№ 243/4728/20
Справа № 2/243/1653/2020
27 липня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
Головуючий суддя Пронін С.Г.
за участю секретаря Маслової К.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області від 26 листопада 1984 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1447 є власником житлового будинку АДРЕСА_2 . З 14 січня 2012 року в зазначеному будинку були зареєстровані відповідачі по справі, які жодного дня в будинку не проживали, витрати за комунальні послуги не сплачували, їх місцезнаходження невідомо, що порушує її права як власника. Тому позивач просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Позивач будучи повідомленою належним чином про дату та час судового розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні заявлених позовних вимог.
Відповідачі будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області від 26 листопада 1984 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1447 слідує, що ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_5 житловий будинок АДРЕСА_2 .
Відповідно до довідки Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області № 02-40/940 від 14 травня 2020 року, домової книги слідує, що в житловому будинку АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно акту підтвердження факту не проживання складеного депутатом Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області від 14 травня 2020 року слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , однак жодного дня в будинку не проживали, та їх особисті речі відсутні.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Приймаючи до уваги, що відповідачі у спірному будинку не проживають, не є ані власниками житла, ані членами сім`ї позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 391, 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263-268, 289 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_2 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_2 .
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_2 .
Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27 липня 2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду С.Г. Пронін