ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2010/2-321/11

Провадження № 22-ц/818/227/20

15 січня 2020 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря - Чабан А.В.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

орган, дії якого оскаржуються Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області

заінтересована особа: ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2019 року у складі судді Жорняк О.М. по справі № 2010/2-321/11 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, заінтересована особа: ОСОБА_2 .

В обґрунтування скарги зазначає, що на примусовому виконанні у ВДВС Дергачівського РУЮ перебувало виконавче провадження № 48995363 з примусового виконання рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 01 березня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів в розмірі 800 грн щомісяця на її користь починаючи з 19 травня 2010 року і до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30 липня 2019 року отримано лист за підписом начальника ВДВС, що 26 вересня 2016 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконаного провадження №48995363 на підставі п.6 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону, що діяла до 05 жовтня 2016 року. Постанову про закінчення виконавчого провадження та оригінал виконавчого листа державним виконавцем було направлено до Дергачівського районного суду Харківської області.

Постанови про закінчення виконавчого провадження №48995363 вона не отримувала.

Станом на 06 жовтня 2016 року заборгованість відповідача по аліментам становить 19084 гривень, яка станом на день винесення постанови про закінчення ВП 48995363 боржником не погашена.

У державного виконавця були відсутні правові підстави для закінчення виконавчого провадження №48995363, адже вони могли бути лише у випадку повного погашення боржником боргу но аліментам.

Просить поновити строк для звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах Головного Територіального управління у Харківській області, щодо винесення постанови від 26 вересня 2016 року про закінчення виконавчого провадження № 48995363; визнати незаконною та скасувати постанову від 26 вересня 2016 року про закінчення виконавчого провадження №48995363.

Заінтересована особа Міжрайонний відділ ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області проти скарги заперечував. 26 вересня 2016 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.6 ч.1 ст.49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження». Копія постанови та інші документи виконавчого провадження направлено сторонам до відома простою кореспонденцією у встановлені законом строки. 11 січня 2017 року ОСОБА_1 подано заяву стосовно надання інформації про хід виконавчого провадження. Відповідль на заяву від 10 лютого 2017 року та копію постанови вручено особисто стягувачеві. Таким чином, стягувач був повідомлений про закінчення виконавчого провадження. ОСОБА_1 мала майже 3 роки на оскарження вищезазначеної постанови, але своєчасно не скористалась своїм процесуальним правом.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2019 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Поновлено строк для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, щодо винесення постанови від 26 вересня 2016 про закінчення виконавчого провадження №48995363.

Постанову державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області від 26 вересня 2016 року про закінчення виконавчого провадження №48995363 - скасовано.

Ухвалу мотивовано тим, що постанова від 26 вересня 2016 року не містить дату виконання боржником рішення у повному обсязі, відсутні підстави для застосування ч. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а тому постанова підлягає скасуванню. Обставини, на які посилається заявник, є поважними, а тому строк звернення зі скаргою підлягає поновленню.

В апеляційній скарзі Міжрайонний ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ просить ухвалу суду скасувати.

Стягувач був повідомлений про закінчення виконавчого провадження 48995363 шляхом направлення йому постанови про закінчення виконавчого провадження та 10 лютого 2017 року особисто при отриманні відповіді стосовно ходу виконавчого провадження. Поважних причин не оскарження постанови протягом майже трьох років ОСОБА_1 не наведено.

Державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а не постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві в зв`язку з невстановленням місця роботи чи проживання боржника, а тому дії державного виконавця відповідають вимогам чинного на той час законодавства.

Рішення про стягнення аліментів не відносяться до виконання рішень у немайнових спорах, а тому жодних правових підстав для використання п. 8 Розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень суд не мав.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 01 березня 2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти в розмірі 800 гривень щомісяця на її утримання, починаючи з 19 травня 2010 року і до досягнення донькою ОСОБА_3 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . 03 жовтня 2013 року видано виконавчий лист.

09 жовтня 2015 року Державним виконавцем ВДВС Дергачівського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 48995363.

Відповідно до уточненого розрахунку заборгованості по аліментах ВДВС Дергачівського районного управління юстиції від 29 червня 2015 року заборгованість ОСОБА_2 за виконавчим листом складає 19084 гривні.

Постановою державного виконавця Міжрайонного відділу ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області від 26 вересня 2016 року виконавче провадження №48995363 закрито.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця суд першої інстанції виходив з тих обставин, що учасники справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Погодитись з таким висновком суду не можна.

Відповідно до ст. 447, 450 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Відповідно до ст. 128, 130 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

У випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

З матеріалів справи вбачається, що 07 серпня 2019 року проведено автоматизований розподіл скарги ОСОБА_1 та розгляд справи призначено на 16 серпня 2019 року. 16 серпня 2019 року оголошено перерву на 20 серпня 2019 року; 20 серпня 2019 року на 01 жовтня 2019 року.

Між тим, матеріали справи не містять даних щодо належного повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи.

Даних про отримання судової повістки або про відмову боржника отримати повістку у відповідності до Правил надання послуг поштового зв`язку а ні на 16 серпня , а ні на 20 серпня та 01 жовтня 2019 матеріали справи не містять.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або при наявності поважної причини неявки в судове засідання є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.6, 379, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області - задовольнити частково.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2019 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 січня 2020 року.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко