Справа № 159/1126/20
Провадження № 2/159/576/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Панасюка С.Л.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач зазначає, що 06 серпня 2017 року з вини відповідача відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль ОСОБА_2 . Останньому бюро виплатило страхове відшкодування в сумі 10536,48 грн., оскільки відповідач не застрахував свою відповідальність. Позивач просив стягнути вказану суму з відповідача.

Заперечення відповідача.

Відповідач зазначив, що згідно страхового полісу цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в страховій компанії «УНІКА». Отже, ОСОБА_2 мав звернутись за відшкодуванням до страхової компанії «Уніка», а не до позивача. Крім цього, відповідач не був залучений до огляду пошкодженого транспортного засобу, розмір збитків не доведений. Просив в позові відмовити.

Мотивувальна частина рішення.

06 серпня 2017 року, о 19 год. 50 хв., в м. Любомль, по вул. Брестській, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Фіат Добло», державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Шевроле Авео», державний номерний знак НОМЕР_2 . Обидва автомобілі були пошкоджені.

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 18.08.2017, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК:

«6. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.»

Отже, слід вважати встановленим, що ОСОБА_1 допустив зіткнення з автомобілем марки «Шевроле Авео», пошкодивши його.

Володілець автомобіля «Шевроле Авео» ОСОБА_2 звернувся до позивача за страховим відшкодуванням, оскільки відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідач зазначає що у ОСОБА_2 не було підстав звертатись до МТСБУ.

Однак, відповідно до п.39.1. ст.39 Закону України № 1961-IV, Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України № 1961-IV, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.41.1. ст.41 Закону України № 1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідач на момент дорожньо-транспортної пригоди не застрахував свою цивільну відповідальність, що підтверджується доданим до позовної заяви витягом з сайту МТСБУ.

Отже, підстави для звернення ОСОБА_2 до позивача були.

Відповідач, зазначає що поліс АК/3518141 від 18.03.2017 року, не є дійсним, так як він не є засвідченим уповноваженою особою страхової компанії з якою укладений договір.

Для спростування, цього твердження, позивач надав витяг за полісом № АК/3518141 від 13.05.2020 року, яким підтверджується факт що він є дійсним і ОСОБА_2 застрахував свою цивільну відповідальність в страховій компанії ПрАТ «СК «УНІКА»

Позивач сплатив ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 10536,48 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 71259752 від 18 вересня 2017 року, платіжним дорученням № 1263119 від 28 грудня 2017 року, наказом № 12087 від 27.12.2017 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих.

Вартість матеріального збитку позивач підтвердив висновком до звіту про оцінку транспортного засобу № 2017/3282 від 05.09.2017, згідно якого вона складає 10051,29 грн.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК:

«1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

Відповідач зобов`язаний був спростувати згаданий висновок доказами (надати свій висновок, зазначити, що конкретно у висновку не так, зокрема, що вартість ремонту завищена, включені пошкодження, не пов`язані з ДТП, проведені зайві роботи, використані зайві матеріали та деталі, їх вартість визначена невірно, тощо).

Це зобов`язання відповідач не виконав, тому суд вважає, що позивач довів розмір матеріального збитку вказаним вище висновком і відхиляє заперечення відповідача.

З тих же підстав суд стягує з відповідача витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, а також витрати на послуги суб`єкта оціночної діяльності. Відповідач не довів, що ці витрати не були необхідними або ж були завищеними.

Позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст.12, 81, 82, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, на підставі п.22.1 ст.22, п.39.1. ст.39, п.41.1. ст.41 Закону України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02002, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, IBAN: НОМЕР_3 в АТ «Укрексімбанк» м. Київ, ) в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, в сумі 10536 (десять тисяч п`ятсот тридцять шість) гривень 48 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України (02002, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, IBAN: НОМЕР_3 в АТ «Укрексімбанк» м. Київ, ) судові витрати у справі в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий:С. Л. Панасюк