Провадження № 6/537/117/2020
Справа № 524/5525/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2020 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Яворській А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці старшого державного

виконавця Крюківського Відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Целіни Яни Ігорівни, про тимчасове обмеження у праві виїзду керівника підприємства - боржника за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Крюківського Відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Целіна Я.І. звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи, ОСОБА_1 , за межі України, де просить суд постановити ухвалою, якою тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання зобов`язань; виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

Необхідність тимчасового обмеження права виїзду за межі України державний виконавець мотивував тим, що в Крюківському відділі державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 60954684, в якому боржником виступає Колективне підприємство «Детективне агентство «Кобра» ( , місце реєстрації: вулиця Халаменюка, будинок 6, офіс 64, місто Кременчук), з примусового виконання виконавчого листа № 2а-1670/1022/12, виданого 11 липня 2012 року Полтавським окружним адміністративним судом, про стягнення з КП «Детективне агентство «Кобра» на користь Управління Пенсійного фонду України в місті Кременчуці боргу в розмірі 16 801 грн. 65 коп. Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 10 січня 2020 року. Державний виконавець вказує, що в порядку виконання виконавчого провадження державним виконавцем були вжиті наступні заходи примусового виконання. З метою перевірки майнового стану боржника направлені запити до Державної фіскальної служби України, Міністерства внутрішніх справ. На підставі відповіді з ДФСУ встановлено, що боржник має рахунок, на який накладено арешт 06 квітня 2020 року. Згідно відповіді з банківської установи, фактичний залишок коштів на рахунку складає 36,00 грн. Даний залишок коштів списаний на витрати виконавчого провадження. Згідно відповіді МВС, за боржником відсутні зареєстровані транспортні засоби. На все рухоме та нерухоме майно боржника накладено арешт, обтяження внесені до відповідних державних реєстрів. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником підприємства- боржника являється ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ). Адреса керівника підприємства-боржника підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Державний виконавець зазначає, що 02 червня 2020 року керівнику підприємства-боржника ОСОБА_1 на адресу реєстрації проживання та на адресу реєстрації підприємства направлено виклик, яким зобов`язано керівника з`явитися до державного виконавця 15 червня 2020 року на 11 год. 00 хв. Згідно інформації сайту Укрпошти, відправлення з викликом та постановою про відкриття виконавчого провадження вручено 05 червня 2020 року. Як вбачається, керівнику підприємства-боржника ОСОБА_1 відомо про відкрите виконавче провадження та отримано виклик. Державний виконавець зазначає, що незважаючи на це, керівник підприємства-боржника на виклик до

відділу державної виконавчої служби не з`явилася, про причини неявки не повідомила, пояснення за фактом

невиконання вимог виконавчого документа, а також про заходи, що вживаються з метою виконання рішення суду не надала.

Згідно змісту подання, за весь час перебування даного виконавчого документа на виконанні підприємство-боржник та його керівник ОСОБА_1 жодних дій, спрямованих на виконання рішень судів та інших органів не вчинив, натомість вчиняються дії щодо приховування реальних доходів боржника, зокрема, кошти на поточний рахунок не надходять, хоча згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-нідприємців та громадських формувань не перебуває і в стані припинення, керівник не з`являється до державного виконавця за викликом. Вказані обставини свідчать про умисне ухилення від виконання рішень судів та інших органів.

Згідно відповіді Державної міграційної служби України, боржник документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_2 , виданий 23 березня 2009 року органом видачі 5314 та другим паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданий 10 квітня 2018 року органом видачі 5317.

На даний час заборгованість по вищевказаному виконавчому провадженню боржником не сплачена, жодних дій спрямованих на її сплату, боржник не вживає, залишок заборгованості, яка підлягає виплаті стягувачам, з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, становить 18 646,81 грн. 00 коп., у зв`язку із чим державний виконавець і вимушений звернутись до суду з даним поданням.

За змістом частини 4 статті 441 Цивільного процесуального кодексу України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В судове засідання державний виконавець Крюківського Відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) не з`явився.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали подання, приходить до наступних висновків.

11 липня 2012 року Полтавським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист №2а-1670/1022/12 про стягнення з Детективного агентства «Кобра» (ідентифікаційний код 25167770) на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 16 801 грн. 65 коп.

10 січня 2020 року старшим державним виконавцем Крюківського Відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Целіною Я.І. постановою ВП №60954684 відкрито виконавче провадження за вказаним вище виконавчим листом.

Постановою старшим державного виконавця Крюківського Відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Целіної Я.І. ВП №60954684 від 06 квітня 2020 року арештовано кошти боржника, розміщені на банківському рахунку НОМЕР_4 , відкритому в філії Полтавського обласного управління АТ «Ощадбанк», та всіх інших рахунка.

Як вбачається з листа, наданого АТ «Державний ощадний банк України» від 10 квітня 2020 року за вих.№46-13/3065/324565, на виконання постанови державного виконавця про арешт коштів боржника, на рахунку боржника, відкритому в філії Полтавського обласного управління АТ «Ощадбанк» міститься залишок грошових коштів в розмірі 36 грн.

Розпорядженням №60954684, затвердженого в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Гоголєвим А.В. 11 червня 2020 року, даний залишок грошових коштів в розмірі 36 грн. списаний на витрати виконавчого провадження.

Згідно Інформаційної довідки №222167996 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, яка сформована 01 вересня 2020 року, нерухоме майно за КП «Детективне агентство «Кобра» () нерухоме майно не зареєстровано.

Відповідно до відомостей, що містяться в ІС ДП «НАІС», в межах виконавчого провадження 60954684, 06.06.2017 зареєстроване обтяження : арешт нерухомого майна боржника КП «Детективне агентство «Кобра» ().

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником підприємства - боржника КП «Детективне агентство «Кобра» () являється ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №222169127, яка сформована 01 вересня 2020 року, за ОСОБА_1 зареєстроване нерухоме майно: квартира АДРЕСА_2 , та перебуває в оренді земельна ділянка для експлуатації та обслуговування окремого прибудованого входу до квартири АДРЕСА_3 .

02 червня 2020 року за вих.№47255 старшим державним виконавцем на адресу КП «Детективне агентство «Кобра» (вулиця Халаменюка, будинок 6, офіс 64, місто Кременчук) рекомендованим листом з повідомлення (відправлення за штихкодовим ідентифікатором №580) направлено виклик про явку керівника підприємства до державного виконавця 15 червня 2020 року на 11:30 год., оданк керівник боржника не з`явився, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень від Крюківського ВДВС у місті Кременчуці Північно Східного мажрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми).

Згідно відомостей офіційного сайту «Укрпошти» відправлення за штих-кодовим ідентифікатором №580, вручено 05 червня 2020 року.

Також 02 червня 2020 року за вих.№47255 старшим державним виконавцем на адресу керівника КП «Детективне агентство «Кобра» ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) рекомендованим листом з повідомлення (відправлення за штихкодовим ідентифікатором №571) направлено виклик про явку керівника підприємства до державного виконавця 15 червня 2020 року на 11:30 год., однак, згідно відомостей офіційного сайту «Укрпошти» відправлення за штих-кодовим ідентифікатором №571, адресату не вручене.

Згідно повідомлення Управління Державної міграційної служби України, за наявними даними бази Державної міграційної служби України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 , виданим 23 березня 2009 року (термін дії до 23 березня 2019року ) орган видачі 5314, та другим діючим паспортом громадянина України для виходу за кордон серії НОМЕР_6 , виданим 10 квітня 2018 року органом видачі 5317.

У відповідності до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року за №475/97 визначено, що на здійснення права кожного залишати будь-яку країну, включно зі своєю вчасною не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і- є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах - національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права-не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються статтею 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» № 3857-XII від 21 січня 1994 року, громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну. На громадян України, які звернулися з клопотанням про виїзд з України, поширюються усі положення чинного законодавства, вони користуються всіма правами і несуть встановлені законом обов`язки. За громадянами України зберігаються на її території майно, кошти,

цінні папери та інші цінності, що належать їм на праві приватної власності. Будь-яке обмеження їх громадянських, політичних, соціальних, економічних та інших прав не допускається.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 6 цього Закону, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

З аналізу положень частин 1, 3 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що задоволення подання про тимчасове обмеження права виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Таким чином, зміст норм зазначеного Закону передбачає юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у пункті 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» № 3857-XII від 21 січня 1994 року та у пункті 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. Це є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи своєю власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій, щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Згідно статті 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Таке право віднесено до особистих немайнових прав фізичної особи, що забезпечують природне існування фізичної особи.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення. Наведене відповідає практиці Європейського суду з прав людини «Гочев проти Болгарії», «Напияло проти Хорватії», «Луордо проти Італії», справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини», «Рінер проти Болгарії», яка містить висновок, що навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань покладених на нього рішенням є оціночним поняттям.

Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

У зв`язку із цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Окрім того, відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених в узагальненні «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01 лютого 2013 року, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення керівника КП «Детективне агентство «Кобра» від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що подання про тимчасове обмеження права виїзду за межі України мотивовано статусом КП «Детективне агентство «Кобра» як боржника у виконавчому провадженні, а ОСОБА_1 , як керівника підприємства, яка відповідає за борговими зобов`язаннями підприємства непогашенням боргу, відсутністю зареєстрованого за підприємством на праві власності нерухомого майна, та рухомого майна, зокрема автомобілів, при цьому до подання не додано належних доказів, які б свідчили про відсутність у боржника, цінних паперів, і т.д.

Також не додано належних доказів, які б свідчили про те, що старшим державним виконавцем здійснювався вихід за адресою знаходження КП «Детективне агентство «Кобра»: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Халаменюка, будинок 6, офіс 64, з метою огляду та здійснення опису майна КП «Детективне агентство «Кобра» для подальшої його реалізації в рахунок погашення боргу, та в такому доступі державному виконавцю було відмовлено керівником підприємства.

Відповідно до висновків, викладених Верховним Судом України при проведенні аналізу судової практики від 01 лютого 2013 року щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим із метою всебічного і повного з`ясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Відповідно до статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Згідно статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Як вбачається із змісту подання та матеріалів, що додані на його обґрунтування, останні не містять належних доказів, що підтверджували б свідомі діяння (дії або бездіяльність) керівника боржника КП «Детективне агентство «Кобра» Пономаренко Г.О., спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у даному виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Старшим державним виконавцем в обґрунтування твердження ухилення боржника від явки до виконавця, надано до суду копію поштового конверту, направленого на адресу КП «Кобра»: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Халаменюка, будинок 6, офіс 64, із відміткою «за закінченням терміну зберігання», а також копію списку згрупованих поштових відправлень від Крюківського ВДВС у місті Кременчуці Північно Східного мажрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) та лист відомостей з офіційного сайту «Укрпошти», згідно якого відправлення за штих-кодовим ідентифікатором №580 вручено 05 червня 2020 року адресату.

Однак, зазначені вище докази суд не розцінює як доказ умисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

За нормами статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статті 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, та має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Наявність лише самого зобов`язання (у даному випадку щодо сплати боргу) не є підставою щодо тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Враховуючи зазначений в даних актах міжнародного та цивільного законодавства принцип свободи пересування особи, за винятком обмежень, які встановлюються законом та враховуючи відсутність доказів ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання старшого державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно Східного мажрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) Целіни Я.І. про вжиття заходів забезпечення виконання рішення суду шляхом обмеження права виїзду з України громадянина України ОСОБА_1 , а тому у задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись статтями 12, 260, 441 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» № 3857-XII від 21 січня 1994 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Крюківського Відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Целіни Яни Ігорівни (адреса: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Академіка Маслова, будинок 15/4) про тимчасове обмеження у праві виїзду керівника підприємства боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 ) за межі України до виконання зобов`язань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя: Д. О. Зоріна

Повний текст ухвали суду виготовлено 21 жовтня 2020 року об 11 год. 00 хв.