РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2020 м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви про видачу судового наказу в суд 15 липня 2020 року та до досягнення дитиною повнолітття.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку, яка проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо від них та не надає жодної матеріальної допомоги, а вона на даний час не може працювати, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку. Відповідач має постійне місце роботи, іншої сім`ї немає.

Ухвалою від 24 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_3 суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні представник позивача підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просить стягнути аліменти з 15 липня 2020 року, оскільки в цей день звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу, але судом було відмовлено у видачі судового наказу, бо відповідач не має зареєстрованого місця проживання в м.Рівне, хоча місце проживання відповідача зареєстровано у встановленому законом порядку в с.Новогригорівка Генічеського району Херсонської області. З вини суду не було вчасно вирішено питання щодо стягнення аліментів, тому цей перід вважає ухиленням відповідача від сплати аліментів. Відповідач періодично надавав кошти на утримання дитини. Просить позов задовольнити.

Відповідач позов в частині розміру аліментів визнає. Пояснив, що аліменти сплачував в добровільному порядку. 17 липня 2020 року переказав дружині 1000 грн, 27 липня 2020 року 3000 грн, 23 листопада 2020 року 4000 грн.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі з 23 березня 2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Сторони мають спільну дитину - доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в свідоцтві про народження якої серії НОМЕР_2 відповідач записаний батьком.

Малолітня дочка проживає з позивачем, про що свідчить довідка про реєстрацію місця проживання особи № 65846 від 16 жовтня 2019 року та не заперечувалося відповідачем.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).

Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З довідки №20.1.0.0.0/7 від 1 грудня 2020 року встановлено, що позивач працює в АТ КБ «Приватбанк» з 8 грудня 2015 року. З 6 серпня 2018 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку.

Відповідач з 1 червня 2020 року працює на посаді дорожнього працівника в Приватному підприєстві "МВМ Шляхбуд", про що свідчить довідка № ШБ00-000003 від 11 грудня 2020 року.

Враховуючи визнання відповідачем розміру аліментів, позовна вимога про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) батька дитини підлягає задоволенню.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів з 15 липня 2020 року необхідно відмовити з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

15 липня 2020 року ОСОБА_3 звернулася до Рівненського міського суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів. Ухвалою від 5 жовтня 2020 року суд відмовив у видачі судового наказу. Вказана ухвала позивачем не оскаржувалася.

Відповідно до ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Однак, позивач не надала суду доказів звернення до відповідача щодо одержання аліментів та ухилення останнього від їх сплати. Більше того, в судовому засіданні представник позивача підтвердила, що відповідач передавав позивачу кошти в сумі 4000 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір, від оплати якого позивач звільнена.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 206, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 5 листопада 2020 року і до досягнення донькою повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя