22-ц/804/2458/20
263/6302/20

П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 263/6302/20

Номер провадження 22-ц/804/2458/20

22 липня 2020 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів Баркова В.М., Принцевської В.П.

за участю секретаря - Сидельнікової А.В.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит»

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 травня 2020 року, постановлену у складі судді Музика О.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просив визнати виконавчий напис за реєстраційним номером 7147, вчинений 04 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (далі: ТОВ «Алекскредит») у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 18 січня 2019 року № 1848543 у розмірі 14 565,60 гривень таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 травня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 передано за підсудністю до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська.

Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скарга мотивована тим, що місцевий суд дійшов помилкового висновку, що дана справа повинна розглядатись за місцезнаходженням відповідача, оскільки місцем виконання виконавчого напису, який позивач просив визнати таким, що не підлягає виконанню, є місце проживання та місце роботи останнього, які знаходяться в Центральному районі міста Маріуполя Донецької області, на який поширюється юрисдикція Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області. Крім того скаржник зазначив, що при відкритті виконавчого провадження, приватний виконавець не перевірив факт його фактичного проживання у місті Києві, чим порушив вимоги Закону України «Про виконавче провадження» щодо місця відкриття виконавчого провадження.

Учасники справи своїм процесуальним правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач та його представник - адвокат Рєзнік В.В. підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Інші учасники справи до суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином Представник відповідача адвокат Іванов А.С. направив до апеляційного суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та його представника дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно п. 4 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ухвалюючи судове рішення про передачу даної справи на розгляд іншого суду за підсудністю, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач, який є боржником за виконавчим написом у спірних правовідносинах, не надав суду доказів на підтвердження виконання оскаржуваного виконавчого напису на території Центрального району міста Маріуполя, чим порушив правила альтернативної підсудності, дана справа підлягає розгляду за місцезнаходження відповідача згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб (вул. Якова Самарського, 12а, місто Дніпро), що територіально відноситься до Жовтневого району міста Дніпра, на який розповсюджується територіальна юрисдикція Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська.

Проте погодитись з таким висновком суду не можна з огляду на таке.

За загальним правилом, відповідно до частини другої статті 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Водночас статтею 28 ЦПК України передбачено випадки, коли підсудність справи визначається за вибором позивача.

Зокрема, частиною дванадцятою наведеної норми ЦПК України передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Місце виконання рішення визначене ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч.ч.1,2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, зі змісту цієї норми закону вбачається, що місцем виконання виконавчого документу можуть бути місце проживання, перебування боржника, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Апеляційним судом встановлено, що 17 квітня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. відкрито виконавче провадження № 61865539 за виконавчим написом №7147, який виданий 04 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колейчиком В.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості в розмірі 14 565,06 грн (а.с 20-21).

В ході примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса проведено ряд виконавчих дій, зокрема, постановами від 17 квітня 2020 року накладено арешт на майно та кошти боржника (а.с.62-63), постановою від 15 квітня 2020 року звернуто стягнення на доходи боржника, що отримує останній за місцем роботи на Комунальному некомерційному підприємстві «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (а.с.64).

З довідки №05/117 від 10 червня 2020 року Комунального некомерційного підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Департаменту охорони здоров`я Донецької обласної державної адміністрації вбачається, що ОСОБА_1 дійсно працює в даному підприємстві на посаді бухгалтера (з фінансового обліку) з 10 жовтня 2015 року по теперішній час. Бухгалтерія вищезазначеного підприємства знаходиться у АДРЕСА_1 Маріуполі Центральний АДРЕСА_2 (а.с.46).

Отже, вбачається, що місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, який оспорює позивач, є зокрема місце роботи останнього Центральний район міста Маріуполя Донецької області, де работодавцем здійснюються відрахування із заробітної плати ОСОБА_1 на користь стягувача.

Таким чином, позивач, скориставшись своїм правом вибору між судами, яким згідно з правилом альтернативної підсудності, підсудна дана справа, обґрунтовано звернувся з позовом до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області за місцем виконання виконавчого напису за реєстраційним номером 7147, вчиненого 04 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В.

На зазначені обставини місцевий суд не звернув уваги, що призвело до порушення прав позивача на обрання між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна дана справа, результатом чого стало помилкове спрямування справи до іншого суду.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції, як постановлена з порушенням вимог процесуального закону щодо порядку вирішення питання щодо підсудності справи, та така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню з поверненням справи до того ж суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374,379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 травня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

Повний текст постанови складено 23 липня 2020 року.

Суддя: