Номер справи 220/401/19
Номер провадження № 2/220/40/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року смт. Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді - Яненко Г.М.,

за участю секретаря судового засідання - Черняєвої С.П.,

представника позивача - ОСОБА_7,

представника відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Сагірова Ф.О.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фермерського господарства «А.В.Д.» про розірвання договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд із позовом до фермерського господарства «А.В.Д.» про розірвання договору оренди землі, посилаючись на те, що згідно Державного акта на землю серія ЯБ № 471348, вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 10,68 га., кадастровий номер :01:001:0364, яка розташована на території Роздольненської сільської ради сільської ради Великоновосілківського району Донецької області. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

09.11.2016 р. позивач уклала з ФГ «А.В.Д.» договір оренди землі, відповідно до якого передала в оренду відповідачу строком на 10 років належну їй вказану земельну ділянку. Договір зареєстровано державним реєстратором Великоновосілківської селищної ради.

Відповідно до п. 11 вказаного договору, орендна плата вноситься у строк до кінця поточного року. Проте починаючи з 2016 року, тобто з моменту його укладення відповідач, в порушення умов договору, не виплачував позивачці орендну плату. При звернені до бухгалтерії відповідача позивачці було повідомлено, що заборгованості перед нею, в тому числі і з орендної плати, у господарства немає.

Проте позивач наполягає, що орендної плати від ФГ «А.В.Д.» не отримує з моменту укладення договору, що і викликало обставини для звернення її до суду з даними позовними вимогами.

Відповідач, в особі голови Демішева О.В., в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі та заперечив проти задоволення позову, оскільки статтею 31 Закону України «Про оренду землі» та п. 37 договору, передбачено розірвання договору оренди за згодою сторін. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається тільки за рішенням суду, при умові невиконання обов`язків договору.

Згідно відзиву на позов, стороною відповідача зазначено, що будь-яких порушень договору оренди господарство не допустило. Орендну плату позивач отримувала щороку, що передбачено договором. Претензій щодо розміру орендної плати у позивача не виникало. В підтвердження своїх доводів представником відповідача надані податкові розрахунки за 4 квартал 2017 року та 1 квартал 2019 року з додаванням квитанцій про доставку документа до центрального рівня ДПС від 17.01.2018 року та 25.04.2019 року та роздруківки податкових розрахунків за 4 квартал 2016 року, згідно яких вбачається факт отримання позивачкою коштів від ФГ «А.В.Д.».

Крім того представник відповідача зазначив, що позивачка з 01.02.2008 року по 05.04.2017 року перебувала з ФГ «А.В.Д.» в трудових відносинах працюючи на посаді бухгалтера. Знаючи та розуміючи, яким чином відбувається виплата орендної плати, позивачка з моменту звільнення жодного разу не виказувала претензій з приводу не виплати орендної плати та порушення умов договору. В свою чергу відповідач намагався виконати свої зобов`язання в частині виплати орендної плати за 2018-2019 роки, однак позивачка умисно ухилялась від їх отримання, тобто, свідомо створювала передумови для розірвання договору.

Також стороною відповідача в доказ належного виконання зобов`язання за договором оренди до матеріалів справи долучено копію угоди між ФГ «А.В.Д.», в особі голови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від 15.03.2017 року згідно якого власник землі не заперечує проти погашення боргу в розмірі 12000,00 грн. за обробку землі в 2015-2016 роках, яка перебуває в обробці сім`ї ОСОБА_2 розміром 6 га. за рахунок орендної плати її землі в ФГ «А.В.Д.» за 2017 рік.

На підтвердження намірів виплатити орендну плату стороною відповідача також надані: складений головою ФГ «А.В.Д.» акт від 07.12.2018 року, згідно якого громадяни ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зустрівши на вулиці позивачку ОСОБА_2 передали їй особисте прохання ОСОБА_1 отримати орендну плату за 2018 рік; копію газети сільський від 20.04.2019 року з оголошенням про запрошення позивача отримати орендну плату за 2018 рік; копію квитанції про переказ 7905,00 грн. від ФГ «А.В.Д.» ОСОБА_2 від 18.04.2019 р. та копії конвертів з відміткою про повернення відправлення без отримання адресатом від 14.05.2019 року.

Ухвалою суду від 26.02.2019 року провадження по даній справі було відкрито та ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження.

Згідно ухвали суду від 03.02.2020 року підготовче провадження по даній справі було закрито; справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Фактичні обставини справи встановлені судом та зміст спірних правовідносин

ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, серія ЯБ № 471348, належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 10,68 га., кадастровий номер :01:001:0364, яка розташована на території Роздольненської сільської ради сільської ради Великоновосілківського району Донецької області. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 11).

Згідно договору оренди земельної ділянки від 09.11.2016 року, укладеного між ОСОБА_2 (орендодавець) та фермерським господарством «А.В.Д.» (орендар) орендодавець передає, а орендар строком на 10 років приймає у платне користування вказану земельну ділянку (п.п. 1, 2 і 8). Розмір орендної плати має складати не менш ніж 3,5 % від вартості грошової оцінки земельної ділянки, що у еквіваленті складає 9845,10 грн. (п. 9). Нормативна грошова оцінка землі складає 281300,00 грн. (п. 5). Договір підписано сторонами та скріплено печаткою орендаря (а.с. 15).

Договір оренди містить такі умови:

- строк сплати орендної плати до кінця поточного року (п. 11);

- зміна умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди в судовому порядку (п. 35);

- дія договору припиняється у разі: закінчення його строку, придбання орендарем земельної ділянки у власність, викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового її відчуження, ліквідації юридичної особи-орендаря та в інших випадках, передбачених законом (п. 37);

- дія договору припиняється шляхом його розірвання: за взаємною згодою сторін, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків за договором, внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (п. 38);

- розірвання договору в односторонньому порядку не допускається (п. 39);

Вказана земельна ділянка передана орендарю, що не заперечене сторонами, договір оренди було зареєстровано реєстраційною службою Великоновосілківської селищної ради Донецької області, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис № 17474037 від 10.11.2016 року (а.с. 13).

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

За змістом частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Аналогічне положення закріплено у пункті 37 договору, укладеного між сторонами.

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що протягом усього періоду дії договору, тобто з 2016 року по 2019 рік, відповідачем їй не сплачувалась орендна плата.

Заперечуючи проти позову, сторона відповідача посилалась на те, що ОСОБА_2 у період з моменту підписання спірного договору у 2016 році до 05.04.2017 року перебувала у трудових відносинах з ФГ «А.В.Д.» та особисто займалася оформленням відповідних документів процедури видачі орендної плати усім орендодавцям ФГ «А.В.Д.» за 2016 рік, тобто посилання про навмисне ухилення відповідача у 2016 році від виконання умови договору оренди про сплату орендної плати позивачці не ґрунтується на беззаперечних доказах невиплати орендної плати. Крім того у судовому засіданні позивачкою було визнано, що у журналах ведення обліку видачі орендної плати, нею особисто зроблені написи про отримання орендної плати у 2016 році.

Також в підтвердження виконання умов договору у 2017 році відповідачем надано копію угоди між ФГ «А.В.Д.», в особі голови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від 15.03.2017 року згідно якого власник землі не заперечує проти погашення боргу в розмірі 12000,00 грн. за обробку землі в 2015-2016 роках, яка перебуває в обробці сім`ї ОСОБА_2 , розміром 6 га. за рахунок орендної плати її землі в ФГ «А.В.Д.» за 2017 рік.

Проте позивачем заперечене проти можливості прийняття судом даної угоди як належний доказ так як угоду сторін від 17.03.2017 року ОСОБА_2 не підписувала вважає її фальсифікацією, оскільки вона вочевидь містить підпис виконаний від імені позивача з використанням факсиміле.

Також за змістом заперечення позивач зазначила, що вказана угода не містить даних про те, що укладається, саме на виконання умов договору оренди земельної ділянки загальною площею 10,68 га кадастровий номер :01:001:0364, укладеного 09.11.2016 року між ОСОБА_6 та ФГ «А.В.Д.».

Вказані заперечення приймаються судом та суд погоджується, що вказана угода не може бути прийнята як належний доказ.

На підтвердження намірів виплатити орендну плату відповідачем наданий складений головою ФГ «А.В.Д.» акт від 07.12.2018 року, згідно якого громадяни ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зустрівши на вулиці позивачку ОСОБА_2 передали їй особисте прохання керівника ФГ "А.В.Д" отримати орендну плату за 2018 рік,

В судовому засіданні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 допитані в якості свідків підтвердили, що дійсно вони 07 грудня 2018 року переказували ОСОБА_2 про необхідність отримання нею орендної плати за 2018 рік, на що ОСОБА_2 відповіла відмовою та небажанням отримувати орендну плату.

Проти правомірності і цього акта позивач заперечила оскільки вважає, що наданий відповідачем акт не є належним та допустимим доказом в розумінні п. 2 ст. 78 ЦПК України, оскільки грошові зобов`язання показами свідків підтверджені бути не можуть, а сам відповідач якщо він мав намір сплатити орендну плату з 07.12.2018 по 31.12.2018 року не був позбавлений можливості відправити кошти на ім`я позивачки поштовим переказом.

Погодитися з такими висновками позивача суд не має можливості, так як в даному випадку акт не підтверджує наявність грошових зобов`язань, а лише підтверджує наміри відповідача виконати зобов`язання з виплати орендної плати.

Копією газети сільський від 20.04.2019 року з оголошенням про запрошення позивача отримати орендну плату за 2018 рік, копією квитанції про переказ ОСОБА_2 7905,00 грн., копії конвертів з відміткою про повернення відправлення без отримання адресатом від 14.05.2019 року, податкові розрахунки за 4 квартал 2017 року та 1 квартал 2019 року з додаванням квитанцій про доставку документа до центрального рівня ДПС від 17.01.2018 року та 25.04.2019 року також приймаються судом в підтвердження намірів відповідача щодо виконання своїх зобов`язань за договором оренди.

Відтак встановивши, що орендар вжив заходів щодо виплати орендної плати шляхом здійснення поштового переказу, направляв орендодавцю повідомлення про її нарахування за 2018 рік та про можливі варіанти отримання такої плати, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для розірвання договору оренди землі. Фактична відмова орендодавця від отримання орендної плати не є підставою для розірвання договору оренди, як за змістом наведених вище норми матеріального права, так і за умовами укладеного між сторонами правочину.

Аргументи, що відповідачем не виконувались умови договору оренди землі щодо своєчасного і повного внесення орендної плати за 2016 та 2018 роки, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи і встановленими судом обставинами, згідно з якими позивач у 2016 році мала об`єктивну можливість отримати орендну плату та відповідач своєчасно повідомив позивача про нарахування і можливість отримання коштів за оренду землі у 2018 році, від отримання яких остання в односторонньому порядку відмовилася.

Таким чином перевіривши доводи сторін, вислухавши учасників провадження, враховуючи одноразову несплату орендного платежу, та умисне ухилення орендодавця від отримання орендної плати з метою створення передумов для розірвання договору, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір не відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 89,141, 263-265, 268, 272-273, 274-279 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

дата підписання 21 жовтня 2020 року.

Суддя Г.М.Яненко