Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/3329/19
Провадження № 2/209/130/20
"13" квітня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Лобарчук О.О.,
при секретарі Золотих Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: Відділ реєстрації (зняття з реєстрації) місця проживання фізичної особи адміністрації Дніпровського району міської ради, Дніпровський районний відділ в м. Кам`янське головного управління ДМС у Дніпропетрвській області, Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-
Короткий зміст позовних вимог
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_2 . Стягнути з відповідачів на її користь судовий збір в сумі 768 грн.40 коп.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона, ОСОБА_1 є власником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 серпня 2019 року після померлого чоловіка - ОСОБА_7 , 1938 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . За інформацією голови ПТК Дніпровського району у вказаному будинку зареєстровані племінниця зі своїми чотирма дітьми, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вони не проживають за цією адресою з 2002 року, а постійно проживають за місцем проживання свого чоловіка за адресою АДРЕСА_3 . Жодних добровільних спроб відповідачів щодо зняття з реєстрації не здійснювалось. Реєстрація відповідачів у вказаному будинку перешкоджає їй розпоряджатися своєю нерухомістю. На цей час спроба встановити особистий контакт з відповідачами та найти порозуміння щодо зняття їх з реєстрації з адреси 2-й провулок Алчевський, 2Б, у м. Кам`янське позитивного результату не дало.
Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (законний представник ОСОБА_2 ), ОСОБА_4 (законний представник ОСОБА_2 ), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (законний представник ОСОБА_5 ) в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за їх відсутності не скористалися та не повідомили суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подали.
Представник Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився, письмово просили розглядати справу за відсутністю їх представника та ухвалити рішення на розсуд суду.(а.с.30-31)
Представник Служби у справах дітей Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився, письмово просили розглядати справу за відсутністю їх представника. Надали висновок щодо доцільності/недоцільності/ визнання неповнолітньої ОСОБА_3 , 2003 р.н. та малолітніх ОСОБА_4 , 2013 р.н., ОСОБА_6 , 2014 р.н. такими, що втратили право користування житловим приміщення, в якому зазначено, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради 13.03.2020 було розглянуто зазначене питання без присутніх у зв`язку із неможливістю запросити відповідачів по справі. Беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради від 13.03.2020, у зв`язку з тим, що суд більш детальніше встановлює обставини справи, ретельніше оцінює докази, керуючись ст.ст. 64, 71, 72, 163 Житлового кодексу, ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання
в Україні», 19, 141, 151, 155, 161, 171 Сімейного Кодексу України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська, орган опіки та піклування виконавчого комітету міської ради вважає за доцільне: залишити вирішення питання про визнання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщення на розгляд суду, ураховуючи найкращі інтереси дитини.
Процесуальні дії у справі.
Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.(а.с.21)
Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 року було замінено третю особу - Орган опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району міської ради на Службу у справах дітей Кам`янської міської ради.(а.с.42)
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
13 квітня 2020 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).
Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Позивач ОСОБА_1 є власником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 серпня 2019 року, після померлого чоловіка - ОСОБА_7 , 1938 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .(а.с.7)
Згідно довідки про склад сім`ї №1368 від 09.09.2019 року у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані: власник будинку - ОСОБА_1 , племінниця - ОСОБА_2 , діти племінниці - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .(а.с.9)
Згідно акту про непроживання № 1365 від 09 вересня 2019 року року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно не проживають за адресою: АДРЕСА_2 , в продовж п`яти років, про що підтверджують сусіди. (а.с.10)
Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).
Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11.
Статтею 47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Закон України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
А отже обов`язок і відповідальність за створення належних умов для проживання дитини покладається на її сім`ю, тобто в даному випадку на батьків.
Згідно ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що неповнолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає.
Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для неповнолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків.
Неповнолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками.
Отже, системний аналіз цивільного та житлового законодавства дає підстави вважати, що неповнолітня дитина не може бути самостійним відповідачем за позовом про визнання її такою, що втратила право користування житлом, вона зберігає або втрачає таке право автоматично разом з батьками.
Тому, враховуючи, що житло за адресою: АДРЕСА_2 , не належить батькам неповнолітніх, суд вважає, що визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , втратившими право користування житловим приміщенням, за адресою: АДРЕСА_2 , не порушує їх житлові права.
Наявність реєстрації місця проживання відповідачів в будинку позивача обмежує права останньої, як власника, і вона на підставі ч. 3 ст. 346 ЦК України, має право вимагати в судовому порядку усунення перешкод у здійсненні такого права.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню
Що стосується стягнення судових витрат за вимогою позивача, суд вважає за необхідне вирішити це питання наступним чином.
Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.4, 5, 10-13, 81, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: Відділ реєстрації (зняття з реєстрації) місця проживання фізичної особи адміністрації Дніпровського району міської ради, Дніпровський районний відділ в м. Кам`янське головного управління ДМС у Дніпропетрвській області, Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням- задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_2 , що є підставою для зняття їх з реєстрації.
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 384,20 гривень, з кожного.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду .

Повний текст рішення складений 13.04.2020 року.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська О.О. Лобарчук