Ухвала

23 липня 2020 року
місто Київ

справа № 522/2748/17
провадження № 61-10182ск20

Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1
про відшкодування майнової шкоди,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 10 липня 2020 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, ухвалене 11 квітня 2019 року.
Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
За правилами частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.
Відповідно до частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року на всій території України установлено карантин.
Відповідно до пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 390 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.
Ураховуючи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 11 квітня 2019 року, повний текст якого складено 22 квітня 2019 року, сплив одного року з дня складання повного тексту цього рішення припадає у період дії карантину.
За наведених обставин не підлягає застосуванню норми частини третьої статті 394 ЦПК України.
Проте, Верховний Суд констатує, що касаційна скарга на ухвалу Одеського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року подана із пропуском строку, визначеного частиною першою статті 390 ЦПК України.
Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.
До касаційної скарги заявником подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, у якій зазначає, що копію рішення суду апеляційної інстанції від 11 квітня 2019 року, повний текст якого складено 22 квітня 2019 року, заявником отримано 23 червня 2020 року.
Проте, заявник не надає докази на підтвердження отримання оскаржуваного рішення 23 червня 2020 року.
Отже, з метою вирішення питання поновлення строку на касаційне оскарження, заявнику необхідно надати докази поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції, зокрема підтвердження отримання оскаржуваного рішення 23 червня 2020 року.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Суд роз`яснює, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина третя статті 185 ЦПК України).
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеськогоапеляційного суду від 11 квітня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення відшкодування майнової шкоди, залишити без руху.
Надати для усунення зазначених недоліків строк до 25 серпня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний