Справа: 164/386/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

23 липня 2020 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Токарської І.С.,

з участю секретаря Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом першого заступника керівника Маневицької місцевої прокуратури Дуднік М.М. в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Волинської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням, -

ВСТАНОВИВ:

В інтересах держави в особі Департаменту фінансів Волинської облдержадміністрації до суду звернулася прокурор із вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що 28 липня 2019 року приблизно о 2 годині ОСОБА_1 , перебуваючи в лісовому масиві, що неподалік с. Козлиничі Маневицького району, з метою помсти щодо нещодавно виниклих між ним та ОСОБА_2 неприязних відносин, з метою заподіяння умисних тілесних ушкоджень, наніс останньому два умисні удари кулаком правої руки в ліву частину обличчя, внаслідок чого той спав на землю. Відповідно до висновку експерта № 51 від 24 вересня 2019 року у ОСОБА_2 , 2003 року народження, виявлено тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи в ділянці її лівого кута, яке за ступенем тяжкості належить до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, після чого потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні, загальна вартість якого становить 4639,02 гривень. Так як відповідачем добровільно не відшкодовано кошти, витрачені Департаментом фінансів Волинської облдержадміністрації на лікування ОСОБА_2 , просили позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 4639,02 гривень коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого, а також судовий збір.

Прокурор Холейко К.І. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Департамент фінансів Волинської облдержадміністрації свого представника для участі в розгляді справи не направили, подали до суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується оголошенням на офіційному веб-сайті Судова влада України від 17 липня 2020 року. Правом подати відзив не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою Маневицького районного суду від 23 липня 2020 року постановлено розгляд даної справи проводити у відсутності відповідача ОСОБА_1 та ухвалити рішення при заочному розгляді справи.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить наступних висновків.

За змістом ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до ст. 93-1 КПК України, кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, стягуються судом при постановленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я, органу Міністерства фінансів України або прокурора. У разі, коли при постановленні вироку рішення про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, не було прийнято, стягнення їх провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом осіб, зазначених у частині першій цієї статті. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочинного діяння, в разі закриття кримінальної справи чи відмови у порушенні справи за обставин, передбачених пунктами 3, 6 частини першої статті 6, статтями 7, 7-2, 8 , 9 і 10 цього Кодексу.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 14 листопада 2019 року кримінальне провадження № 0000294 від 12 серпня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку із відмовою потерпілого ОСОБА_2 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення - закрито (а.с. 6).

В судовому засіданні встановлено, що 28 липня 2019 року о 2 годині у лісовому масиві, що неподалік с. Козлиничі Маневицького району Волинської області ОСОБА_1 наніс ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи в ділянці її лівого кута, яке за ступенем тяжкості належить до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Довідкою Волинської обласної клінічної лікарні № 1599/2-10.19 від 10 вересня 2019 року підтверджується те, що потерпілий ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в стоматологічному відділенні з 6 серпня 2019 року по 12 червня 2019 року протягом 6 ліжко-днів. Загальна вартість лікування становить 4639 гривень 02 копійки (а.с. 7).

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 12 ЦПК України унормовано, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги, що відповідачем кошти, витрачені на лікування потерпілого добровільно на момент проведення судового засідання не відшкодовано, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог.

Крім того, відповідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави 2102 гривні судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 259, 263 - 265, 280-282 ЦПК України, на підставі ст. 1206 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Стягнути з ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави в особі Департаменту фінансів Волинської обласної державної адміністрації (р/р НОМЕР_2 ГУДКУ у Волинській області, МФО 803014, код отримувача 38009371) кошти в сумі 4639 гривень 02 копійки, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 2102 гривні судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 23 липня 2020 року.

Суддя

Маневицького районного суду І.С. Токарська