Справа № 265/8232/19
Провадження № 2/265/484/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновського А. М.,

при секретарі Злидіній Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків за договором, -

В С Т А Н О В И В :

28 листопада 2019 року КП «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» (надалі - КП «МТТУ») звернулося до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків за договором. Позов вмотивовано тим, що 02.09.2016 між КП «МТТУ» та ОСОБА_1 було укладено договір № 160 на професійно-технічне навчання останньої за професією «водій трамваю». За умовами договору позивач зобов`язався за власний рахунок здійснити професійну підготовку відповідача, а відповідач у свою чергу зобов`язалася після закінчення навчання відпрацювати на посаді водія трамваю не менше 3 років. 16.01.2017 відповідача було відраховано з курсів на підставі її особистої заяви. Відповідно до розрахунку фактичних витрат на професійно-технічне навчання ОСОБА_1 у період з 02.09.2016 по 16.01.2017 становлять 23028,37 гривень. 20.01.2017 відповідач надала заяву про погашення зазначеної суми рівними частинами із заробітної плати. Проте, 31.08.2017 відповідач звільнилася з підприємства. Залишок не повернутих коштів складав 18335,96 гривень. Також 31.08.2017 із відповідачем було укладено договір про реструктуризацію вказаної грошової суми, проте відповідач ухиляється від його виконання у добровільному порядку. Просив стягнути з відповідача залишок не повернутої грошової суми у розмірі 18244,91 гривень, пеню у сумі 259,30 гривень, а також суму судового збору у розмірі 1921,00 гривень.

Відповідно до ухвали суду від 18 грудня 2019 року справа розглядається спрощеному позовному провадженні із виклик ост сторін у судове засідання.

Представник позивача ОСОБА_2 , діюча на підставі довіреності, у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи у встановленому порядку повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання потворно не прибула з невідомих суду причин, відзиву на пред`явлений позов, а також будь-яких інших заяв, що стосуються справи, не надала.

З урахуванням наведених обставин суд вважає ухвали рішення по суті справи у відсутність сторін на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що розпорядженням КП «МТТУ» від 18.01.2017 за № 9л ОСОБА_1 було прийнято на роботу до підприємства з 20.01.2017 на посаду мийника-прибиральника рухомого складу.

30 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до керівництва КП «МТТУ» про зарахування її на курси підготовки водіїв трамваю із відривом від виробництва.

Наказом КП «МТТУ» від 30.08.2016 за № 566 на підприємстві організовано учбові групи № 9, 10 з курсового професійно-технічного навчання професіям «Водій трамваю» та «Водій тролейбусу» 3 класу.

02 вересня 2016 року між КП «МТТУ», з одного боку, та ОСОБА_1 , з іншого, було укладено договір № 160 на професійно технічне навчання останньої за професією «Водій трамваю».

Згідно із п. 3.1 вказаного Договору КП «МТТУ» зобов`язалося за рахунок власних коштів здійснити навчання відповідача ОСОБА_1 за професією «Водій трамваю», видати відповідне свідоцтво державного зразка, а також після закінчення курсів та здачі екзамену у МРЕВ ДАІ забезпечити відповідач роботою за спеціальністю.

Згідно із п. 3.3 Договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язалася успішно пройти курс теоретичної підготовки, стажування, здати екзамени та заліки, а також після закінчення навчання відпрацювати за отриманою професією на підприємстві на посаді водія трамваю 3 роки.

Крім того, відповідно до п. 4.1 Договору у випадку відрахування з курсів відповідач зобов`язалася відшкодувати підприємству у день відрахування суму, витрачену на навчання у відповідності зі кошторисом витрат на професійно-технічне навчання, у розмірі пропорційно часу навчання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов укладеного договору ат вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Встановлено, що 16 січня 2017 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до керівництва КП «МТТУ» із заявою про відрахування з курсів підготовки водіїв трамваю за власним бажанням, якою також зобов`язалася відшкодувати підприємству витрати на її навчання у сумі 23028,37 гривень.

Наказом КП «МТТУ» від 16.01.2017 за № 25 ОСОБА_1 було відраховано з курсів професійно-технічного навчання професії «Водій трамваю» за власним бажанням.

Згідно із кошторисом фактичних витрат на професійно-технічне навчання ОСОБА_1 , складеним бухгалтерією КП «МТТУ», на навчання відповідача за період з 02.09.2016 по 16.01.2017 було витрачено 23028,37 гривень.

20 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до керівництва КП «МТТУ» із заявою про надання дозволу на відрахування з її заробітної плати витрат на її навчання у сумі 23028,37 по 20% від заробітної плати щомісячно.

Разом із тим, наказом КП «МТТУ» від 31.08.2017 за № 235л ОСОБА_1 було звільнено з підприємства на підстав п. 1 ст. 36 КЗпП України (за угодою сторін).

Також 31 серпня 2017 року КП «МТТУ», з одного боку, та ОСОБА_1 , з іншого, було укладено договір № 503 про реструктуризацію заборгованості за навчання.

Згідно із п. 1 зазначеного Договору КП «МТТУ» надало ОСОБА_1 розстрочку у погашення заборгованості за навчання за спеціальністю водій трамваю у загальній сумі 18335,96 гривень рівними платежами по 611,20 гривень щомісячно, строком до лютого 2020 року включно.

Пунктом 5.1 Договору відповідач ОСОБА_1 у випадку несвоєчасного внесення плати за договором зобов`язалася сплатити пеню у розмірі 0,01% за кожний день прострочення, але не більше 100% загальної суми боргу.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на день звернення із позовом до суду загальний борг ОСОБА_1 перед підприємством за фактично понесеними витратами на її навчання становить 18244,91 гривень. При цьому відповідачеві нарахована пеня за прострочення внесення платежів за договором у загальній сумі 259,30 гривень.

Відповідач ОСОБА_1 , не прибувши у судове засідання та не надавши відзиву на пред`явлений позов, не побажала реалізувати своє процесуальне права на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним умов укладених договорів про навчання і реструктуризацію боргу, а отже його не оспорює розміру наявної заборгованості та підстав для її стягнення.

Таким чином суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, а тому вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 18244,91 гривень та суму пені - 259,30 гривень, тим самим по суті задовольнивши пред`явлений позов.

Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 1921,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 12, 13, 81, 223, 259, 263-265, 280, 281, 285 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків за договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління», , заборгованість за фактичними витратами на навчання у розмірі 18244,91 гривень, пеню у сумі 259,30 гривень, витрати з оплати судового збору у розмірі 1921,00 гривень, а разом 20425 (двадцять тисяч чотириста двадцять п`ять) гривень 21 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

Повний текст рішення складено 13 квітня 2020 року.

Суддя _________________________