Справа № 682/1612/20
Провадження № 2/682/697/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі: головуючого судді Шевчука В.В., за участю секретаря судового засідання Придачук Г.Л., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника органу опіки і піклування Шаргородської Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , тертя особа: орган опіки і піклування Славутської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком,

в с т а н о в и в:

03.08.2020 до суду надійшла позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком.

В обґрунтування поданого позову позивач вказує, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить 39/1000 житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний будинок є самостійним об`єктом нерухомості з окремим подвір`ям та входом. На даний час у вказаній частині будинку зареєстрована ОСОБА_4 , яка з 2015 року у ньому не проживає. Окрім того за рішенням Славутського міськрайонного суду від 06.11.2019 позбавлена батьківських прав щодо ОСОБА_3 . Відповідачка зареєструвала своє місце проживання у вказаному будинку у 2008 році, коли його власником був ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи наведене позивач звернувся до суду та просить усунути перешкоди в користуванні його власністю.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з викладених у ньому підстав.

Відповідач будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у спосіб визначений ЦПК України, до суду не прибула.

Представник третьої особи не заперечує проти задоволення позову, оскільки це буде в інтересах неповнолітньої дитини.

Заслухавши учасників справи, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є власником 39/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходить в АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 8). Право власності ОСОБА_3 на вказаний будинок підтверджується інформаційним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_4 . Та ОСОБА_5 .

За рішенням Славутського міськрайонного суду від 26.02.2016 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано.

ОСОБА_4 за рішенням Славутського міськрайонного суду від 06.11.2019 позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 .

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне.

Гарантування кожному права на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Статтею 47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з п.п.1,2,5 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язаному з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.

Відповідно до ст. 406 ЦК України, сервітут припиняється у разі припинення обставин, яка була підставою встановлення сервітуту. Згідно ч. 2, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач вселилась у спірну частину будинку як член сім`ї ОСОБА_5 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ), шлюб із яким за рішенням суду від 26.02.2016 розірвано, а тому фактично набула права користування чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.

На момент розгляду справи відповідач не є членом сім`ї позивача, а тому не має законних підстав для проживання в будинку АДРЕСА_1 .

Згідно висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Славутської міської ради від 15.10.2020, останній вважає за доцільне зняти із реєстрації ОСОБА_4 .

Враховуючи наведене вище, є підстави для задоволення позову щодо усунення перешкод в користуванні будинком, оскільки визначений позивачем спосіб захисту є правомірним та має за мету відновити порушенні права позивача.

Керуючись ст.ст. 321, 391, 405, 406 ЦК України, ст.ст.12, 141, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні житловим будинком, шляхом визнання ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) 840 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.

Повний текст рішення складено 21.10.2020