ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

Справа № 644/3191/17

Провадження № 22-з/818/288/19

16 січня 2020 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря судового засідання: Сидорчук М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення до рішення Апеляційного суду Харківської області від 29 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Фармак», третя особа: Генеральний директор публічного акціонерного товариства «Фармак» Жебрівська Філя Іванівна про виправлення запису в трудовій книжці відповідно до законодавства України,

установив:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, після уточнення якого у червні 2017 року (т.1 а.с. 49-54) просила зобов`язати Публічне акціонерне товариство (ПАТ) «ФАРМАК» привести записи № 25 від 25 лютого 2014 року та № 26 від 24 лютого 2017 року відповідно до діючого законодавства України, а саме: записи № 25 і № 26 у трудовій книжці ОСОБА_1 , зроблені керівником департаменту експортних ринків ПАТ «ФАРМАК» ОСОБА_2 за довіреністю № 17-10/60 від 24 лютого 2017 року, визнати недійсними. Просила зобов`язати ПАТ «ФАРМАК» зробити в графі 3 трудової книжки запис згідно чинного трудового законодавства України про прийом на роботу: «Прийнята на посаду директора представництва ПАТ «ФАРМАК» (Україна) в Республіці Білорусь». Зобов`язати ПАТ «ФАРМАК» зробити в графі 4 трудової книжки запис згідно чинного трудового законодавства України про прийом на роботу, вказавши дійсний номер наказу ПАТ «ФАРМАК» (Україна) про призначення на посаду директора представництва. Зобов`язати ПАТ «ФАРМАК» зробити в графі 3 трудової книжки запис згідно чинного трудового законодавства України про звільнення: «Звільнена у зв`язку із закінченням строку трудового договору на підставі п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України». Зобов`язати ПАТ «ФАРМАК» зробити в графі 4 трудової книжки запис згідно чинного трудового законодавства України про звільнення ОСОБА_1 , вказавши дійсний номер наказу ПАТ «ФАРМАК» (Україна) про звільнення позивача з посади директора представництва. Також просила зобов`язати ПАТ «ФАРМАК» завірити внесені записи підписом посадової особи ПАТ «ФАРМАК» (Україна) та печаткою ПАТ «ФАРМАК» (Україна).

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 06 вересня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано ПАТ «ФАРМАК» привести записи № 25 від 25.02.2014 та № 26 від 24.02.2017 у трудовій книжці НОМЕР_1 від 22.08.1973 , виданій на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до діючого законодавства, а саме: 1. Запис №25 і №26 у трудовій книжці ОСОБА_1 , зроблені керівником департаменту експортних ринків ПАТ «ФАРМАК» ОСОБА_2 за довіреністю № 17-10/60 від 24 лютого 2017 року, визнано недійсними; 2.Зобов`язано ПАТ «ФАРМАК» зробити в графі 3 та графі 4 трудової книжки запис згідно чинного трудового законодавства України про прийом на роботу ОСОБА_1 , як директора представництва ПАТ «ФАРМАК» (Україна) в Республіці Білорусь»; 3. Зобов`язано ПАТ «ФАРМАК» зробити в графі 3 та графі 4 трудової книжки запис згідно чинного трудового законодавства України про звільнення з роботи ОСОБА_1 . В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено (т.1 а.с. 220-224).

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 29 листопада 2017 року (т.2 а.с. 114-118) заочне рішення суду від 6 вересня 2017 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі. Зобов`язано ПАТ «ФАРМАК» привести записи № 25 від 25 лютого 2014 року та № 26 від 24 лютого 2017 року відповідно до діючого законодавства України, а саме:

Записи №25 і №26 у трудовій книжці ОСОБА_1 , зроблені керівником департаменту експортних ринків ПАТ «ФАРМАК» ОСОБА_2 за довіреністю № 17-10/60 від 24 лютого 2017 року, визнано недійсними;

Зобов`язано ПАТ «ФАРМАК» зробити в графі 3 трудової книжки ОСОБА_1 запис згідно чинного трудового законодавства України про прийом на роботу: «Прийнята на посаду директора представництва ПАТ «ФАРМАК» (Україна) в Республіці Білорусь»;

Зобов`язано ПАТ «ФАРМАК» зробити в графі 4 трудової книжки ОСОБА_1 запис згідно чинного трудового законодавства України про прийом на роботу, вказавши дійсний номер наказу ПАТ «ФАРМАК» (Україна) про призначення на посаду директора представництва;

Зобов`язано ПАТ «ФАРМАК» зробити в графі 3 трудової книжки ОСОБА_1 запис згідно чинного трудового законодавства України про звільнення: «Звільнена у зв`язку із закінченням строку трудового договору на підставі п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України»;

Зобов`язано ПАТ «ФАРМАК» зробити в графі 4 трудової книжки ОСОБА_1 запис згідно чинного трудового законодавства України про звільнення ОСОБА_1 вказавши дійсний номер наказу ПАТ «ФАРМАК» (Україна) про звільнення з посади директора представництва;

Зобов`язано ПАТ «ФАРМАК» завірити внесені записи підписом посадової особи ПАТ «ФАРМАК» (Україна) та печаткою ПАТ «ФАРМАК» (Україна).

Стягнуто з ПАТ «ФАРМАК» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 344 грн.

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення (т.3 а.с. 4-5). Просила дослідити копію наказу від 25.02.2014 № 1-К «О вступлении в должность», директора Представництва ПАТ «ФАРМАК» України в Республіці Білорусь, виданого Представництвом ПАТ «ФАРМАК» (України) в Республіці Білорусь за підписом директора Представництва Публічного акціонерного товариства «ФАРМАК» України в Республіці Білорусь Лазаренко І.М. та печаткою Представництва ПАТ «ФАРМАК» України в Республіці Білорусь (аркуш справи 93); дослідити копію наказу без номеру від 24.02.2017, згідно якого ОСОБА_1 звільнена із займаної посади директора Представництва ПАТ «ФАРМАК» України в Республіці Білорусь, виданого Представництвом ПАТ «ФАРМАК» (України) в Республіці Білорусь (аркуш справи № 94). Визнати зазначені накази такими, що не відповідають діючому законодавству. Зобов`язати відповідача видати два накази, що відповідають діючому законодавству України, а саме: - наказ гендиректора ПАТ « Фармак» ( Україна, Київ) відповідно до типової форми № П 1 затвердженої наказом Держкомстату України від 5 грудня 2008 р. № 489, про прийом на роботу ОСОБА_1 директором представництва «Фармак» (Україна) у Республіці Білорусь; наказ гендиректора ПАТ «Фармак» (Україна, Київ) відповідно до типової форми №П-4, затвердженої наказом Держкомстату України від 5 грудня 2008 р. № 489, про звільнення з роботи ОСОБА_1 з директора представництва «Фармак» (Україна) у Республіці Білорусь у зв`язку із закінченням троку трудового договору на підставі п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України.

Заява обґрунтована тим, що рішенням суду апеляційної інстанції від 29 листопада 2017 року було задоволено її позов. Однак стосовно позовної вимоги щодо дослідження у судовому засіданні копій наказів від 25.02.2014 та від 24.02.2017 та з приводу якої сторони подавали докази і надавали пояснення, не ухвалено рішення.

Тесля Юлія Олексіївна, яка діє в інтересах ПАТ «ФАРМАК», у письмових поясненнях, наданих апеляційному суду, проти задоволення заяви ОСОБА_1 заперечує. Посилається на те, що в заяві позивач просить дослідити докази, що не були досліджені судом першої інстанції. Вказані процесуальні порушення є підставою для оскарження судового рішення, а не для ухвалення додаткового рішення в порядку ст. 270 ЦПК України. Також ОСОБА_1 просить суд ухвалити додаткове рішення щодо визнання недійсними наказів і зобов`язання ПАТ «ФАРМАК» вчинити дії. Заявлені вимоги не були предметом розгляду суду першої та апеляційної інстанцій.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви вважає, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає.

Як установлено судом і підтверджується матеріалами справи, у травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Фармак», третя особа: Генеральний директор ПАТ «Фармак» Жебровська Філя Іванівна про виправлення запису в трудовій книжці відповідно до законодавства України (т.1 а.с. 2-3).

В ході судового розгляду позивачкою уточнювались позовні вимоги та остаточно ОСОБА_1 просила зобов`язати ПАТ «Фармак» привести записи № 25 від 25 лютого 2014 року та № 26 від 24 лютого 2017 року відповідно до діючого законодавства України, а саме:

- запис № 25 і № 26, зроблені керівником департаменту експортних ринків ПАТ «Фармак» (Україна) ОСОБА_2 за довіреністю № 17-10/60 від 24 лютого 2017 року, визнати недійсними;

- зобов`язати ПАТ «Фармак» зробити в графі 3 трудової книжки запис згідно чинного трудового законодавства України про її прийом на роботу «Прийняти на посаду директора представництва ПАТ «Фармак» (Україна) в республіці Білорусь»;

- зобов`язати ПАТ «Фармак» зробити в графі 4 трудової книжки запис згідно чинного трудового законодавства України про прийом на роботу, вказавши дійсний номер наказу ПАТ «Фармак» (Україна), про призначення її на посаду директора представництва;

-зобов`язати ПАТ «Фармак» зробити в графі 3 трудової книжки запис згідно чинного трудового законодавства України про звільнення з роботи «Звільнена у зв`язку із закінченням строку трудового договору на підставі п. 2 ч. 1ст. 36 КЗпП України»;

- зобов`язати ПАТ «Фармак» зробити в графі 4 трудової книжки запис згідно чинного трудового законодавства України про звільнення з роботи, вказавши дійсний номер наказу ПАТ «Фармак» (Україна), про її звільнення з посади директора представництва;

- зобов`язати ПАТ «Фармак» завірити внесені записи підписом посадової особи ПАТ «Фармак» (Україна) та печаткою ПАТ «Фармак» (Україна).

01 вересня 2017 року ОСОБА_1 зверталася до суду з уточненою позовною заявою, у якій містилися вимоги щодо внесення записів в трудову книжку на підставі виданих ПАТ «Фармак» нових наказів про прийняття на роботу та звільнення з роботи (т. 1 а.с. 166 170).

Проте ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.09.2017 у прийняті зазначеного позову ОСОБА_1 було відмовлено (т. 1 а.с. 180).

Посилання ОСОБА_1 на те, що суд не розглянув пункт 2 її апеляційної скарги, а саме не дослідив письмові докази у справі, не свідчить про те, що суд розглянув не всі заявлені позовні вимоги тому, що прохання сторони у справі про дослідження окремих доказів у справі не є позовною вимогою, яка завжди формулюється як матеріально правова вимога до відповідача у справі.

Апеляційний суд при вивченні матеріалів справи та ухваленні рішення досліджував всі матеріали справи та надавав їм оцінку. Відповідно до даних журналу судового засідання від 29.11.2017 судова колегія не оголошувала під час судового розгляду змісту вищезазначених наказів, оскільки відповідного клопотання від апелянта ОСОБА_1 , яка була присутня під час судового розгляду, про таке оголошення не надійшло.

Згідно зі ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Оскільки в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції ( ч.6 ст.367 ЦПК України) ухвалення додаткового рішення можливе лише стосовно тих вимог, що були предметом судового розгляду та заявлялись у суді першої інстанції.

Судова колегія дослідила зміст позовної заяви в редакції від 06.06.2017 (т.1 а.с.49 54), наказу від 25.02.2014 1 к «Про вступ на посаду», що підписаний директором представництва ПАТ «Фармак» (т.1 а.с. 93), наказу ПАТ «Фармак» від 24.02.2017, що підписаний представником ПАТ «Фармак» Сандульською М.В., яка діяла на підставі довіреності ПАТ «Фармак» (т. 1 а.с. 94, 95), копію трудової книжки, що містить записи № 25, 26 про прийняття на посаду ОСОБА_1 та звільнення її з посади , що скріплені печаткою представництва ПАТ «Фармак» в республіці Білорусь з посиланням на вищезазначені накази (т.1 а.с. 4 6), заочне рішення суду першої інстанції від 06.09.2017 (т. 1 а.с. 220 - 224), рішення апеляційного суду від 29.11.2017 (т. 2 а.с. 114 - 118).

На підставі досліджених матеріалів справи колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційним судом вирішено всі вимоги, заявлені ОСОБА_1 в уточненій позовній заяві від 06.06.2017, в тому числі щодо зобов`язання ПАТ «Фармак» (Україна) зробити в графі 4 трудової книжки ОСОБА_1 запис згідно чинного трудового законодавства України про прийом на роботу, вказавши дійсний номер наказу ПАТ «Фармак» (Україна) про призначення на посаду директора представництва та щодо зобов`язання ПАТ « Фармак» (Україна) зробити в графі 4 трудової книжки ОСОБА_1 запис згідно чинного трудового законодавства України про звільнення ОСОБА_1 з посади, вказавши дійсний номер наказу ПАТ «Фармак» (Україна) про звільнення з посади директора представництва.

Основним документом про трудову діяльність працівника є трудова книжка. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів (ст. 48 КЗпП України).

Всі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). З кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці, в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки ( пункти 2.3-2.5. Інструкції).

Тобто прийом на роботу і звільнення працівника повинні оформлятися наказом чи розпорядженням того органу, який згідно з установчими документами суб`єкта господарювання наділений правом прийому і звільнення з роботи.

Згідно з матеріалами справи та наданим ОСОБА_1 науково правовим висновком НАПрН від 26.02.2019 трудові відносини між ОСОБА_1 та товариством - ПАТ Фармак (Україна) виникли ще з 15.10.2012 , коли наказом № 228 вона була прийнята на роботу на посаду фахівця з маркетингу відділу маркетингу експортних ринків. Рішенням Наглядової ради ПАТ Фармак (Україна) від 04.12.2013 ОСОБА_1 було призначено директором представництва у Республіці Білорусь. 25.02.2014 між ПАТ Фармак в особі Генерального директора Жебровської Ф.І. та ОСОБА_1 був укладений трудовий договір (контракт) № 49-45/14, відповідно до якого остання приймалась на роботу на посаду директора Представництва ПАТ Фармак (Україна) в ОСОБА_3 строком на три роки з 25 лютого 2014 по 24 лютого 2017. ОСОБА_1 визначена у цьому трудовому договорі Працівником ПАТ «Фармак» (Україна), Роботодавцем визначено ПАТ «Фармак» (Україна, Київ).

Таким чином, трудові відносини ОСОБА_1 на посаді директора Представництва ПАТ Фармак (Україна) в ОСОБА_4 Білорусь виникли між нею та Товариством - ПАТ Фармак (Україна) в особі генерального директора .

Це відповідає як положенням Статуту ПАТ Фармак і Положення про Представництво ПАТ Фармак (Україна) у Республіці Білорусь, так і приписам ст. 21 КЗпП України, відповідно до якої трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до частини 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тобто прийом на роботу і звільнення працівника повинні оформлятися наказом чи розпорядженням того органу, який згідно з установчими документами суб`єкта господарювання наділений правом прийому і звільнення з роботи.

Наказом Держкомстат України від 05.12.2008 № 489 Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці були затверджені та введені в дію з 1 січня 2009 року типові форми первинної облікової документації підприємств, установ, організацій, зокрема, форма № П-1 Наказ (розпорядження) про прийняття на роботу і форма № П-4 Наказ (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту), які містять необхідні реквізити документів про прийом та звільнення з роботи працівників ( т. 3 а.с. 171 182).

За змістом ухвали Апеляційного суду Харківської області від 07.05.2018 (т.2 а.с. 267 271) при розгляді заяв ПАТ «Фармак» та ОСОБА_1 про роз`яснення рішення апеляційного суду Харківської області від 29.11.2017 було встановлено, що 31.01.2018 виконавчий директор ПАТ Фармак (Україна) видав наказ № 10 по ВК з особового складу від 31.01.2018, яким вніс зміни до наказу № 1-к від 25.02.2014 р. Приказ № 1-к О вступлении в должность по представительству ПАТ Фармак (Украина) в Республике Беларусь от 25.02.2014, г. Минск та наказу від 24.02.2017 р. Приказ без номера по представительству ПАТ Фармак в Республике Беларусь об увольнении ОСОБА_5 , от 24.02.2017 г., г. Минск (т. 2 а.с. 233). Актами приватного виконавця зазначено про невиконання рішення суду, оскільки стягувачем повідомлено, що ПАТ « Фармак» не зазначено дісні номери наказів, тому трудову книжку для внесення нових записів нею не надано.

Згідно науково правового висновку НАПрН від 26.02.2019 підписаний виконавчим директором ПАТ Фармак (Україна) і засвідчений печаткою Відділ кадрів ПАТ Фармак, Україна, Київ, не відповідає трудовому законодавству України, оскільки вносить зміни до наказів, виданих іншими органами (директором Представництва та керівником департаменту маркетингу експортних ринків) і засвідчених печаткою Представництва ПАТ Фармак (Україна) у Республіці Білорусь, об`єднує в один документ накази, які законодавством визначені як окремі документи (наказ про прийом на роботу та наказ про припинення трудового договору), виданий не уповноваженим на це органом управління ПАТ Фармак (Україна), не містить посилання на статтю КЗпП України, не відповідає типовим формам первинної облікової документації підприємств та, відповідно, не може означати належне оформлення прийому і звільнення з роботи ОСОБА_1 і бути підставою для внесення змін до її трудової книжки.

Таким чином, рішення Апеляційного суду Харківської області від 29.11.2017, в тому числі і щодо зобов`язання ПАТ « Фармак» ( Україна) зробити в графі 4 трудової книжки ОСОБА_1 запис згідно чинного трудового законодавства України про прийом на роботу, вказавши дійсний номер наказу ПАТ « Фармак» ( Україна) про призначення на посаду директора представництва, та щодо зобов`язання ПАТ «Фармак» (Україна) зробити в графі 4 трудової книжки ОСОБА_1 запис згідно чинного трудового законодавства України про звільнення ОСОБА_1 з посади, вказавши дійсний номер наказу ПАТ « Фармак» ( Україна) про звільнення з посади директора представництва, до теперішнього часу не виконане.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 14 ЦПК України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Рішення - це завершальна стадія цивільного судочинства. Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У випадку якщо державному або приватному виконавцю не зрозуміло зміст рішення суду, що пред`явлено до примусового виконання, зазначені особи мають право звернутися до суду з заявою про його роз`яснення ( ст. 271 ЦПК України).

Крім цього виконавець має право звернутися до суду з заявою про встановлення способу виконання рішення суду в порядку визначеному ст. 435 ЦПК України.

З огляду на зазначене, враховуючи, що ОСОБА_1 не були заявлені позовні вимоги про визнання наказів по білоруському представництву ПАТ «Фармак» такими, що не відповідають діючому законодавству України та про зобов`язання ПАТ «ФАРМАК» (Україна, Київ) в особі генерального директора видати два накази відповідно до типової форми № П-1 та типової форми № П-4, затверджених наказом Держкомстату України від 5 грудня 2008 р. № 489 про прийняття та звільнення її з роботи, апеляційний суд у рішенні від 17.11.2018 правильно вирішив позов лише у межах вимог ОСОБА_1 про зобов`язання ПАТ Фармак (Україна) при внесенні нових записів до трудової книжки ОСОБА_6 замість недійсних вказати дійсні номери наказу ПАТ «Фармак» (Україна) про призначення на посаду директора представництва та наказу ПАТ «Фармак» (Україна) про звільнення з посади директора представництва.

За таких обставин підстав для ухвалення додаткового рішення не вбачається.

Зазначене не позбавляє ОСОБА_1 та державного або приватного виконавця вимагати від відповідача виконання рішення апеляційного суду Харківської області від 27.11.2017 у спосіб та в порядку, встановленому діючим трудовим законодавством України.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення до рішення Апеляційного суду Харківської області від 29 листопада 2017 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Фармак», третя особа: Генеральний директор публічного акціонерного товариства «Фармак» Жебрівська Філя Іванівна про відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення й може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 17 січня 2020 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний