ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/565/20
Провадження №2/477/423/20
24 липня 2020 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Козаченка Р.В.,
із секретарем судових засідань - Бітюковою С.В.,
розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області питання розподілу судових витрат в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія", про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,
У липні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення відшкодування шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою.
На обґрунтування своїх вимог вказував наступне.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 05 травня 2019 року за участю його автомобіля марки "Renault Fluence", р.н. НОМЕР_1 , та автомобіля марки "Mercedes-Benz", р.н. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 , його автомобілю були завдані механічні ушкодження.
Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 06 грудня 2019 року ОСОБА_2 було визнано винним у виникненні зазначеного ДТП та визнано винуватим за ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення.
За висновкам незалежного автоексперта ОСОБА_3 розмір матеріальних збитків, завданих позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля, дорівнює 247416 грн. 30 коп., а пошкоджений автомобіль, який був фактично знищений, він продав через інтернет-платформу "AUTOonline" компанії "Audatex", сплативши за послуги з його продажу 1434 грн. 72 коп.
Рішенням суду від 20 липня 2020 року позов був задоволений частково: стягнуто із ОСОБА_2 на користь позивача відшкодування матеріального збитку, спричиненого дорожньо-транспортною пригодою, в загальній сумі 100411 грн. 30 коп.

Крім того, в рішенні визначено про призначення судового засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат на 24 липня 2020 року 15:30.

В судове засідання з розгляду питання про розподіл судових витрат сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, оскільки були присутні на засіданні при проголошенні вступної та резолютивної частини рішення, в якій було визначено щодо засідання про судові витрати. Їх неявка не є перешкодою у вирішенні питання судових витрат.

Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається також про розподіл судових витрат.

Також, п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки питання про судові витрати при ухвалені рішення по суті вимог вирішено не було, тому воно підлягає вирішенню шляхом ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За загальним правилом ставка судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір" дорівнює 1% від ціни позову.

В підпункті 2 пункту 2 частини 1 статті 4 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що мінімальна ставка судового збору за подання фізичною особою вимоги майнового характеру складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З врахуванням подання позову в 2020 році мінімальна ставка судового збору за майновою вимогою, виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних громадян 2102 грн, встановленого Законом України «Про державний бюджет на 2020 рік», складала 840 грн 30 коп.

Позивачем було заявлено майнову вимогу з ціною позову 101846 грн. 02 коп., 1% від якої складає 1018 грн. 46 коп.

До позовної заяви позивачем було додано одну квитанцію про сплату судового збору у сумі 1020 грн., тобто судовий збір сплачено ним в повному розмірі.

Цивільний позов ОСОБА_1 був задоволений частково - на 98,6 % (100411,30 грн. х 100% : 101846,02 коп.), тому відшкодування сплаченого ним при поданні позову судового збору підлягає пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1005 грн. 72 коп. (1020 грн. х 98.6% : 100%).

Також, підпунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до судових витрат у виді витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Також ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В частині 4 цієї ж статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ЦПК України).

Представником позивача було надано суду договір про надання професійної правничої допомоги від 08 листопада 2019 року та акт виконаних робіт від 26 березня 2020 року, а також дві квитанції до прибуткових договорів: на 4000 грн та 2000 грн

В квитанції на суму 4000 грн. від 18 лютого 2020 року зазначено, що ці витрати пов`язані із розглядом справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та написанням претензій.

Інша квитанція від 25 березня 2020 року підтверджує прийняття коштів адвокатом від позивача за написання позовної заяви до ОСОБА_2 .

Виходячи з положень ст. 137 ЦПК України витрати позивача за квитанцією від 18 лютого 2002 року не відносяться до цивільної справи яка була розглянута, тому відшкодуванню не підлягають.

А витрати позивача на правничу допомогу за іншою квитанцією підлягають відшкодуванню пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1972 грн. (2000 грн. х 98.6% : 100%).

Виходячи із зазначених вимог закону, з врахуванням часткового задоволення позовних вимог, розмір відшкодування сплачених позивачем судових витрат дорівнює 2977 грн. 72 коп. (1972 грн. + 1005 грн. 72 коп.).

За викладеного, керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Ухвалити в справі додаткове рішення щодо розподілу судових витрат.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пропорційно задоволеним вимогам, в загальній сумі 2977 грн. 72 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суду протягом 30 днів після закінчення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Суддя Р.В. Козаченко