Постанова

Іменем України

30 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 761/20219/15-ц

провадження № 61-44664св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Журавель В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив-Банк»,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 лютого 2018 року у складі судді Малинникова О. Ф. та постанову Апеляційного суду міста Києва від 20 серпня 2018 року у складі колегії суддів: Немировської О. В., Чобіток А. О., Ящук Т. І.,

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог ПАТ «КБ «Актив-Банк»

У червні 2015 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив-Банк» (далі - ПАТ «КБ «Актив-Банк»; банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору.

Банк обґрунтовував вимоги тим, що 12 серпня 2014 року між ним і відповідачем укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого останній придбав нежилі приміщення (в літ. А), загальною площею 171,1 кв. м, що складають 16/100 частини від нежилих приміщень напівпідвалу в будинку площею 1 043,3 кв. м (або 18/100 частин від нежитлових приміщень в будинку площею 941,4 кв. м) у АДРЕСА_1 , за ціною 4 345 159 грн 17 коп., що є еквівалентом 338 778 доларів США.

Постановою Правління Національного банку України від 12 червня 2014 року ПАТ «КБ «Актив-Банк» віднесено до категорії проблемних банків та встановлене обмеження в його діяльності, зокрема: заборонено здійснювати будь-яке відчуження будівель і споруд ПАТ «КБ «Актив-Банк» без погодження з Національним банком України.

Оскільки купівля-продаж нерухомого майна вчинена за відсутності погодження (дозволу) Національного банку України, такий договір купівлі-продажу нерухомого майна від 12 серпня 2014 року повинен бути визнаний недійсним.

У зв`язку з наведеним на підстав статей 203, 215, 227, 236 ЦК України банк просив:

- визнати недійсним та застосувати наслідки недійсності договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_1 12 серпня 2014 року, шляхом повернення в натурі у власність ПАТ «КБ «Актив-Банк» предмету недійсного договору, а саме: нежилі приміщення (в літ. А) загальною площею 171,1 кв. м, що складає 16/100 частин від нежилих приміщень, напівпідвалу в будинку, площею 1 043,03 кв. м (або 18/100 від нежилих приміщень в будинку, площею 941,4 кв. м), у АДРЕСА_1 ;

- визнати за ПАТ «КБ «Актив-Банк» право власності на вказані нежилі приміщення.

Короткий зміст позовних вимог ОСОБА_1 .

У грудні 2017 року ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов до ПАТ «КБ «Актив-Банк» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12 серпня 2014 року між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ним укладений вищезазначений договір купівлі-продажу нежитлових приміщень.

Він у повному обсязі виконав свої зобов`язання щодо сплати вартості предмета нерухомості.

Проте станом на 04 грудня 2017 року нерухоме майно протиправно без достатніх правових підстав використовує ПАТ «КБ «Актив-Банк», у зв`язку з чим він обмежений у праві доступу до нього.

Його письмова вимога до ПАТ «КБ «Актив-Банк» від 22 вересня 2017 року щодо усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні вказаними нежилими приміщеннями шляхом їх звільнення від майна та повернення йому даних нежилих приміщень залишена без задоволення з огляду на наявність у провадженні судів цивільних справ щодо недійсності (нікчемності) спірного договору купівлі-продажу, та відсутність майна банку у цих приміщеннях.

Просив виселити ПАТ «КБ «Актив-Банк» зі спірних нежилих приміщень (в літ. А) загальною площею 171,1 кв. м, що складають 16/100 частини від нежилих приміщень напівпідвалу в будинку площею 1 043,3 кв. м (або 18/100 частин від нежитлових приміщень у будинку площею 941,4 кв. м), у АДРЕСА_1 та вселити його у ці нежилі приміщення.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 26 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 20 серпня 2018 року, у задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «Актив-Банк» відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Виселено ПАТ «КБ «Актив-Банк» з нежилих приміщень (в літ. А) загальною площею 171,1 кв. м, що складають 16/100 частини від нежилих приміщень напівпідвалу в будинку площею 1 043,3 кв. м (або 18/100 частин від нежитлових приміщень в будинку площею 941,4 кв. м), у АДРЕСА_1 .

Вселено ОСОБА_1 в нежилі приміщення (в літ. А) загальною площею 171,1 кв. м, що складають 16/100 частини від нежилих приміщень напівпідвалу в будинку площею 1043,3 кв. м (або 18/100 частин від нежитлових приміщень в будинку площею 941,4 кв. м), у АДРЕСА_1 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суди виходили з того, що оспорюваний договір, укладений 12 серпня 2014 року між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_1 , не суперечить положенням ЦК України та іншим актам цивільного законодавства, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, та укладений у формі, встановленій законом. Сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та повноваження, що також перевірено та встановлено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф.

Суди визнали обґрунтованими зустрічні вимоги ОСОБА_1 з огляду на здійснення ПАТ КБ «Актив-Банк» перешкод у користуванні та доступі до спірних нежитлових приміщень.

Короткий зміст касаційної скарги

У вересні 2018 року до суду касаційної інстанції від ПАТ «КБ «Актив-Банк» надійшла касаційна скарга, у якій його представник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги банку задовольнити, а у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 01 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 22 січня 2020 року справу призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі представник банку вказує, що суди зробили помилковий висновок про те, що нежилі приміщення, які є предметом купівлі-продажу оспорюваного договору, не можна вважати будівлею або спорудою, в зв`язку з чим неправильно вважали правомірним відчуження вказаних нежитлових приміщень без погодження з Національним банком України.

Сторони не досягли згоди щодо ціни нежитлових приміщень, яка є істотною умовою договору купівлі-продажу, а тому вказаний договір не є укладеним.

Від представника ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, в яких він просить касаційну скаргу банку залишити без задоволення.

Обставини справи

Суди встановили, що згідно з рішенням правління та голови спостережної ради ПАТ «КБ «Актив-Банк» від 05 травня 2014 року та оформлених протоколом № 58/4 засідання правління ПАТ «КБ «Актив-Банк», а також розпорядженням голови спостережної ради ПАТ «КБ «Актив-Банк», вирішено продати належні банку на праві власності нежилі приміщення (в літ. А) загальною площею 171,1 кв. м, що складають 16/100 частин від нежилих приміщень напівпідвалу в будинку площею 1 043,3 кв. м (або 18/100 частин від нежитлових приміщень в будинку площею 941,4 кв. м), у АДРЕСА_1 за ціною, що є еквівалентом 338 778,00 доларів США за курсом Національного банку України.

Згідно з постановою правління Національного банку України від 12 червня 2014 року № 349/БТ ПАТ КБ «Актив-Банк» віднесено до категорії проблемних.

Постановою правління Національного банку України від 26 червня 2014 року № 382/БТ внесено зміни до постанови від 12 червня 2014 року, зокрема її пункт 2 викладено в новій редакції та встановлено обмеження в діяльності ПАТ КБ «Актив-Банк», в тому числі не здійснювати будь-якого відчуження будівель і споруд ПАТ КБ «Актив-Банк» без погодження з Національним банком України.

12 серпня 2014 року між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна - нежилих приміщень (в літ. А), загальною площею 171, 1 кв. м, що складають 16/100 частини від нежилих приміщень напівпідвалу в будинку площею 1 043,3 кв. м (або 18/100 частин від нежитлових приміщень в будинку площею 941,4 кв. м), у АДРЕСА_1 , за ціною 4 345 159 грн 17 коп., що є еквівалентом 338 778 доларів США за курсом Національного банку України, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф. та зареєстрований в реєстрі за № 1211.

Платіжним дорученням від 12 серпня 2014 року № 01 ОСОБА_1 12 серпня 2014 року здійснено часткову оплату придбаних нежилих приміщень, відповідно до умов спірного договору купівлі-продажу в сумі 724 193 грн 20 коп. без ПДВ.

12 серпня 2014 року між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_3 , яка є вкладником ПАТ «КБ «Актив-Банк» за договором № ДФО-01-165946 строкового вкладу в сумі 400 000 доларів США «Актив прибутковий» від 31 січня 2014 року, укладено договір поруки, за яким ОСОБА_3 поручилась перед ПАТ «КБ «Актив-Банк» за виконання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12 серпня 2014 року.

13 серпня 2014 року ПАТ «КБ «Актив-Банк» здійснило договірне списання з рахунку ОСОБА_3 різницю заборгованості за договором купівлі-продажу від 12 серпня 2014 року в сумі 285 315 доларів США (з наявних на її рахунку 400 000 доларів США), що підтверджується: платіжним дорученням № 01 від 12 серпня 2014 року; випискою ПАТ «КБ «Актив-Банк» по особовим рахункам ОСОБА_3 з 11 серпня 2014 року до 14 серпня 2014 року; випискою ПАТ «КБ «Актив-Банк» по угоді ДФО-01-165946 та депозитному рахунку ОСОБА_3 від 15 серпня 2014 року.

12 серпня 2014 року ПАТ «КБ «Актив-Банк» передало, а ОСОБА_1 прийняв нерухоме майно, придбане ним за спірним договором купівлі-продажу від 12 серпня 2014 року, про що свідчить акт прийому-передачі нерухомого майна, підписаний сторонами.

Того ж дня, за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у встановленому законом порядку зареєстроване право власності на спірне майно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 вересня 2014 року № 79 було розпочато процедуру виведення ПАТ КБ «Актив-Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 03 вересня 2014 року по 03 грудня 2014 року включно.

Відповідно до постанови правління Національного банку України від 23 грудня 2014 року № 383 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «Актив-Банк» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 грудня 2014 року № 158 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Актив-Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з якою було розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Шевченка О. В . строком на 1 рік з 24 грудня 2014 року до 23 грудня 2015 року включно.

Крім того, суди встановили, що після продажу вищевказаних нежилих приміщень ПАТ «КБ «Актив-Банк» на вимогу ОСОБА_1 не звільнив їх.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Колегія частково приймає наведені в касаційній скарзі доводи з таких мотивів.

При відмові у задоволенні первісного позову суд першої інстанції виходив із того, що ПАТ «КБ «Актив-Банк» не надало доказів того, що ОСОБА_1 при укладенні договору купівлі-продажу діяв недобросовісно або нерозумно. Банк не довів, що ОСОБА_1 достеменно знав про обмеження будь-яких повноважень виконавчого органу ПАТ «КБ «Актив-Банк» згідно з постановою Правління Національного банку України від 12 червня 2014 року № 349/БТ «Про віднесення ПАТ «КБ «Актив-Банк» до категорії проблемних», що є банківською таємницею. Крім того, предметом оспорюваного договору купівлі-продажу є не будівлі і споруди, а нежилі приміщення (в літ. А), загальною площею 171, 1 кв. м., що складають 16/100 частини від нежилих приміщень напівпідвалу в будинку площею 1043, 3 кв. м. ( або 18/100 частин від нежитлових приміщень в будинку площею 941, 4 кв. м.) (частка у спільній частковій власності), відчуження яких без погодження з Національним банком України не було заборонено ПАТ «КБ «Актив - Банк» постановою Правління Національного банку України від 12 червня 2014 року № 349/БТ «Про віднесення ПАТ «КБ «Актив-Банк» до категорії проблемних»

Суд задовольнив зустрічні позовні вимоги з огляду на здійснення ПАТ КБ «Актив-Банк» перешкод у користуванні та доступі до спірних нежитлових приміщень.

Суд апеляційної інстанції залишив рішення суду першої інстанції без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає правильними висновки судів про відмову у задоволенні позову ПАТ «КБ «Актив-Банк», проте не може погодитися з мотивами такої відмови.

При зверненні до суду з даним позовом банк мотивував вимоги тим, що всупереч вимогам постанови Національного банку України від 26 червня 2014 року № 382/БТ «Про внесення змін до постанови Національного банку України від 12 червня 2014 року № 349/БТ» договір купівлі-продажу від 12 серпня 2014 року, предметом яких є нерухоме майно, розташоване у АДРЕСА_1 , яке належало банку на праві власності, зокрема: нежилі приміщень (в літ. А) загальною площею 171,1 кв. м, що складає 16/100 частин від нежилих приміщень, напівпідвалу в будинку, площею 1 043,03 кв. м (або 18/100 від нежилих приміщень в будинку, площею 941,4 кв. м), укладеним між ПАТ «КБ «Актив-Банк» в особі голови правління банку Солнцева І. М. та ОСОБА_1 без надання згоди НБУ на відчуження зазначеного нерухомого майна. Крім того, посилався на помилковість висновку суду першої інстанції про те, що вищевказані приміщення не є будівлями, а тому необхідності в отриманні дозволу НБУ на їх відчуження не було.

02 вересня 2014 року постановою Правління Національного банку України № 545 ПАТ «КБ «Актив-Банк» віднесений до категорії неплатоспроможних банків.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 вересня 2014 року № 79 розпочата процедура виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 03 вересня до 03 грудня 2014 року включно.

Згідно із частинами першою та другою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд зобов`язаний забезпечити збереження активів банку, зокрема, забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За результатами цієї перевірки виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа чи Банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу Банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб») незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів Банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також наступають для сторін в силу вимог закону.

Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

У частині третій статті 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 629/2156/15 (провадження № 61-32337сво18) вказано: «Із урахуванням встановлених обставин цієї справи, враховуючи обмеження, які були встановлені постановою правління Національного банку України від 12 червня 2014 року № 349/БТ для ПАТ КБ «Актив-Банк» із віднесенням його до категорії проблемних, із урахуванням змін, внесених постановою правління Національного банку України від 26 червня 2014 року № 382/БТ, слід погодитися із висновком апеляційного суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки в результаті укладення оспорюваного договору купівлі-продажу від 01 липня 2014 року були відчужені не будівлі, які належали банку, а майно, що було власністю ТОВ, тому оспорюваний правочин не суперечить обмеженню не здійснювати відчуження належних банку будівель і споруд без погодження з куратором Національного банку України. До діяльності банку, який визнано проблемним, не підлягають застосуванню норми, що регулюють діяльність банку, до якого введено тимчасову адміністрацію. Правове регулювання та обсяг повноважень банку, який визнано проблемним, та банку, до якого введено тимчасову адміністрацію, є різним.».

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 05 червня 2020 року у справі № 920/653/18 зазначено, що «до діяльності банку, який визнано проблемним, не застосовуються норми, які регулюють діяльність банку, до якого введено тимчасову адміністрацію. Правове регулювання та обсяг повноважень банку, який визнано проблемним, та банку, до якого введено тимчасову адміністрацію, є різними. При цьому ні Законом України «Про банки і банківську діяльність», ні Положенням про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженим постановою Правління НБУ від 17.08.2012 № 346, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.09.2012 за № 1590/21902, не встановлено заборони банку після визнання його проблемним укладати договори, відкривати поточні рахунки та зараховувати на рахунок кошти. Постанова НБУ № 293/БТ згідно зі статею 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею, доказів обізнаності відповідача про встановлені для банку обмеження позивач не надав, а суди попередніх інстанцій таких обставин не встановили. При цьому невиконання посадовими особами банку наведених у постанові НБУ приписів про віднесення банку до категорії проблемних саме по собі не може бути підставою для висновку про нікчемність або недійсність договору купівлі-продажу.».

У зв`язку з наведеним підстав для задоволення первісних позовних вимог у зв`язку недодержанням банком постанови Національного банку України від 26 червня 201 року № 382/БТ «Про внесення змін до постанови Національного банку України від 12 червня 2014 року № 349/БТ» (неотримання дозволу на відчуження спірного майна) немає.

Доводи банку про те, що сторони не досягли згоди щодо ціни нежитлових приміщень, яка є істотною умовою договору купівлі-продажу, а тому вказаний договір не є укладеним, спростовуються змістом цього договору (пункт 2).

Стосовно зустрічних позовних вимог колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

У пунктах 38, 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц зроблено висновок, що «негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення.».

Суди встановили, що ОСОБА_1 є власником спірних приміщень на підставі договору купівлі-продажу від 12 серпня 2014 року.

Не зважаючи на відчуження цих приміщень, на вимогу нового власника банк не звільнив їх, що свідчить про здійснення ним перешкод у здійсненні права користування позивача за зустрічним позовом.

Таким чином, суди зробили обгрунтовані висновки про задоволення зустрічного позову.

Висновки за наслідками розгляду касаційної скарги

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржені рішення в частині первісного позову - зміні з викладенням їх мотивувальної частини в редакції цієї постанови, а в іншій частині - залишенню без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 412, 416 (в редакції станом на 07 лютого 2020 року) ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 20 серпня 2018 року у частині позовних вимог публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Актив-Банк» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, застосування наслідків недійсності правочину та визнання права власності змінити в мотивувальній частині, виклавши їх у редакції цієї постанови.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 20 серпня 2018 року у частині позовних вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Актив-Банк» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Журавель
Судді:Н. О. Антоненко І. О. Дундар Є. В. Краснощоков М. М. Русинчук