Справа № 234/8689/18
Провадження № 2/234/44/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі: головуючого судді Сухоручко Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Харькової Т.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представників відповідача ОСОБА_14, ОСОБА_15,

представника третьої особи ОСОБА_8,

справа №234/8689/18; провадження № 2/234/44/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 )

до

ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ),

Органу опіки та піклування Краматорської міської ради (юридична адреса: Донецька область, м. Краматорськ, пл. Миру, 2),

3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_5

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Лиманської міської ради.

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, примусове зняття з реєстрації -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Органу опіки і піклування виконкому Краматорської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач просив суд ухвалити рішення, яким визнати малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим привішенням, а саме квартирою АДРЕСА_3 , а також примусово зняти останню з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

В подальшому позивачем до суду було надано уточнену позовну заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги останній обґрунтував наступним. Він є власником квартири АДРЕСА_3 , відповідно до договору міни квартири. В належній йому квартирі зареєстровані троє осіб, а саме: він, ОСОБА_1 , його донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька його колишньої дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його колишня дружина та мати ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Саме з цього часу неповнолітня ОСОБА_6 за місцем реєстрації не проживає, особистих речей в квартирі не зберігає, оскільки виїхала на постійне місце проживання до своєї бабусі у м. Лиман Донецької області. У зв`язку з цим, він змушений самостійно сплачувати весь обсяг комунальних платежів за себе, свою доньку та ОСОБА_6 , що ставить його у вкрай скрутне матеріальне становище. Крім того, він має намір відчужити дану квартиру шляхом її продажу або обміну. ОСОБА_6 не є членом його родини, тривалий час не проживає за місцем своєї реєстрації, фактично мешкає у іншому місці разом зі своєю бабусею, він вважає, що остання втратила підстави для проживання у його квартирі. Таким чином, вважає, що реєстрація ОСОБА_6 у його квартирі перешкоджає йому у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим привішенням, а саме квартирою АДРЕСА_3 , а також примусово зняти останню з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 17.08.2018 року провадження по справі було відкрито в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 02.10.2018 року за результатами проведення підготовчого розгляду справа була призначена до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 18.11.2019 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору було залучено ОСОБА_5 .

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 18.11.2019 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору було залучено Службу у справах дітей Лиманської міської ради.

Позивач, у судове засідання 02.03.2020 року не з`явився, але у попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник позивача - ОСОБА_2 , а у подальшому - ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представники Органу опіки і піклування виконкому Краматорської міської ради у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, оскільки малолітня ОСОБА_6 немає у власності житла.

Представник третьої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_8 позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити, оскільки частка даної спірної квартири, у подальшому може бути визнана спадковою масою після смерті ОСОБА_9 на яку буде претендувати неповнолітня ОСОБА_6 .

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав.

Представник служби у справах дітей Лиманської міської ради у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, при винесенні рішення просив врахувати положення ст. 3 Конвенції ООН про права дитини.

Згідно ч. 3ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ ЦИВІЛЬНОЇ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ:

Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного.

Відповідно до договору міни квартир від 30.05.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Меркуловим П.Ю., реєстровий № 846 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 (а.с. 14-16).

Згідно довідки № 6551 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с 13).

Згідно акту про непроживання, виданого завідуючим сектору № 2 КП «СЕЗ» від 04.06.2018 року, ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає з березня 2018 року (а.с. 17).

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 17.10.2007 року, виданого на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 її батьками зазначені ОСОБА_10 та ОСОБА_4 .

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_10 після розірвання шлюбу з ОСОБА_4 , 21.03.2014 року уклала шлюб з ОСОБА_1 , в результаті чого отримала шлюбне прізвище « ОСОБА_11 ».

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 09.03.2018 року, ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 12).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 31.10.2019 року було позбавлено батьківських прав щодо неповнолітньої ОСОБА_6 . З цих підстав, суд не приймає позицію щодо визнання позову відповідачем ОСОБА_4 , оскільки він не є законним представником цієї дитини.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області від 15.01.2020 року № 28, над малолітньою ОСОБА_6 було встановлено опіку та призначено її опікуном бабусю ОСОБА_5 .

Отже, на підставі ч. 2 ст. 242 ЦК України, ОСОБА_5 є єдиним законним представником малолітньої ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, які вони мають право займати, визначаються його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Верховний Суд України в Постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709 цс 16 зазначив, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.

Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Закон України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

А отже обов`язок і відповідальність за створення належних умов для проживання дитини покладається на її сім`ю, тобто в даному випадку на опікуна малолітньої.

Згідно із частиною 2 статті 18 цього Закону діти мають право користуватися займаним приміщенням як члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_6 була зареєстрована у квартирі позивача як член сім`ї власника квартири, оскільки була донькою дружини позивача і мешкала з ним однією родиною. В той самий час, судом встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла, а її дитина ОСОБА_12 з того самого часу у спірному житлі перестала мешкати, адже з того часу постійно проживає зі своєю бабусею, яка є її опікуном за адресою: АДРЕСА_4 . Тобто з березня 2018 року малолітня ОСОБА_6 не є членом родини позивача, з цього часу не проживає у спірній квартирі, особистих речей в ній немає, її законний представник витрати на утримання квартири не несе.

Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

В судовому засіданні встановлено, що малолітня ОСОБА_6 , яка на момент винесення рішення має повних 12 років, з березня 2018 року постійно мешкає у будинку її бабусі, яка на законних підставах є її опікуном, за адресою АДРЕСА_4 . Тобто дана адреса, відповідно до положення ст. 29 ЦК України є місцем проживання ОСОБА_6 .

З урахуванням вищевикладеного, суд не погоджується з позицією органу опіки та піклування Краматорської міської ради про недоцільність визнання ОСОБА_6 такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням, яка обґрунтована відсутністю у останньої власного житла у власності, оскільки обов`язок і відповідальність за створення належних умов для проживання дитини, у даному випадку покладається на опікуна дитини.

Суд також критично відноситься до пояснення представника третьої особи ОСОБА_8 щодо неможливості визнання ОСОБА_6 такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням з тих підстав, що вказана квартира належить до спадкової маси після смерті ОСОБА_9 та була предметом розгляду судами першої та апеляційної інстанції, оскільки в матеріалах справи є наявною копія постанови Донецького апеляційного суду від 28.03.2019 року, яка набрала законної сили, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 , діючої в інтересах малолітньої ОСОБА_6 , ОСОБА_13 до ОСОБА_1 , діючого в інтересах малолітньої ОСОБА_7 , третя особа Орган опіки та піклування виконкому Краматорської міської ради про встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, визнання права власності.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відносно позовних вимог щодо примусового зняття ОСОБА_6 з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, суд зауважує наступне.

Згідно ст. 7 Закону України № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, з вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 5) оголошення фізичної особи померлою.

Враховуючи викладене, задоволення позову власника про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, і є належним способом усунення перешкод у користуванні власністю, а вказане рішення суду - підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши до органу реєстрації судове рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, тому вимоги позивача щодо зняття з місця реєстрації ОСОБА_6 задоволенню не підлягають.

Керуючись вимогами ст. ст. 2,4, 221, 258, 259, 263-268, 271-273 ЦПК України, ст. ст. 29, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст. 150,156 ЖК України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Органу опіки та піклування Краматорської міської ради, 3-я особа яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_5 , 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Лиманської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог-відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Донецькій апеляційний суд через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було врученим у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 )

Відповідач: ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 )

Відповідач: Орган опіки та піклування Краматорської міської ради (юридична адреса: Донецька область м. Краматорськ пл. Миру, 2)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Лиманської міської ради Донецької області (юридична адреса: Донецька область м. Лиман вул. Незалежності,46).

Суддя Краматорського міського

суду Донецької області Ю.О. Сухоручко