єдиний унікальний номер справи 531/1563/19
номер провадження 2/531/22/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Попова М.С.,

за участю секретаря - Мельник О.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Карлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданих їй в результаті порушення відповідачем ПДР, мотивуючи тим, що 28.10.2017 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000728 від 12.11.2015 за відсутності кримінального правопорушення, передбаченого ст..128 КК України. В результаті наїзду велосипеду під керуванням відповідача, позивачем отримано тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді осколкового перелому шийки лівого плеча, садно на долоні та пальцях правої кисті, садно на передній поверхні лівого колінного суглобу та синця на зовнішній поверхні лівого стегна і , які знаходяться у у причинному-наслідковому зв`язку з наїздом велосипедом під керуванням ОСОБА_3 . Завдану позивачу матеріальну шкоду вона визначила у 14700 грн., а також вважає, що їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінила у 30000 грн., та всього просить стягнути з відповідача 44700 грн.

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Зазначила, що наїзд відбувся у спину, відбулося це вранці, перенесла дві операції. Відповідач жодного разу не звертався до неї, ніякого відшкодування на лікування не надавав хоча позивач пропонувала йому зробити це добровільно. Також додала, що дорогу ніхто не просив уступити, по телефону вона не розмовляла.

Відповідач позов не визнав. Пояснив, що їхав на велосипеді, з`їхав з дороги, попереду йшла жінка, яка розмовляла по телефону, він просив її уступити дорогу, але вона мабуть не почула. Коли відповідач порівнявся з нею, вона ступнула ліворуч і відбулося зіткнення. Стояли машини, йому нікуди було від`їхати. Вважає, що його вини у зіткненні немає.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

З Постанови про закриття кримінального провадження від 28.10.2017 (а.с.20) вбачається, що 11.11.2015 близько 07:45 год. ОСОБА_1 проходила поблизу магазину «Бістро» в м. Карлівка Полтавської області та на неї було здійснено наїзд на велосипеді, тоді ще не відомою особою. Згідно висновку судово-медичної експертизи №141 від 12.11.2015 та тілі ОСОБА_1 зафіксовані тілесні ушкодження у вигляді осколкового перелому шийки лівого плеча, садно на долоні та пальцях правої кисті, садно на передній поверхні лівого колінного суглобу та синця на зовнішній поверхні лівого стегна, які утворилися від дії тупих предметів та кваліфікуються як ушкодження середнього ступеню тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я. В ході подальшого досудового розслідування, було встановлено, що наїзд на потерпілу ОСОБА_1 скоїв ОСОБА_2 . Було встановлено, що наїзд на потерпіло він скоїв з необережності. Встановити свідків даного кримінального правопорушення не представилось можливим. Тож, дане кримінальне провадження було закрито, в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України в діях ОСОБА_2

Перебування позивача на лікуванні, в результаті отриманих травм після наїзду на неї, підтверджується копіями листків непрацездатності (а.с.7,8,10,11,12,13), виписками з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4225 (а.с.9,14).

З довідки ЛКК ДЗ «Відділкова клінічна лікарня ст.Полтава СТГО «Південна залізниця» від 23.11.2015 (а.с.15) вбачається, що ОСОБА_1 знаходилася на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 16.11 по 23.11.2015 з діагнозом: закритий багато осколковий перелом хірургічної шийки лівої плечової кістки з відривом великого бугра (операція 16.11.2015).

Понесені витрати на лікування позивач підтвердила доданими до матеріалів справи копіями квитанцій, товарних чеків (а.с.16-19).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом ч. 1 ст. 1166 та ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Деякі з наданих квитанцій та товарних чеків суд не бере до уваги, оскільки вони не являються належними доказами, так як не підтверджують витрати позивача на лікування травм отриманих в результаті наїзду на неї відповідача. З урахуванням викладеного, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає сума матеріальної шкоди, що є підтвердженою та становить - 6977,96 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь відшкодування за завдану моральну шкоду в сумі 30000 грн. Судом встановлено, що внаслідок вчинення відповідачем наїзду на позивачку, вона отримала травми середнього ступеня тяжкості, їй також завдано моральної шкоди, так як позивачка зазнала душевних та моральних страждань через завдання їй тілесних ушкоджень, тривалий розлад здоров`я та тривале лікування. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає у 5000 грн., виходячи з фізичних та моральних страждань позивачки, ступеню тяжкості завданих тілесних ушкоджень, характеру правопорушення. У зв`язку із частковим задоволенням позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь держави стягується судовий збір пропорційно задоволеній частині позовних вимог в розмірі 205,93 грн.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, керуючись ст. ст.81, 82, 141, 259, 263-265 України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 6977 (шість тисяч дев`ятсот сімдесят сім) гривень 96 копійок, в рахунок відшкодування моральної шкоди - 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок, понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог - 205 (двісті п`ять) гривень 93 копійки, а всього стягнути 12183 (дванадцять тисяч сто вісімдесят три) гривні 83 копійки.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 20.01.2020.

Суддя М. С. Попов