У Х В А Л А

20 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 404/7881/19

провадження № 61-12625ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 09 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовомпро зміну розміру стягнення аліментів.

Позов обгрунтований тим, що 07 серпня 2014 року укладено шлюб між ним та ОСОБА_2 , у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судовим наказом Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 вересня 2019 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10 вересня 2019 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

03 квітня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда видав судовий наказ про стягнення із позивача на користь відповідача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 березня 2019 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У зв`язку із народженням другої дитини у нього змінився сімейний стан, а тому є підстави для звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, оскільки розмір стягуваних аліментів ставить його у скрутне матеріальне становище.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 березня 2020 року позов задоволено.

Зменшено розмір аліментів, визначений судовим наказом (виконавчим листом) № 404/6111/18 про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з: 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10 вересня 2019 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 на: 1/6 частку всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати набрання законної сили рішення суду до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зменшено розмір аліментів, визначений судовим наказом (виконавчим листом) № 404/2109/19 про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з: 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 березня 2019 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 на: 1/6 частку всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати набрання законної сили рішення суду до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відкликано з Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницького Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) судові накази № 404/6111/18, № 404/2109/19, видані Кіровським районним судом м. Кіровограда.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції застосував до спірних правовідносин норми статтей 182, 183 191, 192 СК України та статтей 161, 170 ЦПК України, виходив з того, що у разі якщо заявник подав дві окремі заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів, приховавши при цьому обставину щодо наявності двох дітей, розмір аліментів може бути зменшено за позовом платника аліментів відповідно до частини сьомої статті 170 ЦПК України, оскільки не було враховано, що на утриманні позивача є малолітня дитина, на утримання якої судовим наказом від 18 вересня 2018 року стягуються аліменти.

Суд першої інстанції виходив з того, що у ОСОБА_1 змінилися обставини, які впливали на визначений розмір аліментів, а тому позов підлягає задоволенню в частині зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 09 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 березня 2020 року скасовано, в позові відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що зміна сімейного стану та народження іншої дитини без доведення обставин погіршення майнового стану позивача (платника аліментів) не вплинуло на можливість виконання ОСОБА_1 обов`язку зі сплати аліментів у визначених судовими наказами розмірах.

Визначений судовими наказами розмір аліментів на утримання дітей у частці 1/4 на кожну дитину є справедливим і відповідає інтересам дітей та є достатнім для їх фізичного, розумового, духовного, морального, соціального розвитку.

Визначені судовими наказами розміри аліментів гарантовано покривають частину витрат на утримання дітей, не порушують законні інтереси платника аліментів ОСОБА_1 , і їх отримувача, забезпечили дотримання принципу паритету (рівності) батьків у виконанні обов`язку щодо матеріального утримання дітей.

У серпні 2020 року ОСОБА_1 поштовим зв`язком направив до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Кропивницького апеляційного суду від 09 липня 2020 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Предметом позову у цій справі є зміна розміру аліментів, а тому відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України справа є малозначною.

У касаційній скарзі не викладено переконливих аргументів щодо обгрунтування умов застосування винятків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Верховний Суд врахував: предмет позову, складність справи, значення справи для сторін і суспільства в цілому, за результатами чого не встановив наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, у тому числі касаційна скарга не стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувана заявником постанова Кропивницького апеляційного суду від 09 липня 2020 року ухвалена у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 09 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

Г. І. Усик

В. В. Яремко