Справа № 752/5005/18
Провадження № 2/752/693/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27.10.2020 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря - Оджубейської Д.І.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» про стягнення страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,
позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення з ПАТ «СК «Скайд» страхового відшкодування в розмірі 22 524,03 гривень та судових витрат у справі.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.04.2016 р. по просп. Голосіївському в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Passat» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «ЗАЗ 110218» д.н. НОМЕР_2 .
Відповідно до постанови Печерського районного суду м.Києва від 25.04.2016 р. ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди.
Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen Passat» д.н. НОМЕР_1 була застрахована ПАТ «СК «Скайд» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АЕ/7010278 від 10.02.2016 р.
Позивач посилається на те, що 11.04.2016 р. вона повідомила Страхову компанію про дорожньо-транспортну пригоду, а 17.05.2016 р. подала заяву про виплату страхового відшкодування.
На момент звернення до суду страхове відшкодування не виплачено.
В зв`язку з порушенням відповідачем строків виплати страхового відшкодування позивач просить стягнути з відповідача не лише суму страхового відшкодування в розмірі 14 457,84 гривні, але і пеню в сумі 3 982,60 гривень та на підставі положень ст. 625 ЦК України стягнути з ПАТ «СК «Скайд» 3% річних від суми несвоєчасно сплаченого страхового відшкодування в розмірі 665,00 гривень, інфляційні збитки в розмірі 3 418,59 гривень.
Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність та надала згоду на ухвалення заочного рішення.
Відповідач повідомлявся судом про місце і час судового розгляду за місцем знаходження юридичної особи.
Судова повістка повернулась до суду без вручення в зв`язку з відсутністю ПАТ «СК «Скайд» за даною адресою.
Оскільки відповідач відповідно до положень ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про місце і час судового розгляду, за згодою позивача, на підставі ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 08.04.2016 р. по просп. Голосіївському в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Passat» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «ЗАЗ 110218» д.н. НОМЕР_2 .
Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 25.04.2016 р. ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ЗАЗ 110218» д.н. НОМЕР_2 зазнав механічних пошкоджень.
Власником автомобіля «ЗАЗ 110218» д.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_3 , яка довіреністю від 29.11.2007 р. уповноважила позивача ОСОБА_1 , серед іншого, одержувати належні власнику в результаті укладених договорів грошові суми, у випадку спричинення автомобілю пошкодження іншими особами в результаті дорожньо-транспортної пригоди, отримувати страхові виплати тощо.
Про право особи, яка на відповідній правовій підставі володіє джерелом підвищеної небезпеки, на звернення до суду для отримання страхового відшкодування за шкоду, отриману транспортному засобу, зазначено і в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 р. № 4.
Так, відповідно до п. 13. вказаної постанови, враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.
До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов'язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.
З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen Passat» д.н. НОМЕР_1 була застрахована ПАТ «СК «Скайд» на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АЕ/7010278 від 10.02.2016 р.
Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Судом встановлено, що позивач звернувся до ПАТ «СК «Скайд» з заявою про виплату страхового відшкодування 17.05.2016 р.
Згідно Звіту № 1994/15 від 12.05.2016 р. розмір завданих збитків власнику пошкодженого транспортного засобу становить 14 457,84 грн.
Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Станом на день звернення до суду сума страхового відшкодування виплачена не була оскільки відповідачем на надано доказів на підтвердження виконання обов`язку, передбаченого Законом, щодо виплати страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу.
З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача в судовому порядку суми страхового відшкодування є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.
Відповідно до положень ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик за наявності документів, передбачених ст.35 зазначеного Закону, повинен прийняти рішення про виплату страхового відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.
За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Оскільки Страхова компанія не виконала у належний строк та в належному розмірі своїх зобов`язань щодо виплати страхового відшкодування, відповідач повинен сплатити позивачу пеню за прострочення виплати страхового відшкодування.
Звертаючись до суду позивач просить стягнути пеню за період з 08.08.2016 р. по 18.08.2017 р. в розмірі 3 982,60 гривень.
Проведений позивачем розрахунок відповідає вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не спростований відповідачем.
Статтею 625 ЦК України встановлюється відповідальність за порушення грошового зобов`язання.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 625 ЦК України регулюються зобов`язальні правовідносини, які існували між сторонами до ухвалення рішення суду.
Як зазначалось судом вище, правовідносини між сторонами у даному спорі виникли з приводу відшкодування шкоди на підставі обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на підставі договору, укладеного між ПАТ «СК «Скайд» та власником автомобіля «Volkswagen Passat» д.н. НОМЕР_1 .
В даному випадку, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування.
Зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої ст.625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 р. у справі № 6-927цс16.
Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, і не спростованого відповідачем, сума 3 % річних за період з 18.08.2016 р. по 01.03.2018 р. становить 665,00 гривень, та інфляційних збитків - 3 418,59 гривень.
Зазначений розрахунок проведений відповідно до вимог Закону і не спростований відповідачем.
Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, є доведеними, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у справі, сплачений позивачем при зверненні до суду.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266, 274-279 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» про стягнення страхового відшкодування задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя О.О.Колдіна