14.01.2020 Справа № 653/4219/19
Справа пр. №2/756/3029/20
ун. №653/4219/19
У Х В А Л А

14 січня 2020 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Андрейчук Т.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року представником ОСОБА_1 ОСОБА_3 подано до Генічеського районного суду Херсонської області позовну заяву до відповідача ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 року №1207-VII матеріали позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька ухвалою судді Генічеського районного суду Херсонської області від 26 листопада 2019 року надіслано до Київського апеляційного суду для визначення підсудності вищезазначеної позовної заяви.

Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 02 січня 2020 року підсудність позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька визначено Оболонському районному суду м. Києва.

09 січня 2020 року вказана справа надійшла до Оболонського районного суду м. Києва.

11 січня 2020 року дана справа була передана на розгляд судді Андрейчуку Т.В.

Суддя, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню позивачеві з наступних підстав.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст. 175 ЦПК України.

За приписами ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Ч. 3 ст. 131-2 Конституції України визначено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

У цивільному судочинстві представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у ст. 61 цього Кодексу.

Ч. 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки позовна заява ОСОБА_1 є заявою немайнового характеру, справа в силу імперативних приписів не може вважатись малозначною.

Також ця справа не може бути визнана судом малозначною як справа незначної складності з огляду на таке.

У порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: малозначні справи; що виникають з трудових відносин; про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Позов про надання тимчасового виїзду неповнолітнього ОСОБА_4 пред`явлено матір`ю, яка мешкає разом з дитиною, а тому справа не може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 274 ЦПК України.

Відтак, справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька підлягає розгляду в загальному позовному провадженні, а тому не може бути визнана судом малозначною як справа незначної складності.

Ураховуючи наведені вище обставини та законодавчі приписи, у суді у цій справі представником позивача ОСОБА_1 може бути лише адвокат.

Ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачано, що документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За приписами ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Позовна заява ОСОБА_1 підписана представником позивача за довіреністю - ОСОБА_3 .

Проте до позовної заяви не долучено документів, які б підтверджували те, що ОСОБА_3 є адвокатом (зокрема, належним чином засвідчена копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю) та відповідно має право підписувати позовну заяву, а також представляти інтереси позивача ОСОБА_1 в суді під час розгляду справи про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька.

Згідно з даними Єдиного реєстру адвокатів України відомості про те, що ОСОБА_3 має статус адвоката, відсутні.

Отже, позовна заява ОСОБА_1 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька підписана особою, яка не має права її підписувати.

П. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України передбачено, що заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано. Крім цього, слід зазначити, що Верховний Суд неодноразово вказував на те, що подання представником позовної заяви від імені свого довірителя довіреності без документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги є підставою для повернення такої заяви (ухвали Верховного Суду від 29 грудня 2017 року у справі №756/11642/17, від 30 серпня 2018 року у справі №296/1657/18, від 24 квітня 2019 року у справі №682/3048/18, від 10 січня 2020 року у справі №336/2555/19).

Керуючись нормою п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.В. Андрейчук