Провадження № 4-с/161/108/20
У Х В А Л А

28 грудня 2020 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., перевіривши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Луцького районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Марухи Ганни Миколаївни,

В С Т А Н О В И Л А:

24.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою в обґрунтування якої зазначив, що 19.11.2020 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника в рамках виконавчого провадження № 61353898 про стягнення на користь ГУ ДПС у Волинській області 900 грн. єдиного соціального внеску, якою належний йому рахунок у АТ КБ «Приватбанк» було заблоковано.

Вивчивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Зі скарги ОСОБА_1 вбачається, що арешт майна боржника по виконавчому провадженню проводиться на підставі податкової вимоги про сплату боргу по сплаті єдиного соціального внеску.

Отже, права та свободи скаржника порушено рішенням державного виконавця не під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Оскільки ОСОБА_1 оскаржує рішення державного виконавця про арешт майна боржника за наслідками виконання податкової вимоги про сплату боргу по сплаті єдиного соціального внеску суб`єкта владних повноважень ГУ ДПС у Волинській області, таке оскарження має відбуватися шляхом подачі адміністративного позову в порядку ч. 1 ст. 287 КАС України.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що у відкритті провадження по даній скарзі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України слід відмовити, оскільки така скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Скаржник має право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 186, 260, 353, 354, 447 ЦПК України, ст. 287 КАС України,

У Х В А Л И Л А:

У відкритті провадження по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Луцького районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Марухи Ганни Миколаївни відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 його право на звернення з вищевказаними вимогами в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 354 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений 28 грудня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська