Справа № 482/1588/20
Номер провадження 2/482/504/2020
У Х В А Л А

17 вересня 2020 року м. Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Баранкевич В.О., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення меж земельної ділянки,-
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2020 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, підписаним її представником адвокатом Качаном Р.Ю. до відповідача ОСОБА_2 про відновлення меж земельної ділянки.
Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху на підставі ч.1 ст.185 ЦПК України у зв`язку із невідповідністю вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.
В позовній заяві відсутні:
-попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; ( п. 9 ч.3 ст. 175 ЦПК України)
підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав ( п.10 ч.3 ст. 175 ЦПК України).
Окрім цього, частинами 3 та 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Позивачем до позовної заяви не додано квитанції про сплату судового збору, оскільки заявлено у позовній заяві клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Позивач посилається як на підставу для відстрочення у сплаті судового збору на той факт, що вона у відповідності до ст.. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» відноситься до категорій осіб, яким передбачено надання такої допомоги, відповідно , вважає, що з цих підстав має право на відстрочення сплати судового збору.
Частиною 1 статті 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
Порядок відстрочення або розстрочення сплати судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення по справі, за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.
При зверненні до суду з вимогою про відстрочення або розстрочення сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності відповідних коштів для сплати судового збору. Водночас відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови в задоволенні заяви про відстрочення або розстрочення сплати судового збору.
Згідно роз`яснень, що містяться в п.29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах від 17 жовтня 2014 року № 10, відповідно до ст.8 Закону № 3674-VІ та ст.82 ЦПК України, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.
Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, згідно зі статтею 12 ЦПК, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Таким чином, суд відстрочує та розстрочує судові витрати, зменшує їх або звільняє від їх оплати при наявності беззаперечних доказів, які підтверджували б матеріальний стан платника.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Отже, законодавством визначено виключні підстави для звільнення, відстрочення сплати судового збору, а посилання позивача на ст.. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», як на підставу для такого відстрочення сплати судового збору, суд не приймає до уваги, оскільки саме Закон України «Про судовий збір» є спеціалізованим законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.
Вищевказані положення закону передбачають, що звільнення, відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком.
За таких обставин підстави, передбачені ст. 136 ЦПК України та ст.ст. 5, 8 Закону України «Про судовий збір» для звільнення, відстрочення сплати судового збору, відсутні, і позивачем не надано доказів для підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору, а відтак, суддя, вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні його клопотання.
Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Як вбачається з позовної заяви, позивачем у позові заявлено одну вимогу немайнового характеру.
Відповідно до п/п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір, ставка якого складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840 грн. 80 коп.).
Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. на користь держави за вимоги немайнового характеру та надати відповідний підтверджуючий документ про його сплату.
Відповідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно положенням ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Керуючись ст.ст. 175-177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення меж земельної ділянки - залишити без руху.
Надати позивачу строк десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків.
Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків позовної заяви в зазначений строк та роз`яснити, що інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Копію ухвали надіслати позивачу.
Ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя: В.О. Баранкевич