Справа № 569/2275/20
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Харечка С.П.,
при секретарі Гожа Г.В.
з участю позивача ОСОБА_1
представника третьої особи Подкаури О.М.
розглянувши в судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа служба у справах дітей Рівненського міськвиконкому про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
10 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа служба у справах дітей Рівненського міськвиконкому про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
В обґрунтування позову вказує, щоз червня 2013 року по листопад 2018 року вона з відповідачем ОСОБА_3 постійно проживали в цивільному шлюбі. Вказує, що від даного шлюбу мають доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що з кінця 2017 року відповідач матеріально не забезпечував сім`ю, не допомагав у вихованні дитини. Із-за скрутного матеріального положення вона змушена самостійно забезпечувати сім`ю працювала на різних роботах разом з малолітньою дитиною. В кінці листопада 2018 року повернулась з донькою до мами в м. Рівне де, постійно проживає і виховую доньку. Відповідач матеріальної допомоги сім`ї не надає, кошти на утримання дочки не виділяє . Вихованням дочки не займається. На неодноразові прохання поспілкуватись з дочкою, направити кошти на її утримання відказував, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. У зв`язку з цим звертається до суду з даним позовом.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений. Направлені рекомендовані повідомлення повернулись до суду без вручення.
Представник третьої особи в судовому засіданні вказала, що підтримує поданий письмовий висновок щодо недоцільності позбавлення батьківських прав відповідача.
Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 мають доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Донька проживає з матірю. Відповідач з грудня 2018 року жодного разу не бачив і не цікавився дитиною.
Згідно з висновком виконавчого комітету Рівненської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав, №08-796 від 09.07.2020 року виконком Рівненської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 стосовно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об"єднаних Націй 20.11.1959 р., як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об"єднаних Націй від 21.12.1995 р., батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Зазначені гарантії кореспондуються із ст. 52 Конституції України, відповідно до якої діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.
Згідно із ст. 150 СК України батьки зобов"язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Вони повинні піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов"язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька.
Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" судам роз"яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов"язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об"єктивного з"ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками.
Як передбачено статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про охорону дитинства" діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.
З наведеного слідує, що при вирішенні питань, які стосуються дитини, зокрема, щодо позбавлення батьківських прав її батьків, першочерговими є інтереси дитини.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини, оскільки він не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться здоров"ям, життям та потребами, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що є достатньою підставою для позбавлення його батьківських прав.
Згідно ст.166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов"язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про питання аліментів на дитину.
Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно з вимогами ч.2 ст.182 СК України, передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Враховуючи вимоги ст. 182-183 СК України, приймаючи до уваги всі обставини та оцінивши відповідні докази, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки у розмірі ј усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 лютого 2020 року і до повноліття дитини, підлягають до задоволення.
Законом України «Про Державнийбюджет Українина 2020рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років:з 1січня 2020року -1779гривень,з 1липня -1859гривень,з 1грудня -1921гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.
Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що стягнення аліментів в розмірі ј усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, відповідає чинним нормам Сімейного кодексу України та не порушує прав позивачки як отримувача і прав відповідача як платника аліментів.
Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред"явлення позову.
На підставі ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає судовий збір в сумі 1681,60 грн..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа служба у справах дітей Рівненського міськвиконкому про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав стосовно дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.02.2020 року до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід державного бюджету 840 грн. 80 коп. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2
Суддя: С.П. Харечко