Провадження № 2/638/3213/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Семіряд І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

11.07.2019 позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

03.10.2019 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

25.03.2020 постановою Харківського апеляційного суду ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.10.2019 скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції для скерування до Верховного Суду для визначення підсудності суддею Верховного Суду.

Суддя, дослідивши матеріали позовної заяви приходить до наступного:

Відповідно ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Проте, як вбчається з довідки органу реєстраційного обліку міста Гамельн від 01 липня 2019 року ОСОБА_2 з 16 травня 2019 року фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З довідки клініки «Парацельсус клінікен» в ОСОБА_3 - ОСОБА_4 від 11 листопада 2019 року випливає, що ОСОБА_2 проходить практику з подальшим працевлаштуванням.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе у тому числі таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Питання підсудності цивільних справ врегульоване, зокрема, статтями 29 та 497 ЦПК України, які передбачають, що підсудність цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У міжнародному праві категорія «підсудність» застосовується для визначення розподілу як компетенції між судами існуючої в державі системи розгляду цивільних справ, так і компетенції судів щодо вирішення справ з іноземним елементом, тобто міжнародної підсудності. На цивільні справи з іноземним елементом поширюються як загальні, так і спеціальні правила територіальної підсудності.

Норми статей ЦПК України передбачають загальну, територіальну та виключну підсудність.

Закон України від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право» (далі - Закон № 2709-IV), зокрема статті 75 - 77, передбачає договірну, загальну, альтернативну та виключну підсудність.

Вирішуючи питання про підсудність справ з іноземним елементом, суди України відповідно до вимог статті 497 ЦПК України повинні керуватися нормами Закону № 2709-IV та нормами відповідних міжнародних договорів.

За змістом статті 75 Закону № 2709-IV підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону. Суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у суді чи іншому юрисдикційному органі іноземної держави є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У статті 76 Закону № 2709-IV викладені підстави визначення підсудності справ судам України.

За відсутності такої обставини, відповідно до статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

У зв`язку з викладеним, приймаючи до уваги те, що позивач та відповідач мешкають у Федеративній Республіці Німеччина, суддя приходить до висновку про направлення справи до Верховного Суду для визначення підсудності.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 29 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати до Верховного Суду для визначення підсудності.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 15-ти днів з дня її з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Роз`яснити, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню оронавірусної хвороби (COVID19), строки, визначені ст. 354 ЦПК України, продовжуються на строк дії такого карантину.

СУДДЯ: Семіряд І.В.