Провадження 2-о/127/235/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2020 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Шеремети А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу № 127/15508/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в :

21.07.2020 року ОСОБА_1 звернулась із заявою, в якій зазначила, що перебуває в шлюбі з ОСОБА_2 з ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька - ОСОБА_3 .

Їх родина проживає за адресою: АДРЕСА_1 , квартира у спільній частковій власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , по Ѕ частці.

Під час спільного проживання ОСОБА_2 постійно висловлювався на адресу ОСОБА_1 нецензурною лайкою, завдавав їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого заявник декілька разів викликала працівників поліції.

В даний час ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями та у присутності їх малолітньої дитини та сусідів чинить відносно ОСОБА_1 домашнє насильство, погрожує їй фізичною розправою. Він також приводить квартиру у нежитловий стан, б`є вікна, ламає меблі. Від домашнього насильства страждає малолітня ОСОБА_3 , 2018 р.н.

З приводу вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства ОСОБА_1 неодноразово зверталась до відділу поліції із відповідними заявами. 14.05.2020 та 23.05.2020 року до ЄДРДР внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_2 за ст. 125 ч. 1 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_2 систематично чинить психологічне та фізичне насильство відносно заявника, ОСОБА_1 вважає, що існує реальна загроза повторного вчинення, тому, з метою захисту її прав, на підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», просила видати обмежувальний припис щодо заборони ОСОБА_2 перебувати з нею в місці спільного проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Бойко Ю.О. підтримала заяву і просила її задоволити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвокат Цвєтков О.В. подав письмове заперечення на заяву ОСОБА_1 . Повідомив, що всі звинувачення є безпідставними, доказів на обґрунтування своїх вимог заявник не надала.

Свідок ОСОБА_2 повідомила, що з березня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом з дитиною проживали з нею в її квартирі по АДРЕСА_2 , і їй не відомі жодні факти з приводу домашнього насильства. З 13.05.2020 року ОСОБА_1 залишила помешкання і з того часу вона її не бачила. Дитина залишилась проживати з батьком. Вважає, що ОСОБА_1 діє під впливом невідомих осіб із релігійної організації, заява її є надумана і спрямована на те, щоб позбавити ОСОБА_2 власності на Ѕ частку квартири по АДРЕСА_3 .

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 20.10.2018 року (а.с. 26).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька - ОСОБА_3 (а.с. 27). З 05.07.2019 року ОСОБА_1 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 31).

Родина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Дана квартира належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , по 1/2 частці. 06.12.2019 року ОСОБА_1 подарувала 1/2 частку даної квартири ОСОБА_2 (а.с. 34).

ОСОБА_1 упродовж 2019 - 2020 років сім разів зверталась до поліції з приводу неправомірних дій її чоловіка: 12.09.2019, 16.10.2019, 19.12.2019, 13.03.2020, 29.05.2020 двічі та 10.06.2020 року (а.с. 6).

12.09.2019 року відносно ОСОБА_2 був складений адміністративний протокол серії ГР 260342 за ст. 173-2 КУпАП, відповідно до якого 12.09.2019 року ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_1 , ображав її нецензурними словами та словесно погрожував фізичною розправою (а.с. 37).

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.09.2019 року ОСОБА_2 було звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за малозначністю вказаного правопорушення та закрито провадження у справі (а.с. 38).

16.10.2019 року ОСОБА_1 звернулась в поліцію із заявою, просила вжити заходів відносно її чоловіка ОСОБА_2 , який за місцем їх проживання намагався вчинити бійку, висловлювався нецензурною лайкою (а.с. 10). З відповіді Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області від 24.10.2019 року (а.с. 12), вбачається, що ознаки кримінального правопорушення у даному випадку відсутні, опитати ОСОБА_2 та притягнути його до відповідальності не представилось можливим, оскільки не було встановлене його місцезнаходження.

13.03.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Київського відділення поліції ВВП ГУНП у Вінницькій області і просила вжити заходів відносно її чоловіка ОСОБА_2 , який за місцем їх проживання погрожував їй фізичною розправою та пошкодив вхідні двері квартири (а.с. 7). З відповіді Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області від 06.04.2020 року (а.с. 9) вбачається, що із ОСОБА_2 було проведено бесіду профілактичного характеру про неприпустимість протиправної поведінки та рекомендовано вирішувати спірні питання мирним шляхом або в суді, а також складено протокол про адміністративне правопорушення.

26.03.2020 року відносно ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол № 260388 за ст. 173-2 КУпАП (а.с. 37).

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2020 року провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст. 173-2 КУпАП було закрито за закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с. 40).

29.05.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Київського відділення поліції ВВП ГУНП у Вінницькій області з заявою і просила вжити заходів відносно її чоловіка ОСОБА_2 , який за місцем їх проживання вчинив крадіжку правовстановлюючих документів на квартиру, пошкодив майно (а.с. 13).

З відповіді Київського відділення Вінницького відділення поліції ГУНП у Вінницькій області від 11.06.2020 року (а.с.15) вбачається, що ознаки кримінального правопорушення в діях ОСОБА_2 відсутні, діяння малозначне, суспільної небезпеки не становить, оскільки шкоди не заподіяло.

29.05.2020 року УПП від ОСОБА_1 була прийнята заява, відповідно до якої вона просила вжити заходів відносно її чоловіка ОСОБА_2 , який, маючи доступ до квартири, виносить речі та псує меблі, приводить до квартири незнайомих їй людей та погрожує їй застосувати фізичну силу, висловлюється нецензурною лайкою, погрожує спалити квартиру (а.с. 16).

29.05.2020 року поліцейським взводу роти 4 БУПП було прийнято терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 (постраждала особа ОСОБА_1 ) із зобов`язанням залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи на 5 діб: з 18.30 год. 29.05.2020 року до 18.00 год. 03.06.2020 року (а.с. 42). Адреса місця проживання постраждалої особи не зазначена, протокол про адміністративне правопорушення не складений.

10.06.2020 року ОСОБА_1 надала письмові пояснення Київському ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, відповідно до яких також просила вжити заходів відносно її чоловіка ОСОБА_2 , який пошкодив приміщення її квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17): вибив вікна, пошкодив холодильник, колонку та меблі, які знаходились у квартирі, розмалював стіни в помешканні (а.с. 19).

14.05.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області із заявою про те, що 12.05.2020 року за місцем їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , чоловік ОСОБА_2 наніс їй тілесні ушкодження (а.с. 20). Дану заяву було внесено до ЄРДР № 0001092.

Із висновку експерта № 494 від 15.05.2020 року вбачається, у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження: садна в тім`яній ділянці праворуч, на слизовій оболонці правої щоки; синці в лобно-тім`яній ділянці ліворуч, на верхніх повіках правого та лівого очей, в ділянці проекції правого плечового суглобу, на правому та лівому плечах, в ділянці проекції правого ліктьового суглобу, на правому передпліччі, на правій та лівій кистях, на правій та лівій гомілках. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_1 виникли від травматичної дії (удару, тертя) тупого твердого предмету (предметів), за давністю утворення відповідають 12.05.2020 року, за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я (а.с.22-23).

Доказів щодо оголошення підозри немає.

23.05.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області із заявою про те, що 23.05.2020 року приблизно о 14.30 год. біля будинку за місцем їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , чоловік ОСОБА_2 наніс їй тілесні ушкодження у вигляді ударів по голові, обличчю, тулубу (а.с. 21). Дану заяву було внесено до ЄРДР № 0001154.

Із висновку експерта № 528 від 26.05.2020 року вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено тілесні ушкодження: синці на правому плечі, в ділянці проекції лівого колінного суглобу; синець та садно на лівому передпліччі. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_1 виникли від травматичної дії (удару, тертя) тупого твердого предмету (предметів), за давністю утворення відповідають 23.05.2020 року, за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень та не являлись небезпечними для життя в момент їх заподіяння (а.с. 24-25).

Доказів щодо оголошення підозри немає.

26.05.2020 року ОСОБА_1 отримала направлення до Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги № 01-07/601 для надання соціальних послуг у зв`язку із складною життєвою ситуацією: вчинення домашнього насильства співмешканцем за місцем спільного проживання (а.с. 30).

Обґрунтовуючи вимоги, ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_2 систематично чинить психологічне і фізичне насильство, тому існує реальна вірогідність повторного вчинення домашнього насильства кривдником і як жертва, вона потребує захисту в порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання,а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою.

Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального приписуабо про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»)

Проте, належних і достатніх доказів з метою оцінки ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, заявник не надала.

Суд враховує, що в матеріалах справи наявні лише звернення ОСОБА_1 і відсутні докази щодо притягнення ОСОБА_2 до кримінальної чи адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

17.09.2019 року Вінницький міський суд Вінницької області звільнив ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП при малозначності вчинених дій і обмежився усним зауваженням. В матеріалах справи була заява ОСОБА_1 , згідно якої вона помирилась з чоловіком і просила суд його суворо не карати.

19.06.2020 року Вінницький міський суд Вінницької області закрив провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і вина його у вчиненні домашнього насильства за подіями 13.03.2020 року встановлена не була.

Інших належних і допустимих доказів в підтвердження систематичного вчинення ОСОБА_2 неправомірних дій відносно ОСОБА_1 , а також ризиків подальшого вчинення дій щодо домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, в матеріалах справи немає.

Численні звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів з приводу вжиття заходів відносно ОСОБА_2 , внесення відомостей до ЄРДР за ч.1 ст. 125 КК України, суд оцінює критично, оскільки доказів встановлення вини ОСОБА_2 за фактами, що повідомляла ОСОБА_1 , суду не надано.

Суд приймає до уваги, що Вінницьким міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді у направленні до Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги зазначено, що ОСОБА_1 опинилась у складній життєвій ситуації в зв`язку з вчиненням домашнього насильства співмешканцем за місцем спільного проживання.

Станом на день розгляду даної заяви шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не розірваний. Представники сторін в судовому засіданні підтвердили, що судових проваджень про вирішення будь-яких інших спорів між сторонами, в тому числі з приводу розірвання шлюбу, поділу майна, визначення місця проживання дитини, немає.

Терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_2 від 29.05.2020 року не є достатнім доказом ризиків вчинення ним насильства в сім`ї.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 разом з дитиною - ОСОБА_3 з березня 2020 року постійно проживає в квартирі його матері по АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 у вказаній квартирі не проживає.

Доказів того, що ОСОБА_2 чинить перешкоди в користуванні ОСОБА_1 квартирою по АДРЕСА_1 , порушує правила співжиття, псує меблі, суду не надано.

Пояснення свідка ОСОБА_2 як доказ суд оцінює критично, враховуючи те, що вона є близьким родичем (матір`ю) ОСОБА_2 .

Таким чином, заявником не було доведено, що вона є особою, яка постраждала від насильства з боку ОСОБА_2 і потребує захисту в порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Враховуючи викладене, оцінюючи встановлені судом обставини та досліджені докази в сукупності, відсутність ризиків вірогідності вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 , настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення для заявника, суд дійшов висновку, що підстав для видачі обмежувального припису у виді заборони перебувати в місці спільного проживання за адресою АДРЕСА_1 , немає.

Керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст. 350-5, 350-6 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Повне судове рішення виготовлено 24.07.2020 року.

Суддя: