Ухвала

19 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 296/723/18

провадження № 61-6071св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Житомирського національного агроекологічного університету про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила: визнати незаконним і скасувати наказ ректора Житомирського національного агроекологічного університету (далі - Житомирський НАУ) від 27 жовтня 2017 року № 487-к про її звільнення з посади професора кафедри менеджменту організацій і адміністрування імені М. П. Поліщука на підставі пункту 2 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України); поновити її на роботі; стягнути з відповідача на свою користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за вісім місяців у розмірі 127 214,64 грн та 50 000 грн - на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 03 грудня 2018 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ ректора Житомирського НАУ Скидана О. В. від 27 жовтня 2017 року № 487-к про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади на підставі пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України у зв`язку із закінченням строку дії контракту від 25 жовтня 2012 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді професора кафедри менеджменту організацій і адміністрування імені М. П. Поліщука з моменту незаконного звільнення. Стягнуто з Житомирського НАУ на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за вісім місяців у розмірі 127 214,64 грн та 50 000 грн на відшкодування моральної шкоди. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць вимушеного прогулу допущено до негайного виконання. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року апеляційну скаргу Житомирського НАУ задоволено. Рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 03 грудня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Житомирського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року, а рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 03 грудня 2018 року залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Корольовського районного суду міста Житомира.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського національного агроекологічного університету про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов