Ухвала

20 січня 2020 року

м. Київ

справа № 185/10138/17

провадження № 61-589ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , в частині оскарження ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про визнання незаконними наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 28 грудня 2019 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2018 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2018 року визнано обов`язковою участь у цивільній справі позивача ОСОБА_1 при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» (далі - ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля») про визнання незаконними наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про визнання незаконними наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6 - 8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

У визначеному статтями 353 та 389 ЦПК України переліку ухвал відсутня ухвала про визнання обов`язковою участь у цивільній справі.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2018 року слід відмовити, оскільки вказана ухвала не входить до переліку ухвал, які можуть бути предметом касаційного оскарженнявідповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , в частині оскарження ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про визнання незаконними наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар