пр. № 2-з/759/17/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до АТ «Альфабанк», ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Чуловського Володимира Анатолійовича про встановлення щодо договору купівлі-продажу факту нікчемності, застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,

В С Т А Н О В И В:

26.12.2019р. представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову в якій він просить вжити захід забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони вчиняти будь-які дії щодо розпорядження та відчуження майна за реєстраційним № 00, а саме двохкімнатна квартира АДРЕСА_1 .

В обгрунтування посилався на те, що позивача було позбавлено права користування єдиним нерухомим майном - квартирою за адресою: АДРЕСА_2 . На сьогодні поки позивач намагається поновити свої права на єдине майно новий власник має право його відчужувати. В силу ст. 338 ЦК України у разі продажу нерухомості наступний володілець набуває статусу добросовісного набувача права власності на оскаржуване майно, оскільки не знав і не міг знати, що відповідач 2 не мав права продавати чи іншим способом відчужувати оскаржуване майно. У разі настання ситуації наведеної вище, змушений звертатися до суду з позовом про скасування державної реєстрації права власності на оскаржувану квартиру знову, що у свою чергу потребуватиме додаткових грошових витрат на судові витрати та витрати для надання правової допомоги. Окрім того, буде існувати реальна загроза утруднення виконання рішення суду по вказаній справі у разі задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Згідно п.1, 2ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належить або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Крім того, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Враховуючи викладене, суд вважає, що невжиття забезпечення позову у вказаній справі може порушити майнові права та інтереси позивача до ухвалення судом рішення, а тому суд приходить до висновку, що в даному випадку є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, заява підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.151-153, 293 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до АТ «Альфабанк», ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Чуловський Володимир Анатолійович про встановлення щодо договору купівлі-продажу факту нікчемності, застосування наслідків недійсності нікчемного правочину- задовольнити.

Вжити захід забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони вчиняти будь-які дії щодо розпорядження та відчуження майна за реєстраційним № 00, а саме двохкімнатна квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко