УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

27 липня 2020 р. Справа № 414/1414/20

Провадження № 2/414/333/2020

місто Кремінна Луганської області

Суддя Кремінського районного суду Луганської області Безкровний І.Г., розглядаючи матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», про зняття арешту з рахунку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з позовною заявою до Кремінського РВ ДВС Східного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту з банківського рахунку р/р НОМЕР_1 , відкритого у АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299), накладеного за постановою начальника Кремінського РВ ДВС Східного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м. Харків) Шашкової О.О. від 14.07.2020 в межах виконавчого провадження № 54697072 під час примусового виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області № 52640051 від 30.08.2017, за якою на користь останнього з ОСОБА_1 стягується виконавчий збір у розмірі 575490,96 грн.

Згідно зі ст. 1 закону Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 5 закону №1404-VIII постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, накладення штрафу, про стягнення основної винагороди є виконавчими документами.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно з ч. 2 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Із наведених норм права вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, юрисдикція адмінсудів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адмінсудів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика палата Верховного Суду у постановах від 6.06.2018 у справах № 921/16/14-г/15 та № 127/9870/16-ц, від 28.11.2018 у справі № 2-01575/11, від 13.03.2019 у справі №545/2246/15-ц, від 03.04.2019 та 10.04.2019 у справах № 370/1288/15 та № 766/740/17-ц, від 29.05.2019 у справі № 758/8095/15-ц, на чому наголошується зокрема у постанові Верховного Суду від 31.03.2020 у справі № 733/889/17.

Водночас відповідно до ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі, роз`яснивши ОСОБА_1 її право на звернення з відповідними вимогами в порядку адміністративного судочинства до Луганського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 186, 258-261, 263 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», про зняття арешту з рахунку.

Роз`яснити позивачу, що вона має право звернутися із заявленими вимогами в порядку адміністративного судочинства до Луганського окружного адміністративного суду.

Копію ухвали не пізніше наступного дня надіслати позивачу разом із позовними матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Кремінський районний суд Луганської області у п`ятнадцятиденний строк із дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Г. Безкровний