Справа № 2-1978/11
Провадження № 4-с/487/79/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді - Притуляк І.О., секретаря судового Янковець Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_1 на постанову заступника начальника Заводського відділу Державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щербатюка Антона Ігоревича від 09.04.2020 року у виконавчому провадженні №31766663 про арешт коштів боржника, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»

встановив:

13.08.2020 року, ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову заступника начальника Заводського відділу Державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щербатюка Антона Ігоревича від 09.04.2020 року у виконавчому провадженні №31766663 про арешт коштів боржника.

В обґрунтування скарги, заявник зазначив, що він є власником банківського рахунку № НОМЕР_1 який відкритий в установі банку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» МФО 326610/305299 на ім`я ОСОБА_1 . На даний рахунок надходить його пенсія. 21.04.2020 року, від працівника Банку він дізнався, що його картка заблокована, на підставі постанови державного виконавця. Таким чином, вважає таку постанову протиправною, оскільки це суперечить вимогам ст.ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», та позбавляє його єдиного джерела доходу.

У зв`язку із наведеним просив скасувати постанову державного виконавця.

У судовому засіданні заявник скаргу підтримав просив про її задоволення, в подальшому до судового засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Начальник Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Романчук С.М., у судовому засіданні проти задоволенні скарги заперечував у зв`язку із законністю дій державного виконавця оскільки в матеріалах провадження відсутні буд-які докази стосовно того, що вказаний скаржником рахунок є пенсійним, крім того зазначив, що відповідних відомостей стосовно того що вказаний рахунок є рахунком зі спеціальним режимом використання грошових коштів зі банку до держаного виконавця не надходило. Аналогічні за змістом пояснення містяться у відзові на зазначену скаргу. В подальшому до судового засідання не з`явився про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення представника скаржника, начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Романчука С.М., дослідивши матеріали скарги, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Згідно ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини 1статті 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ст. 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 2 ст. 13 Закону № 1404-VIII визнано, що арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва яке набрало законної сили 03.02.2012 року по справі № 2-1412/2064/12, з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської дирекції в солідарному стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 39646,06 доларів США, що еквівалентно 316 768,05 грн., судовий збір у розмірі по 850 грн. з кожного та судові витрати з інформаційно-технічного забезпечення у розмірі по 60,00 грн. з кожного.

16.02.2012 року на виконання даного рішення Заводським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист № 2-1412/2064/12.

21.03.2012 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одесі) Чупкіною М.С. відкрито виконавче провадження №31766663 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа.

Постановою державного виконавця від 09.04.2020 року було накладено арешт на грошові кошти в сумі 384 717, 52 грн., що знаходяться на усіх рахунках, у тому числі тих, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, в наступних установах банку: АТ «ПРИВАТБАНК», МФО 326610/305299; АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» МФО 322001;

На виконання вказаної постанови АТ «ПРИВАТБАНК» було зупинено видачу грошових коштів по рахунку № НОМЕР_1 відкритому у на ім`я ОСОБА_1 .

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що даний рахунок відкритий для зарахування пенсійних виплат, на ім`я ОСОБА_1 , на підтвердження чого в матеріалах скарги міститься виписка по рахунку № НОМЕР_1 , з якої вбачається, що на нього надходять виключно виплати з Пенсійного фонду, пенсія, що вбачається з історії надходжень грошових коштів по вказаному картковому рахунку з 16.01.2020 року по 16.04.2020 року.

Отже, державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови накладено арешт, в тому числі, і на рахунок, на який зараховується пенсія ОСОБА_1 , у зв`язку із чим скаржник позбавлений можливості отримання будь-яких грошових коштів зі свого пенсійного рахунку.

Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено накладення арешту на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші соціальні доходи боржника.

Відповідно до ч. 3ст. 52 Закону України № 1404, не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Натомість,у розділі ІХ Закону України" Провиконавче провадження" передбачено дії державного виконавц я у раз виявлення що боржник отримує заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 68 ЗУ "Про виконавче провадження"стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує пяти мінімальних розмірів заробітної плати.

Частиною 2 статті 70 Закону визначено, що з пенсії боржника може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сімї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також у звязку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Отже, дії державного виконавця з винесення постанови про арешт на кошти боржника, а саме: кошти які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий для зарахування пенсійних виплат, на ім`я ОСОБА_1 в установі банку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» МФО 326610/305299, суперечать приписам ч. 2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того відповідно до постанови заступника начальника Заводського ВДВС у місті Миколаєві ПМУ МЮ (м. Одеса) Щербатюка А.І. від 29.07.2020 року у виконавчому провадженні №31766663, виконавчий лист по справі 2-1412/2064/12 виданий 16.02.2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва повернуто стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону України « Про виконавче провадження» на підставі письмової заяви стягувача, про повернення виконавчого документу без подальшого виконання.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В той же час статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Хонякіна проти Грузії» № 17767/08 від 19 червня 2012 року, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Накладення арешту на рахунок боржника № НОМЕР_1 , який відкритий в установі банку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» МФО 326610/305299 на ім`я ОСОБА_1 та на який зараховується пенсія, унеможливлює своєчасну виплату пенсії, що призводить до порушення конституційних прав заявника та позбавляє його коштів на існування, та суперечить порядку утримання із пенсії.

Отже, скарга ОСОБА_1 на постанову заступника начальника Заводського відділу Державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щербатюка Антона Ігоревича від 09.04.2020 року у виконавчому провадженні №31766663 про зняття арешту з рахунку НОМЕР_1 , є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову заступника начальника Заводського відділу Державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щербатюка Антона Ігоревича, від 09.04.2020 року у виконавчому провадженні №31766663 у частині накладення арешту на грошові кошти, які містяться на рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в установі банку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» МФО 326610/305299 на ім`я ОСОБА_1 та на який зараховується пенсія.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо чи через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя: І.О. Притуляк