КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 754/11037/20

провадження № 22-ц/824/14834/2020

24 грудня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

при секретарі Гайворонському В. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Чернецької Ганни Миколаївнина ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2020 року в складі судді Лісовської О.В.,

встановив:

27.08.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики в розмірі 145 258,71 грн.

Посилався на ті підстави, що 30.01.2019 між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Лавриненко О. І., за умовами якого він позичив відповідачу грошові кошти в сумі 212 107, 26 грн, що є еквівалентом 7 638 доларів США, на строк до 13.08.2019.

У визначений договором строк сума боргу в повному обсязі повернута не була, станом на 20.08.2020 сума заборгованості складає 145 528,71 грн.

30.09.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :75:752:0033, площею 0,0502 га, що розташована в АДРЕСА_1 .

Посилався на ті підстави, що вказана земельна ділянка була придбана подружжям ОСОБА_2 у власність під час шлюбу на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.04.2017, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою І. Г.

При укладенні договору позики дружина відповідача ОСОБА_3 дала свою згоду на отримання грошових коштів у позику.

Згідно Звіту з експертної грошової оцінки земельної ділянки її вартість становить 163 706 грн, що є співмірним із заявленими позовними вимогами.

З огляду на те, що на сайті Trovit розміщена об`ява про продаж вищевказаної земельної ділянки, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання ухваленого по справі рішення.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2020 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Чернецька Г. М. просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2020 року та постановити нову про задоволення заяви про забезпечення позову.

Свої доводи мотивує тим, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, оскільки майно, на яке просить накласти арешт позивач, належить також і відповідачу ОСОБА_2 , хоча і оформлене на його дружину. Грошові кошти, отримані в позику, мали використовуватись в інтересах сім`ї.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Нечай К. В. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Вважає, що ухвала суду першої інстанції винесена у відповідності до норм матеріального та процесуального права, з об`єктивним врахуванням всіх обставин справи, а заходи забезпечення позову правомірно визнані судом неспівмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зазначив, що на день подачі апеляційної скарги залишок боргу відповідача становить лише 26 722 грн. Сума нарахованих та заявлених позивачем штрафних санкцій є предметом спору. Діючим законодавством не передбачено можливість забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що знаходиться у володінні третіх осіб. Власником земельної ділянки є дружина відповідача. Позивач не навів жодних аргументів та доказів, що вказана земельна ділянка перебуває у володінні саме відповідача, що останній вчиняв дії з відчуження належного йому майна, а заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами. Надана позивачем оцінка земельної ділянки викликає розумні сумніви щодо її достовірності та об`єктивності. Твердження позивача про намір відповідача продати земельну ділянку не відповідає дійсності.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Чернецька Г. М. апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Нечай К. В. просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про накладення арешту на земельну ділянку, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів на підтвердження вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на відчуження вказаного нерухомого майна, або про намір такого відчуження, а також про те, що вказана земельна ділянка перебуває у його володінні. З долучених до заяви доказів не вбачається існування реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача та ймовірність ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позову при невжитті таких заходів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 16.08.2020, об`єкт нерухомості: земельна ділянка з кадастровим номером :75:752:0033, площею 0,0502 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_3 , до якої позовних вимог по справі не заявлено (а.с.20).

Забезпечення позову накладенням арешту на майно, яке не належить відповідачу у справі, не ґрунтується на законі.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до наданого позивачем звіту з експертної грошової оцінки земельної ділянки, складеного 18.09.2020 оцінювачем ТОВ "Юнітед Фінанс Груп", оціночна вартість земельної ділянки з кадастровим номером :75:752:0033, площею 0,0502 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становить 163 706 грн, що за курсом НБУ становить 5 823 дол. США.

Відповідно до відповіді ТОВ "Агентство нерухомості "Благовіст`від 26.11.2020 №10/АН на адвокатський запит представника відповідача, в архівах електронної бази даних за вересень - листопад 2020 відсутня інформація з приводу пропозицій продажу земельних ділянок по АДРЕСА_2 , площею 5-6 соток, вартістю 7 550 дол. США та 7 600 дол. США. Орієнтовний розмір ринкової вартості за листопад 2020 року становив в гривнях еквівалент від 34 000/35 000 дол. США до 48 000/ 85 000 дол. США.

Надана відповідь спростовує доводи позивача про співмірність обраного ним виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Крім цього, як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем до апеляційної скарги, до суми боргу входить як заборгованість по сумі позики, так і по сумі процентів, а також інфляційна складова. При цьому відповідачем здійснюється періодичне повернення грошових коштів (а.с.30).

Суд першої інстанції надав належну оцінку наданим доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження нерухомого майна, або про намір такого відчуження та дійшов правильного висновку про недоведеність існування реальної загрози ефективному захисту прав та інтересів позивача.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а подана апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чернецької Ганни Миколаївни залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 28 грудня 2020 року.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк