Дата документу 09.12.2020 Справа № 554/1924/20
Провадження № 2/554/1137/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Гальонкіної Ю.С.,

за участю секретаря - Юрченко А.О., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_10, третьої особи ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Октябрського районного суду у м. Полтаві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_1 , до ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, Орган опіки та піклування Шевченківської районної у м. Полтаві ради, Подільський (Ленінський) відділ реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, ОСОБА_2 , про визнання усиновлення недійсним

В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року позивач ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, Подільський (Ленінський) відділ реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, у якій просить визнати недійсним усиновлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було проведено на підставі рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 18 грудня 2017 року, усиновлювачем за яким є ОСОБА_4 , анулювавши запис про ОСОБА_4 як матір в актовому записі про народження дитини і поновити запис про матір ОСОБА_3 як матір ОСОБА_5 , змінивши в актовому записі прізвище матері.

На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на ті обставини, що рішення суду про оголошення відповідачки ОСОБА_4 усиновлювачем її доньки підлягає визнанню недійсним на підставі ст. 236 СК України, оскільки рішення суду про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо її дитини ОСОБА_5 було скасовано судом касаційної інстанції, а відтак вона була поновлена у своїх батьківських правах з часу їх позбавлення і згоди на усиновлення своєї доньки іншою жінкою не надавала. Вказує, що зі скасуванням рішення суду про позбавлення її батьківських прав втрачаються ті наслідки, які з нього випливають, що є підставою для визнання усиновлення недійсним.

06 березня 2020 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

18 травня 2020 року ухвалою суду залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 .

У липні 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача, у якому він просить відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на ті обставини, що визнання усиновлення недійсним суперечитиме інтересам неповнолітньої дитини.

Від Подільського районного у м. Полтаві відділу РАЦС надійшла заява, у якій вони вказують на ті обставини, що на підставі рішення суду про визнання усиновлення недійсним уносяться виправлення в актовий запис про народження усиновленої дитини та поновлюються відомості, записані до усиновлення, про що має бути зазначено в рішенні суду.

08 липня 2020 року до участі у справі залучено орган опіки і піклування Шевченківської районної у м. Полтаві ради, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

У серпні 2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій вона просить задовольнити позов та не приймати до уваги докази, надані представником відповідача, які не стосуються справи.

25 серпня 2020 року до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

25 серпня 2020 року ухвалою суду доручено Органу опіки та піклування Шевченківської районної у м. Полтаві ради скласти та надати висновок про доцільність або недоцільність визнання усиновлення ОСОБА_5 недійсним.

18 вересня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Позивачка до суду не з`явилась, про причини неявки не повідомила, направила до суду свого представника.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача та третя особа ОСОБА_2 просили відмовити у задоволенні позову.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, особи, які брали участь у справі вважали за можливе розглядати справу за присутності її представника у судовому засіданні.

Представник Подільського районного у м. Полтаві відділу РАЦС у судове засідання не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності.

Представник органу опіки і піклування, служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради просила розглядати справу без їх участі та врахувати висновок, який наявний в матеріалах справи. При вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи сторін, повно і всебічно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та заперечення відповідача, надавши належну правову оцінку доказам, які наявні в матеріалах справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною другою даної статті передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 Сімейного Кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Статтею 218 СК України визначено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 219 Сімейного кодексу України передбачено, що усиновлення дитини проводиться без згоди батьків, якщо вони позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється.

Відповідно до ч.6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема, чи дали батьки дитини згоду на це.

У частині 13 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зазначено, що, відповідно до ч.1, 2 ст.236 СК України, суд обов`язково визнає усиновлення недійсним, якщо воно було здійснене без згоди дитини і батьків, яка була необхідна.

Положення про обов`язкову згоду батьків на усиновлення дитини закріплено також частиною 1 ст.5 Європейської конвенції «Про усиновлення дітей (переглянутої)», яку було ратифіковано 15.02.2011 року Законом України № 3017-VI.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 236 СК України усиновлення визнається недійсним за рішенням суду, якщо воно було проведене без згоди дитини та батьків, якщо така згода була необхідною. Усиновлення може бути визнане недійсним за рішенням суду у разі відсутності згоди на усиновлення осіб, зазначених у статтях 220-222 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1-3 ст. 237 СК України усиновлення, визнане недійсним, анулюється з моменту його здійснення. У разі визнання усиновлення недійсним припиняються права та обов`язки, які виникли раніше і встановлені законом для усиновлювача, його родичів та усиновленої дитини.У разі визнання усиновлення недійсним відновлюються права та обов`язки між дитиною, її батьками та іншими родичами за походженням.

Відповідно до ст. 240 СК України право на звернення до суду з позовом про скасування усиновлення чи визнання його недійсним мають батьки, усиновлювачі, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, прокурор, а також усиновлена дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка ОСОБА_5 .

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29 грудня 2010 року шлюб між ними розірвано.

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення її батьківських прав.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 22 червня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 26 вересня 2017 року, позов задоволено та позбавлено ОСОБА_3 батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 оскаржила вказані судові рішення до суду касаційної інстанції, що свідчить про те, що рідна мати дитини була незгодна з позбавленням її батьківських прав та згоди на усиновлення не надавала.

Постановою Верховного Суду від 05 червня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 22 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 26 вересня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно її доньки відмовлено.

Разом з тим, у період чинності судових рішень про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5 у грудні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою про її усиновлення.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18 грудня 2017 року заяву задоволено та оголошено громадянку України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усиновлювачем неповнолітньої громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та внесено зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис № 197 від 30 травня 2007 року, зроблений Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції), вказавши матір`ю дитини громадянку України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, на момент ухвалення рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 грудня 2017 року про усиновлення дитини, позивач ОСОБА_3 була позбавлена батьківських прав, а тому її згода на усиновлення не була потрібна.

Проте у подальшому судове рішення про позбавлення батьківських прав було скасовано судом касаційної інстанції, і її батьківські права поновлено з часу їх позбавлення.

Зазначені обставини виключають можливість усиновлення дитини відповідачем ОСОБА_4 , оскільки позивач не позбавлена батьківських прав відносно доньки та своєї згоди на усиновлення не надавала.

Батьківські права ОСОБА_3 , рідної (біологічної) матері дитини, є природніми та мають пріоритет над правами відповідача ОСОБА_4 відносно дитини, яких відповідач набула на підставі рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , яке згодом було скасоване.

А зі скасуванням рішення суду про позбавлення батьківських прав, втрачаються ті наслідки, які з нього випливають, а саме усиновлення дитини без її згоди.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 17 жовтня 2018 року (справа № 328/2612/17-ц).

Разом з цим, з урахуванням вищенаведених судом підстав для визнання усиновлення недійсним, потрібно також вказати наступне.

Виходячи зі змісту рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 грудня 2017 року про усиновлення дитини вбачається, що судом на порушення вимог ст. 218 СК України при розгляді справи не було отримано згоди дитини на усиновлення, вона не була поінформована про правові наслідки усиновлення, тоді як на момент ухвалення рішення про усиновлення ОСОБА_6 було 10,5 років і вона чітко усвідомлювала, хто є її рідною матір`ю, а тому вважати відповідача матір`ю жодним чином не могла.

Проте, суд не врахував цих обставин та, ухвалюючи рішення про усиновлення, не з`ясував думку дитини, яка ураховуючи свій вік, усвідомлювала факт усиновлення і не могла вважати матір`ю іншу жінку.

За таких обставин, суд доходить до висновку про те, що усиновлення неповнолітньої ОСОБА_5 було проведене без її згоди та без згоди її матері - ОСОБА_3 , а тому повинно бути визнано судом недійсним.

При цьому судом також враховується висновок, наданий органом опіки і піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради на запит суду щодо визнання усиновлення недійсним (а.с. 228), у якому органом опіки і піклування вказано про те, що ОСОБА_3 не позбавлена батьківських прав та не надавала своєї нотаріально засвідченої згоди на усиновлення, при визнанні усиновлення недійсним інтереси дитини порушені не будуть, у дитини з`явиться можливість поновити зв`язок з рідною матір`ю, який було втрачено не з її вини.

Посилання представника відповідача на ті обставини, що недоцільно визнавати усиновлення недійсним, оскільки це суперечитиме інтересам дитини та завдасть їй моральних страждань, є безпідставними, оскільки чинність проведеного усиновлення за встановлених судом обставин є безумовною і категоричною підставою для визнання його недійсним на підставі вимог закону, а права та якнайкращі інтереси дитини навпаки будуть дотримані з урахуванням поновлення відносин з її рідною матір`ю.

Окрім того, при вирішенні питання про визнання усиновлення недійсним не встановлюються ті обставини, чи суперечитиме визнання усиновлення недійсним інтересам дитини, які стосунки склалися між дитиною та усиновлювачем, оскільки предметом даного позову є визнання усиновлення недійсним на підставі ч. 1 ст. 236 СК України, тобто у зв`язку із його проведенням без згоди матері дитини.

Інші доводи представника відповідача та третьої особи щодо поведінки позивача ОСОБА_3 , її рівня життя, того, що стосовно неї порушено кримінальну справу тощо є безпідставними та не спростовують висновків суду про наявність підстав для визнання усиновлення недійсним, оскільки такі обставини не є предметом спору та не мають жодного відношення до обставин, які повинен встановити суд, при вирішенні даного спору.

За таких обставин, позов потрібно задовольнити, визнати усиновлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яке було проведено на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 грудня 2017 року, усиновлювачем за яким є ОСОБА_4 , недійсним.

Крім того, в актовому записі про народження дитини необхідно анулювати запис про матір дитини ОСОБА_4 та поновити запис про ОСОБА_3 , яка змінила своє прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » згідно свідоцтва про шлюб, виданого від 11 грудня 2014 року Ленінським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Полтавського МУЮ серії НОМЕР_1 як матір ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259, 263 ЦПКУкраїни, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати усиновлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яке було проведено на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 грудня 2017 року, усиновлювачем за яким є ОСОБА_4 , недійсним.

Анулювати запис про ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як матір ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в актовому записі про народження № 197 від 30 травня 2007 року, вчиненому Ленінським (Подільським) відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції.

Поновити запис про матір ОСОБА_3 як матір ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в актовому записі про народження № 197 від 30 травня 2007 року, зроблений Ленінським (Подільським) відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, змінивши в актовому записі прізвище ОСОБА_9 на ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання через Октябрський районний суд м. Полтави апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживає адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_4 зареєстрована по АДРЕСА_2 .

Треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради: місцезнаходження: вул.Івана Мазепи, буд.30, м.Полтава,

Подільський (Ленінський) відділ реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції: , місцезнаходження: пров.Рибальський, буд.16-а, м.Полтава

Орган опіки та піклування Шевченківської районної у м. Полтаві ради: місцезнаходження: вул.Івана Мазепи, буд.30, м.Полтава

ОСОБА_2 : ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3

Повний текст рішення виготовлено 21 грудня 2020 року.

Суддя Ю.С. Гальонкіна