Справа № 226/279/20
Провадження №2-о/226/33/2020
РІШЕННЯ

іменем України

20.01.2020 місто Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Козлової Д.В.,

учасників справи: заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді Донецької області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту смерті,

встановив:

І. Стислий виклад вимог заявника.

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьку.

Померла є свекрухою його дочки, ОСОБА_3 , отримати свідоцтво про смерть встановленого законом зразку наразі за місцем мешкання неможливо, оскільки місто Донецьк тимчасово не підконтрольне владі України.

Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану 17.01.2020 в отриманні свідоцтва про смерть заявникові було відмовлено. Просив встановити факт смерті рішенням суду.

ІІ. Заяви (клопотання) та пояснення учасників справи.

Заінтересованою особою - Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану подано судові заяву про розгляд справи без участі представника, в якій зазначено про відсутність заперечень проти задоволення вимоги заявника.

В судовому засіданні заявник підтримав свою вимогу та наполягав на її задоволенні. Пояснив, що ніхто, крім нього, не може звернутися до суду за встановленням цього факту, оскільки вся родина є глухонімою, а його зять - син померлої, ще й має вади зору. ОСОБА_2 померла в м. Донецьку, хворіла, ховали її сусіди, оскільки на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 він та його дочка із сім`єю були в м. Мирнограді і у них не були оформлені перепустки для виїзду до м. Донецька. Похована 09.12.2019 на цвинтарі Петровського району м. Донецька. Після оформлення перепусток вони поїхали додому, розрахувалися із сусідами, відвідали кладовище та організували поміни померлої. Встановлення факту її смерті потрібно для вирішення питання про спадкування.

Інших клопотань учасниками справи суду не заявлено.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

20.01.2020 заява надійшла до суду, ухвалою судді того ж дня відкрите провадження у даній справі, призначено судове засідання на 14-00 годину 20.01.2020.

20.01.2020 з метою підготовки справи до судового розгляду до Мирноградського міського відділу ДРАЦС судом спрямовано запит про наявність актового запису про смерть ОСОБА_2 та про те, чи не видавалося свідоцтво про її смерть.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст виниклих правовідносин.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , яка перебуває у шлюбі із ОСОБА_5 , який, у свою чергу, є сином ОСОБА_2 . Вказане підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та про укладення шлюбу (а.с.22-24).

09.12.2019 в м. Донецьку видане свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , відповідно до якого остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьку (а.с.5).

Також на підтвердження смерті ОСОБА_2 бюро СМЕ в м. Донецьку видано довідку про причину смерті №4776 від 09.12.2019, згідно з якою смерть ОСОБА_2 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від гострого порушення мозкового кровообігу (а.с.26).

Заявником надані документи на підтвердження здійснення витрат на поховання ОСОБА_2 від 09.12.2019 (а.с.6-9), на підтвердження поховання надані фотознімки місця поховання із зазначеними на ньому даними ПІБ, дат народження і смерті ОСОБА_2 (а.с.28-29).

17.01.2020 заявникові Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у проведенні реєстрації смерті ОСОБА_2 було відмовлено через відсутність лікарського свідоцтва про смерть, форма якого визначена наказом МОЗ України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (а.с.4).

За даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть ОСОБА_2 (а.с.34).

V. Оцінка суду.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає, зокрема, справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За нормою, викладеною у абз.2 ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства.

Відомості про смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 №1064.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Також позиція щодо розгляду даної категорії справ викладена у п.п.13,18 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме: суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Таким чином, свідоцтво про смерть, лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті не створюють правових наслідків, але в той самий час містять фактичні дані відповідно до ст.76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника. Суд враховує положення ч.3 ст.2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», відповідно до яких діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи.

Відповідно до ст.ст.3,8,9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Встановлення факту смерті необхідно заявникові для оформлення реєстрації смерті у встановленому законом порядку.

За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьку, Україна, підтверджено наданими доказами, та у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст.4,76,81,259,263-265,293,294,315-317 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 (місце постійної реєстрації: АДРЕСА_1 ; взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (м. Мирноград Донецької області, вул. Соборна, 7, код за ) про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьку, Україна, ОСОБА_2 , громадянки України, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Соколовка Маньковського району Київської області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Димитровський міський суд Донецької області або безпосередньо до апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.С. Салькова