Справа 279/5296/20
Номер провадження 2/279/1970/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"28" грудня 2020 р.
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі :
головуючого судді Коваленко В.П.
секретаря Комарової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Фінансова компанія " Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -
В С Т А Н О В И В:
В підтвердження своїх вимог посилається на те, що 16.08.2011 року між ПАТ " Райфайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №010/0018/82/0080937 . Між ПАТ " Райфайзен Банк Аваль" та ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк" було укладено договір відступлення , відповідно до якого АТ "КІБ" перейшло право вимоги за кредитним договором №010/0018/82/0080937.
Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача проти винесення заочного рішення не заперечив ,про що зазначив у позовній заяві. Відповідач ОСОБА_1 у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином і в передбаченому законом порядку.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку , що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Як видно із матеріалів позову , 16.08.2011 року між ПАТ " Райфайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №010/0018/82/0080937 . Між ПАТ " Райфайзен Банк Аваль" та ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк" було укладено договір відступлення , відповідно до якого АТ "КІБ" перейшло право вимоги за кредитним договором №010/0018/82/0080937.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов"язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Вимогами ч.2 ст.516 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про зміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У відповідності до ч.2 ст.517 Цивільного кодексу України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Тобто, як вбачається з вищенаведеного боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15.
За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до змісту ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
У відповідності до ст.612 п.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований та доведений належними доказами та підлягає задоволеною .
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.525,1050, 1054 ЦК України ст. ст. 263-265, 268, ЦПК України,
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги задовольнити .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Коростенського
міськрайонного суду В.П.Коваленко