печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Вовк С. В.,

за участі секретаря судових засідань Брачун О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Дмитра Андрійовича від 31 липня 2019 року про опис та арешт майна та передачу майна на реалізацію,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій просив:

- визнати незаконною та скасуватипостанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Д. А. від 31 липня 2019 року про опис та арешт майна та передачу майна на реалізацію;

- визнати дію приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Д. А. вчинену 12 вересня 2019 року з передачі нерухомого майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 58, 80 кв.м, житловою площею 40, 90 кв.м незаконною;

- скасувати результати визначення вартості майна квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 58, 80 кв.м, житловою площею 40, 90 кв.м, які відображені у звіті про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ЄВРОЕКСПЕРТ ГРУП» в особі оцінювача Є. В. Сверстюка.

Вимоги скарги обґрунтовувались тим, що рішенням Печерського районного суду міста Києва стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованість в сумі 203 625, 00 дол. США та 52 424, 40 грн., суму витрат по сплаті державного мита у розмірі 1 700, 00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120, 00 грн. У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 58,80 кв.м., жилою площею 40,90 кв.м.

30 липня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження виконавче провадження № 59682557. Цього ж дня приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, постанову про стягнення з боржника основної винагороди

На наступний день після відкриття виконавчого провадження, а саме 31.07.2019 року державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника.

19 серпня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Зазначені постанови до відома боржнику не доводилися та поштовою кореспонденцією не направлялися, що не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

12 вересня 2019 року приватним виконавцем було передано належне заявнику майно на реалізацію за початковою ціною 1 510 200, 00 грн.

Представник заявника в самостійному порядку ознайомився з матеріалами виконавчого провадження прийшовши до приватного виконавця на прийом 31 жовтня 2019 року.

Скаржник вважає, що постанова про опис та арешт майна боржника від 31 липня 2019 року а також передача майна на реалізацію винесені приватним виконавцем з порушенням вимог законодавства, а тому підлягають скасуванню.

ОСОБА_1 зазначив, що він не отримував жодної постанови приватного виконавця, але в матеріалах виконавчого провадження міститься зворотне повідомлення де зазначено, що ОСОБА_1 отримано лист 06.08.2019 року. Жодних листів ОСОБА_1 не отримував. В даному зворотному повідомлені не зазначено ні місце подання, ні дати відправлення.

Інформацію щодо відкритого виконавчого провадження, в межах якого реалізується його нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 58,80 кв.м., жилою площею 40,90 кв.м. він дізнався 30.10.2019 року з сайту «СЕТАМ» та реєстру боржників, після чого відразу ознайомився з матеріалами виконавчого провадження.

31 липня 2019 року жодних візитів за адресою АДРЕСА_1 з метою опису та арешту майна приватним виконавцем не здійснювалося.

В оскаржуваній постанові в графі відповідальний зберігай описаного майна зазначений ОСОБА_2 , також дана особа зазначена в графі заставодержатель та стягувач. Але відповідно до виконавчого листа стягувачем виступає «ПАТ АБ «Укгазбанк». Отже, якщо дана особа і діє від імені «ПАТ АБ «Укргазбанк» то обов`язково повинно бути зазначено на підставі чого їй надано такі повноваження.

Основною інформаційною базою про здійснення виконавчого провадження є автоматизована система виконавчого провадження. По виконавчому провадженню № 59682557 в автоматизовану систему виконавчого провадження постанову про опис та арешт майна боржника від 31.07.2019 року внесено 12 серпня 2019 року, що є порушенням.

З огляду на те, що суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_3 квартиру детально і особисто не оглядав, в середині квартири не був, це дає підстави вважати, що оцінювач у своєму звіті міг використати й інші недостовірні дані, які вплинули на результати оцінки.

Крім того, на переконання заявника, у звіті застосовано необґрунтовані розміри коригування вартості прийнятих до порівняння аналогів та не проведено належним чином аналіз ринку майна даної категорії в м. Києві, що призвело до суттєвого заниження вартості квартири, внаслідок чого порушені права ОСОБА_1 як боржника за виконавчим провадженням.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський Д. А. подав письмові пояснення, в яких зазначив, що з огляду на те, що сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна боржника ним 19 серпня 2019 року було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

В матеріалах виконавчого провадження наявні рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення від 01 серпня 2019 року та 06 серпня 2019 року, таким чином, твердження скаржника про те, що йому не було відомо про виконавче провадження та про дії які вчиняє приватний виконавець в рамках такого виконавчого провадження не відповідають дійсності. Щодо твердження скаржника про те, що одне із рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення не містить місця та дати подання, приватний виконавець зазначив, що таку інформацію можна отримати скориставшись послугою ПАТ «Укрпошта» щодо відстеження поштових відправлень, де на офіційному сайті зазначено, що місцем подання є відділення Укрпошти 02094, а датою подання є 31 липня 2019 року.

Скаржник та приватний виконавець в судове засідання не з`явились, про розгляд скарги повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. На підставі частини другої статті 450 ЦПК України суд здійснює розгляд скарги за їх відсутності.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця Телявського А. М. перебуває виконавче провадження № 59682557 з виконання виконавчого листа № 2-1177/10 виданого 11 січня 2011 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованості в сумі 203 625, 00 дол. США та 52 424, 40 грн., суми витрат по сплаті державного мита у розмірі 1 700, 00 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120, 00 грн.

Постановою приватного виконавця від 30 липня 2019 року відкрито виконавче провадження на підставі заяви стягувача ПАТ «Укргазбанк».

31 липня 2019 року приватним виконавцем проведено опис та арешт майна боржника, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

19 серпня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

22 серпня 2019 року ТОВ «ЄВРОЕКСПЕРТ ГРУП» складено звіт про оцінку майна за результатами проведення незалежної оцінки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 58,80 кв.м, жилою площею 40,90 кв.м, відповідно до якого вартість майна, що підлягало оцінці становить - 1 510 200, 00 грн.

Відповідно до частини першої статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Щодо безпосереднього огляду експертом об`єкта оцінювання

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих. Присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна (ст .22 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Згідно положень ч. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

За змістом ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Аналізуючи вимоги чинного законодавства, приходимо до висновку, що існують два шляхи арешту майна боржника: шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника, або шляхом винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:

- якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

- якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Суд враховує, що оскаржуваною постановою описано та накладено арешт на майно: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В оскаржуваній постанові наявна наступна інформація: загальна площа квартири 58, 80 кв.м., житлова площа 40,90 кв.м., квартира розташована на 10 поверсі 10ти поверхового будинку, квартира складається з: 1-кімната - 25, 5 кв.м., 2-кімната - 15,4 кв.м., коридор - 4,9 кв.м., кухня - 7,6 кв.м., балкон - 0,3 кв.м., санвузол - 4,5 кв.м., матеріал стін - цегла.

Таким чином постанова про опис та арешт майна від 31.07.2019 року винесена приватним виконавцем Телявським А. М. містить всі необхідні відомості про описаний об`єкт, опис майна проводився за участю представника стягувача та двох понятих, залучених відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю боржника під час вчинення виконавчих дій. Приватним виконавцем не порушено норми чинного законодавства про опис та арешт майна, його дії є законними та немає підстав для визнання дій неправомірними та скасування постанов.

Скаржником не доведено того факту, що приватний виконавець не виїжджав на місце проживання боржника та відповідно не вчиняв реальний опис нерухомого майна, дані твердження є виключно припущенням самого скаржника та ґрунтується на його внутрішньому переконанні, а відповідно до ч. 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо доводів з приводу особи відповідальної за зберігання описаного майна

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам, що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувану, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігану. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання).

Приватним виконавцем було визначено ОСОБА_2 зберігачем майна як окрему фізичну особу, громадянина України, а не як представника стягувача, з огляду на що, твердження скаржника про відсутність повноважень у ОСОБА_2 та відсутність у постанові про опис та арешт майна боржника інформації про те, на підставі чого ОСОБА_2 надано повноваження бути не заслуговують на увагу.

Щодо посилання скаржника на те, що приватним виконавцем внесено в автоматизовану систему виконавчого провадження постанову про опис та арешт майна боржника від 31.07.2019 року лише 12.08.2019 року, суд враховує, що такий факт не ставить під сумнів чинність такої постанови та правомірність дій які оскаржує боржник.

Щодо результатів визначення вартості майна

Відповідно до статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно- правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» спори, пов`язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Статтею 32 Закону передбачена відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків.

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Аналогічний висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17.

Таким чином вимоги скарги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження та не підлягають задоволенню, оскільки оскаржувані рішення та дії приватного виконавця вчинені у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст. 1-19, 23, 76-89, 95, 351, 352, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Дмитра Андрійовича від 31 липня 2019 року про опис та арешт майна та передачу майна на реалізацію - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя С. В. Вовк