Справа № 595/2306/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2020

м.Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: Головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі Пастушаку І.Д.,

з участю позивачки - відповідачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача-позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Бучачі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та третьої особи Ліщанецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та третьої особи Ліщанецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка за первинним позовом та відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,10 га., яка розташована в с.Ліщанці Бучацького району Тернопільської області. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 . Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, у виді земельної ділянки. Через відсутність заповіту, вона не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку.

Відповідачка за первинним позовом, позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 . Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, у виді житлового будинку та земельної ділянки. Через відсутність заповіту та правовстановлюючих документів на житловий будинок, вона не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку.

Позивачка - відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні первинний позов підтримала, зустрічний визнала.

Представник відповідачки-позивачки ОСОБА_2 в судовому засіданні зустрічний позов підтримав, первинний визнав.

Представник третьої особи Ліщанецької сільської ради в судове засідання не з`явився, згідно поданого відзиву просить суд розглядати справу у його відсутності. Первинний позов та зустрічний позов визнає.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши та оцінивши письмові докази, встановив наступні обставини:

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Ліщанці, Бучацького району, Тернопільської області померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Ліщанецькою сільською радою Бучацького району Тернопільської області.

Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, у виді: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 139 від 14.02.2020 року, виданою Ліщанецькою сільською радою Бучацького району Тернопільської області; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,10 га., яка розташована в с.Ліщанці Бучацького району Тернопільської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 643007.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_2 , вбачається, що спадкодавець ОСОБА_4 є її матір`ю.

Згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 , вбачається, що ОСОБА_3 уклала шлюб із ОСОБА_6 та змінила прізвище на « ОСОБА_3 ».

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 , серії НОМЕР_4 , вбачається, що спадкодавець ОСОБА_4 є її матір`ю.

Згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_5 , вбачається, що ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_9 та змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

Позивачка-відповідачка ОСОБА_1 та відповідачка -позивачка ОСОБА_3 є спадкоємцями за законом першої черги, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняли спадщину, шляхом подачі заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори, що підтверджується копіями даних заяв.

Відповідно до довідки державного нотаріуса Бучацької державної нотаріальної контори № 434/01-24 від 15.10.2019 року, вбачається, що нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки в інформаційні довідці зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №57452967, дата видачі 06.09.2019 року, параметрами запису якого є помела особа : ОСОБА_4 , в спадковому реєстрі знайдено таку інформацію: Заповіт : номер у спадковому реєстрі 51498806, дата посвідчення 27.12.2001 року, номер у реєстрі нотаріальних дій 36, місце посвідчення Ліщанецька сільська рада Бучацького району Тернопільської області. Для вчинення нотаріальної дії нотаріусу не представлено заповіт від імені ОСОБА_4 . У відповідності до довідки № 619 від 04.09.2019 року виданої Ліщанецькою сільською радою Бучацького району Тернопільської області, у зв`язку з оформленням спадщини ОСОБА_3 , вказана на наступна інформація: «За наявними в сільській раді відомостями від імені ОСОБА_4 , заповіт не посвідчувався і не складався». Тому, через наявність суперечностей у Спадковму реєстрі, відсутність заповіту у спадкоємців, та у Ліщанецькій сільській раді Бучацького району Тернопільської області, нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я дітей спадкодавця ОСОБА_4 яка померлв ІНФОРМАЦІЯ_1 : ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Згідно довідки № 92 від 06.05.2020 року, виданої Ліщанецькою сільською радою, вбачається що номер у спадковому реєстрі в Тернопільській регіональній філії ДП «Національні інформаційні системи» 51498806, дата посвідчення 27.12.2001 року, номер у реєстрі нотаріальних дій 36, місце посвідчення Ліщанецька сільська рада, був помилково зареєстрований.

Правовою позицією, що висловлена Верховним Судом України по справі №6-137цс13 визначено, що право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. З 1966 року питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Отже, за вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадян права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та

прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року (втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.1995 року), будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, реєстрації не підлягали.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При цьому у положенні п. 3.1 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Інших осіб, які б мали право на спадщину, судом не встановлено.

Суд приходить до переконання, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,81,200,263-265 ЦПК України, ст.ст.1220-1223, 1261ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та третьої особи Ліщанецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,10 га., яка розташована в с.Ліщанці Бучацького району Тернопільської області, згідно державного акту серії Р1 №643007.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та третьої особи Ліщанецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Н а рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду безпосередньо або через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну

частину рішення суду, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Р. О. Содомора