 від 16.04.2018 (а.с. 28).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», Цивільним кодексом України та іншими законодавчими актами.

Згідно зі статтею 1188 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України № 1961-IV від 01.07.2004 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції на час скоєння ДТП у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з підпунктом 38.2.1. пункту 38.2. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до абзацу а підпункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Таким чином, зазначеним Законом встановлений порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди заподіяної потерпілій у ДТП особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Аналіз положень стст.11 та 1166 ЦК дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі.

Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст.1166 ЦК покладено на відповідача.

Проте в супереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідач зазначених доказів суду не надав.

Зазначений висновок відповідає усталеній правовій позиції Верховного Суду наведеній, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 686/10520/15, від 08.05.2018 у справі № 922/2026/17.

Суд першої інстанції, покладаючи обов`язок доведення вини відповідача на позивача, не врахував вказаних норм матеріального права та не звернув уваги на те, що законодавець у деліктних зобов`язаннях закріпив презумпцію вини заподіювача шкоди і поклав на нього (відповідача в справі) доведення відсутності вини у спричиненні шкоди, та дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні позову.

З огляду на викладене суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та процесуального права, що призвело до ухвалення не законного та необґрунтованого рішення. Тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позов Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди в порядку регресу належить задовольнити.

Звертаючись з позовом у даній справі, позивач в якості відшкодування збитків також просив стягнути з відповідача вартість експертного дослідження у розмірі 742 грн. 00 коп., оплата якого проведена позивачем згідно платіжного доручення №903567 від 10.04.2018 року. Відтак, здійснивши оплату автотоварознавчого дослідження пошкодженого автомобіля, позивач поніс додаткові витрати в сумі 742 грн. 00 коп. При цьому, такі витрати позивача стали наслідком протиправних та винних дій відповідача - ОСОБА_1 під час керування транспортного засобу «Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який здійснив зіткнення із автомобілем «Geely», реєстраційний номер НОМЕР_3 , власник якого й звернувся до Позивача за виплатою страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Виходячи із встановлених судом обставин справи та наведених норм права, колегія суддів вважає, що відповідач зобов`язаний, відшкодувати позивачу понесені останнім збитки в розмірі 38 613 грн. 51 коп., які складаються з відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, визначеної звітом автотоварознавчого дослідження автомобіля, виконаного на замовлення позивача та витрат на проведення вказаного експертного дослідженя.

Відповідно до частин першої, тринадцятої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Моторне (транспортне) страхове бюро України при подачі позовної заяви сплатило судовий збір у розмірі 1921 грн 00 коп. (а.с. 1), при подачі апеляційної скарги 2 881 грн 50 коп. (а.с. 124). Тому з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути 4 802 грн. 50 коп. судового збору, з огляду на обґрунтованість апеляційної скарги та наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376,381,382,384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Мартиніва Олега Ігоревича, який діє в інтересах Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 червня 2020 року скасувати, ухвалити нову постанову.

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 38 613 (тридцять вісім тисяч шістсот тринадцять) гривень 51 (п`ятдесят одна) копійка відшкодування шкоди в порядку регресу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 4 802 (чотири тисячі вісімсот дві) гривні 50 (п`ятдесят) копійок судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу.

Повний текст постанови складений 16 жовтня 2020 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук