Справа № 214/4383/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 жовтня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Шевченко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Криворізька теплоцентраль» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить: стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» суму боргу за послуги з централізованого опалення за період з 1 жовтня 2013 року по 1 червня 2020 року в сумі 31 416 грн. 82 коп., інфляційні витрати - 7 245 грн. 25 коп., 3% річних - 2 339 грн. 80 коп., всього 41 001 грн. 86 коп., та судовий збір в розмірі 2 102 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову зазначає наступне. АТ «Криворізька теплоцентраль» (далі - Позивач) за специфікою своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке (населення) відповідно до Житлового кодексу України, ЗУ«Про житлово - комунальні послуги», Постанови КМУ від 21.07.2005 року № 630зобов`язане здійснювати оплату за отриману послугу з централізованого опалення, відповіднодо встановлених оновлених тарифів.Відповідно до ст. 10 Житлового кодексу Української РСР. громадяни зобов`язані додержуватися правил користування жилими приміщеннями.Згідно п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ від 24.01.2006 року №45, власник, наймач (орендатор) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник несе тягар утримання належного йому майна.Статтею 11 Цивільного Кодексу України встановлено підстави виникнення прав та обов`язків у громадян України, зокрема - зобов`язання: «...можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов 'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування».Пунктом 5ч. 3 ст.. 20 ЗУ «Про Житлово-комунальні послуги» встановлено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалисяними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі (Правова позиція ВСУ у справі № 6-2951 цс 15 від 20.04.2016р.).Позивач на виконання своїх зобов`язань, згідно вище перелічених нормативно-правових актів України, надав послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання за адресою АДРЕСА_1 . Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання, а відповідач зобов`язаний оплатити отримані послуги. В наслідок неналежного виконання зобов`язань щодо здійснення оплати за надані послуги у відповідачки у період з 01.10.2013 року по 01.06.2020року утворилась заборгованість у розмірі 31 416, 82 грн.Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають бути виконані належним чином.Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).Ст.611 Цивільного кодексу України встановлено,що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.Згідно ст. 625 Цивільного кодексу Україниборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконаннягрошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.Вищезазначені обставини є підставою для стягнення боргу у повному обсязі зурахуванням індексу інфляції та 3% річних.Відповідачу нараховано індекс інфляції - 7 245,25 грн., 3% річних - 2 339,80 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву, згідно якої позов підтримала повністю, не заперечувала проти заочного розгляду справи, просить розглянути справу за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, відзиву на позов не подавав, у зв`язку з чим на підставі ст. 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: довідка (а.с.6), інформація про нарахування по рокам (а.с.7), виписка з особистого рахунку (а.с.8), розрахунок (а.с. 9).

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом: довідку (а.с.6), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування відповідача ОСОБА_1 на реєстраційному обліку в квартирі АДРЕСА_1 та перебування зазначеної квартири у приватній власності останнього.

Суд вважає належними доказами: інформацію про нарахування по рокам (а.с.7), виписку з особистого рахунку (а.с.8), розрахунок (а.с. 9), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме наявність заборгованості за надані позивачем відповідачеві послуги та їх розмір, розрахунок суми інфляції та 3% річних.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг, що надаються АТ «Криворізька теплоцентраль» як постачальником централізованого опалення і гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , житлове приміщення знаходиться в приватній власності.

Внаслідок неналежного виконання зобов`язань щодо здійснення оплати за надані послуги у відповідача за період з 01.10.2013 року по 01.06.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 31 416,82 грн.

Також відповідачу, за прострочення виконання грошового зобов`язання, нараховано інфляційні втрати - 7 245,25 грн., 3% річних - 2 339,80 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 9).

Вказані факти й обставини встановлені судом на підставі письмових доказів: довідки (а.с.6), інформації про нарахування по рокам (а.с.7), виписки з особистого рахунку (а.с.8), розрахунку (а.с. 9).

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України, ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до вимог ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до вимог п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ч.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Згідно пункту 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв.м. опалювальної площі квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення згідно із законодавством. Нарахування за опалення по житловим квартирам в будинках, в яких не встановлено будинковому засобу обліку теплової енергії, виконується виходячи з вартості опалення в поточному місяці та опалювальної площі квартири. Виходячи з тарифу за 1Гкал кожного місяця виконується розрахунок фактичних витрат теплової енергії (з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря за поточний місяць згідно довідки авіаційної метеорологічної станції м. Кривого Рогу) та вартість опалення 1кв.м. опалювальної площі.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності зі ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VІІІ, Законом України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року №2633-IV, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила). Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 68 ЖК України, ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Згідно частини 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У судовому засіданні встановлено, що розмір плати за послуги які надає АТ «Криворізька теплоцентраль», визначений в установленому порядку. При цьому, незаконними діями відповідача, який оплату за централізоване опалення в повному обсязі не робив, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.10.2013 року по 01.06.2020 року за надані послуги в сумі 31 416 грн. 82 коп., заподіюється шкода майновим правам позивача, що у відповідності зі ст.15 ЦК України охороняються законом, а тому позивач обґрунтовано, у відповідності зі ст.16 ЦК України звернувся до суду за захистом своїх прав.

Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання, суд вважає, що відповідач зобов`язаний сплатити позивачеві суму боргу з урахуванням інфляційних втрат в сумі 7 245 грн. 25 коп., та 3% річних в сумі 2 339 грн. 80 коп.

Таким чином, позовні вимоги АТ «Криворізька теплоцентраль» є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню.

В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 9, 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 68 ЖК України, ст. ст. 15, 16, 509, 525, 526, 625 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1, IBAN НОМЕР_1 в ПАТ «Кристалбанк» ІПН 33) заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2013 року по 01.06.2020 року у розмірі 31 416 грн. 82 коп., інфляційні втрати у розмірі 7 245 грн. 25 коп. та 3% річних у розмірі 2 339 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1, IBAN НОМЕР_1 в ПАТ «Кристалбанк» ІПН 33)судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов