Справа №278/3299/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа Житомирська державна нотаріальна контора Житомирської області про визнання спадкового майна спільною сумісною власністю подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій зазначила, що нею подано до Житомирського районного суду Житомирської області позовну заяву про визнання спадкового майна спільною сумісною власністю подружжя, у зв`язку з чим є необхідність забезпечити позов шляхом вчинення заборони вчинення будь-яких дій щодо державної реєстрації (перереєстрації) права власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок площею 122,4 кв. м, житловою 72,7 кв. м, господарські будівлі та споруди: сарай Б, уборна У, огорожа 1, криниця 1, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Ліщин, вул. Л. Українки, 35.

Дослідивши зазначену заяву, суд дійшов таких міркувань.

Інститут забезпечення позову - це фактично гарантія захисту прав позивача, що гарантує в майбутньому належне виконання судового рішення, оскільки забезпеченню підлягає матеріально-правова вимога до відповідача, реалізація якої без вжиття заходів із забезпечення позову може бути неможливою. Предмет забезпечення позову - виключно матеріально-правова вимога (майнового чи немайнового характеру), що утворює предмет позову, який надалі підлягає виконанню.

У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під час звернення до суду з заявою про забезпечення позову заявник зобов`язаний надати суду докази на підтвердження реально існуючої загрози невиконання та/або утруднення виконання майбутнього рішення суду, в разі задоволення позову.

У цьому випадку позивач не надала доказів на підтвердження існування спірного житлового будинку, а також не навела жодних фактичних обставин, з якими б могло бути пов`язане застосування забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З огляду на наведене, суд не вбачає необхідності застосування заходів забезпечення, у зв`язку з чим вважає за потрібне відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в забезпеченні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа Житомирська державна нотаріальна контора Житомирської області про визнання спадкового майна спільною сумісною власністю подружжя.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Дубовік