Справа № 464/8667/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.В.
Провадження № 22-ц/811/601/20 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Шеремети Н.О.,

секретаря - Жукровської Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 10 січня 2020 року у справі за заявою акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 10 січня 2020 року заяву акціонерного товариства (далі - АТ) «Альфа-Банк» задоволено.

Замінено первісного стягувача - публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «Укрсоцбанк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №464/8667/14-ц, виданого 26.01.2015 року Сихівським районним судом м.Львова, про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 31,2 кв.м., житловою площею 17,0 кв.м., яка належить ОСОБА_1 , шляхом продажу майна ПАТ «Укрсоцбанк» на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Укрсоцбанк» за кредитним договором №600/03.3-74 від 01 квітня 2008 року в розмірі 22437,09 доларів США та 5577,76 грн., на його правонаступника - АТ «Альфа-Банк».

Ухвалу суду оскаржив боржник ОСОБА_1 , просить її скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви АТ «Альфа-Банк».

Апелянт зазначає, що передавальний акт, згідно з яким правонаступником майнових прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» є АТ «Альфа-Банк», не є достатньою правовою підставою для заміни сторони виконавчого провадження.

Вважає, що заявником не надано достатніх доказів правонаступництва між юридичними особами, зокрема, відомостей з державного реєстру юридичних осіб, які б свідчили про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк».

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 14.07.2020 року, є дата складення повного судового рішення - 20.07.2020 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Частиною першою статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (ч.2 ст.442 ЦПК).

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (ч.ч.1,2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, який набрав чинності з 05.10.2016 року).

Відповідно до ч.5 ст.15 цього Закону, у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї із сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участі у виконавчому провадженні.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 512 ЦК України, правонаступництво є самостійною підставою для заміни кредитора у зобов`язанні. Підставами правонаступництва є, зокрема, перехід прав та обов`язків юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації (ч.1 ст.104 ЦК України).

Частиною другою статті 104 ЦК України передбачено, що юридична особа є такою, що припинилась, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про припинення.

При цьому, особливості припинення банку як юридичної особи встановлюється законом (ч.4 ст.104 ЦК України).

Особливості припинення банку, як юридичної особи, згідно з частиною четвертою статті 104 ЦК України встановлюються Законом України «Про банки і банківську діяльність» (далі - Закон). Оскільки в силу вимог статті 6 Закону, банки в Україні створюються у формі акціонерного товариства або кооперативного банку, обов`язковому врахуванню підлягають норми розділу XVI Закону України «Про акціонерні товариства», якими врегульовано питання припинення акціонерного товариства.

Стаття 26 Закону визначає, що банк може бути реорганізований за рішенням власників банку. Така реорганізація в силу частини другої статті 27 Закону здійснюється згідно із законодавством України про господарські товариства за умови надання попереднього дозволу Національного банку України на реорганізацію банку та затвердження Національним банком України плану реорганізації банку. Порядок надання Національним банком України дозволу на реорганізацію банку за рішенням його власників визначено Положенням про особливості реорганізації банку за рішенням його власників, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 27.06.2008 № 189 (далі - Положення).

У разі реорганізації банку шляхом перетворення до таких правовідносин не застосовуються норми законодавства щодо припинення юридичної особи (частина третя статті 26 Закону).

Обсяг прав та обов`язків, що переходять від банків, які реорганізовуються, до банків-правонаступників, залежить від обраної форми реорганізації юридичної особи з числа зазначених у частині другій статті 26 Закону, яка передбачає, що реорганізація банку може здійснюватися, зокрема, шляхом злиття, приєднання, поділу та виділення.

В силу вимог статті 81 Закону України «Про акціонерні товариства», реорганізація акціонерного товариства здійснюється на підставі договору про злиття (приєднання) або плану поділу (виділу, перетворення), умови яких розробляються наглядовою радою кожного акціонерного товариства.

Реорганізація може бути розпочата лише після затвердження Національним банком України плану реорганізації, який, крім інших необхідних заходів, повинен передбачати подання Національному банку України відповідних документів, необхідних для погодження статуту нового банку або для погодження змін до статуту існуючого банку (стаття 28 Закону).

За змістом статті 107 ЦК України, а також норм пункту 5.3 Положення, у разі проведення реорганізації шляхом злиття/приєднання банк складає передавальний акт, а у разі проведення реорганізації шляхом поділу/виділення - розподільчий баланс.

Згідно з приписами пункту 5.4 Положення, передавальний акт/розподільчий баланс складається після проведення інвентаризації активів банку, що реорганізовується, та усунення виявлених розбіжностей, що підтверджується відповідним актом, оформленим згідно з вимогами законодавства України, і закінчення строку для пред`явлення кредиторами вимог (задоволення чи відхилення вимог кредиторів).

Передавальний акт/розподільчий баланс складається на дату, визначену в плані реорганізації.

До передавального акта/розподільчого балансу додаються розшифрування активів, зобов`язань і капіталу, які передаються банку-правонаступнику, у розрізі рахунків. Передавальний акт/розподільчий баланс підписуються головою та членами комісії для проведення реорганізації. Підписи голови та членів комісії для проведення реорганізації повинні бути нотаріально посвідчені (пункт 5.5 Положення).

Достовірність передавального акта/розподільчого балансу має бути підтверджена суб`єктом аудиторської діяльності (абзац третій пункту 5.6 Положення).

Пунктом 5.8 Положення передбачено, що після затвердження передавального акта/розподільчого балансу учасниками банку, що реорганізовується, проводяться установчі (загальні) збори банку-правонаступника. Статут банку-правонаступника має містити положення про правонаступництво щодо прав та обов`язків банку, що реорганізовується, які визначені в передавальному акті/розподільчому балансі.

Згідно зі статтею 16 Закону та підпунктом "п" пункту 3.1 Положення, статут банку-правонаступника підлягає погодженню з боку Національного банку України.

Враховуючи викладене, а також наведені норми пункту 1.2 Положення, слід виходити з того, що в разі створення банку-правонаступника внаслідок злиття/приєднання банків до нього переходить все майно та всі права і обов`язки, що існували на дату складання передавального акта. У разі створення банку-правонаступника внаслідок поділу/виділення, визначення майна та прав і обов`язків, що перейшли до нього від банку, що реорганізовується, визначається на підставі його статуту та розподільчого балансу.

Отже, належними та допустимими доказами правонаступництва щодо окремого зобов`язання є відповідний договір, на підставі якого воно виникло, передавальний акт/розподільчий баланс та статут правонаступника.

Відповідно до частини шостої статті 80 Закону України "Про акціонерні товариства", при приєднанні акціонерного товариства до іншого акціонерного товариства до ЄДР вноситься запис про припинення такого акціонерного товариства, при виділі акціонерного товариства - про створення акціонерного товариства, що виділилося, а при приєднанні акціонерного товариства до іншого акціонерного товариства - про припинення такого акціонерного товариства.

З матеріалів справи встановлено, що на підтвердження факту правонаступництва заявник надав суду: передавальний акт на 11.10.2019 року (а.с.74-80); рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року та рішення позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк», оформлене протоколом №4/2019 від 15.10.2019 року, про затвердження передавального акта та визначення, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-банк» з дати визначеної у передавальному акті, а саме - з 15.10.2019 року (а.с.63-73), а також статут АТ «Альфа-Банк», погоджений НБУ 29.11.2019 року, в якому зазначено, що АТ «Альфа-Банк» є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» (а.с.81-111).

До активів, що передані АТ «Альфа-банк», відносяться, зокрема, кредити та заборгованість клієнтів АТ «Укрсоцбанк»; будь-які виключення з кола кредитів та заборгованості клієнтів АТ «Укрсоцбанк», що передаються правонаступнику, - не передбачені.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, включено запис від 03.12.2019 року про припинення АТ «Укрсоцбанк» й те, що АТ «Альфа-банк» є правонаступником припиненого банку (а.с. 112).

Отже, заявник надав усі необхідні документи для підтвердження факту правонаступництва у даному кредитному зобов`язанні, боржником у якому є ОСОБА_1 , а тому в колегії суддів відсутні правові підстави для інших висновків по суті вирішення даного питання, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, задовольняючи заяву АТ «Альфа-банк», а тому оскаржувану ухвалу необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 10 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 20 липня 2020 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Шеремета Н.О.