Дата документу 21.07.2020 Справа № 333/6794/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/6794/19 Головуючий у 1 інстанції: Жукова О.Є.
Провадження № 22-ц/807/1483/20 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» липня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2020 року у справі за поданням державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Щетинкіної Анастасії Сергіївни про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, стягувач: ОСОБА_2 , боржник: ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2019 року державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Щетинкіна А.С. звернулася до суду з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, стягувач: ОСОБА_2 , боржник: ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

В обґрунтування вимог зазначила, що на виконанні Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження №60378199 з примусового виконання виконавчого листа №331/2388/19, виданого 21 жовтня 2019 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми у розмірі 404000 грн.

У зв`язку з непогашенням боржником заборгованості державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Згідно з відповіддю Державної податкової служби номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, джерела отримання доходів за боржником не зареєстровано, УПФ України боржник не працює та пенсію не отримує, АІС «Автомобіль», НАІС за боржником автотранспортні засобі не зареєстровані.

Відповідно до свідоцтва №88 про право власності на житло, видане 28 лютого 2002 року ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , проте в реєстрі права власності на нерухоме майно відсутня інформація на зазначену частку нерухомого майна за кожною особою,так як не було проведено дій щодо виділення та реєстрації частки нерухомого майна відповідно до чинного законодавства.

На підставі зазначеного просила визначити за ОСОБА_1 1/4 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2020 року визначено, що частка боржника ОСОБА_1 в праві спільної сумісної власності складає 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на оскарження дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження, безпідставність відмови у задоволенні його клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду його скарги на дії державного виконавця, просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_5 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що посилання скаржника на відмову в зупиненні провадження у справі як на підставу для скасування оскаржуваної ухвали суду є безпідставним, інших підстав скаржником не зазначено, прохальна частина апеляційної скарги не відповідає вимогам ст. 374 ЦПК України.

Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що державний виконавець вжив необхідних заходів щодо примусового виконання рішення суду, скаржник не є стороною виконавчого провадження.

Учасники справи до суду апеляційної інстанції не з`явилися, повідомлені про місце та час розгляду справи згідно до вимог ст.ст.128,130 ЦПК України (т. 2 а.с. 64, 72-75;).

Від ОСОБА_4 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на запровадження карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи за відсутністю особи, яка подала апеляційну скаргу, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно із ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Справа призначалась до розгляду на 12 травня 2020 року, 02 червня 2020 року, 16 червня 2020 року, 21 липня 2020 року.

12 травня 2020 року розгляд справи був відкладений у зв`язку з лікарняним судді-доповідача.

З матеріалів справи вбачається, що в судове засідання, призначене на 02 червня 2020 року, ОСОБА_4 не з`явився, причини неявки не повідомив.

В судове засідання, призначене на 16 червня 2020 року, ОСОБА_4 до суду апеляційної інстанції не з`явився. Подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з запровадженням карантину ( т.2 а.с.48-49).

В судове засідання, призначене на 21 липня 2020 року, ОСОБА_4 до суду апеляційної інстанції не з`явився. Подав клопотання про відкладення розгляду справи зв`язку з запровадженням карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 №500 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів». Зокрема, продовжено дію адаптивного карантину в України до 31 липня 2020 року із ослабленням карантинних закладів.

Колегія суддів зауважує, що ОСОБА_4 в обґрунтування підстав відкладення розгляду справи не вказав яким чином вказані заходи перешкоджають розгляду справи.

Неявка ОСОБА_4 , належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, оскільки його участь не є обов`язковою.

До того ж, ОСОБА_4 ухвалу суду першої інстанції від 24 лютого 2020 року не оскаржував.

Розглянувши клопотання ОСОБА_4 про відкладення розгляду справи, колегія суддів визнала його таким, що не підлягає задоволенню, оскільки Постановою Кабінету Міністрів № 500 від 17 червня 2020 року з 22 червня 2020 року карантинні заходи пом`якшені, дозволена робота адвокатських офісів, запроваджено адаптивний карантин, який не містить заборони приймати участь у судових засіданнях, а тому неявка ОСОБА_4 у судове засідання не є підставою для повторного відкладення розгляду справи.

Судова колегія, враховуючи положення ч.2 ст.. 372 ЦПК України, ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Матеріалами справи підтверджено, що в провадженні Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження ВП № 60378199 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 400 000,00 гривень та судового збору 4000,00 гривень.

В межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем вжиті заходи для встановлення наявності у ОСОБА_1 відкритих рахунків, доходів та автотранспортних засобів, згідно з отриманою інформацією у боржника відсутні кошти та інші цінності, достатні для задоволення вимог стягувача ОСОБА_2 .

Згідно зі свідоцтвом № 88 про право власності на житло від 28 лютого 2002 року, виданого Жовтневою районною адміністрацією, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Згідно з частиною другої статті 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до частини шостої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

За приписами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі й обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилався на звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Щетинкіної А.С., а саме про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, та на подання до суду заяви про зупинення провадження у справі до розгляду його вищезазначеної скарги, зазначаючи про необхідність встановлення законності підстав відкриття виконавчого провадження до розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Вказані доводи апеляційної скарги є неприйнятними, оскільки законність прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження не входить до предмету доказування при розгляді подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а незгода ОСОБА_1 з відмовою в зупиненні провадження у справі не свідчить про незаконність оскаржуваної ухвали суду та допущення судом першої інстанції порушення норм процесуального права, які є підставою для обов`язкового скасування судового рішення.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 23 липня 2020 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

І.В. Кочеткова