Справа № 2-60/10
У Х В А Л А

Іменем України

07 лютого 2020 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: Грегуль О.В., секретар судового засідання: Дорошенко В.В.,

ОСОБА_1 - заявник (боржник)

Шепетівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області - відповідач

Відкрите акціонерне товариство «Український Професійний Банк» - заінтересована особа (стягував)

Сулім Я.В. - адвокат заявника

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із скаргою і в якій просить визнати дії відповідача неправомірними та зобов`язати відповідача скасувати постанову про відновлення виконавчого провадження № 50249383 від 15.04.2019 року та постанову про арешт майна боржника від 15.04.2019 року. Також до скарги додано заяву про поновлення строку звернення до суду.

У судовому засіданні адвокат скаргу і заяву про поновлення строку звернення до суду підтримав та не заперечував про їх розгляду за відсутності відповідача та заінтересованої особи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надіславши заяву та заперечення і в яких просив про розгляд справи за його відсутності.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надала, хоча про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлялись належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 450 ЦПК України, 2. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З урахуванням положень ст. ст. 128-131, 223, 450 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її розгляду по суті за відсутності відповідача і заінтересованої особи.

Вислухавши адвоката, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Згідно зі ст. 449 ЦПК України, 1. Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. 2. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вказує заявник і ці доводи не спростовуються матеріалами виконавчого провадження, які в копії надіслані суду, оскаржувані постанови були ним отримані 22.04.2019 року.

Відповідно до наказів ТОВ «ФОРІЧ» від 19.04.2019 року і від 03.05.2019 року в період з 23.04.2019 року по 09.05.2019 року заявник перебував у відрядженні в м. Одеса.

Після відрядження заявник оспорив оскаржувані ним постанови відповідача до Хмельницького окружного адміністративного суду, ухвалою судді якого від 14.05.2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом заявника про оспорювання оскаржуваних заявником постанов відповідача.

20.05.2019 року заявник підписав та подав до Деснянського районного суду м. Києва вищевказану скаргу.

Вищевикладене дає правові підстави для висновку, що заявником своєчасно вживались заходи для оскарження оскаржуваних ним постанов відповідача і строк на оскарження пропущено з поважних причин, а тому цей строк підлягає поновленню.

Деснянським районним судом м. Києва 20.08.2010 року у справі № 2-60/10 видано виконавчий лист про стягнення з заявника на користь стягувача: 2560226,77 грн. - заборгованості за кредитним договором та 1730 грн. - судових витрат.

За зазначеним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження, яке перебуває на виконанні у відповідача (ВП № 50249383).

27.03.2019 року старшим державним виконавцем відповідача винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану в зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно на яке за законом може бути звернуто стягнення.

15.04.2019 року старшим державним виконавцем відповідача винесено постанову про відновлення виконавчого провадження, а також постанову про арешт майна боржника та з якими заявник не погоджується в своїй скарзі.

Згідно зі ст. 41 і ч. 2 ст. 56 ч. 1 - ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, 1. У разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. 2. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання. 2. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. 1. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. 2. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. 3. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова. Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Будь-яких конкретних правових доказів, які б свідчили, що на час винесення оскаржуваних заявником двох вищевказаних постанов відповідача від 15.04.2019 року, постанова відповідача від 27.03.2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку та які свідчили про дотримання і виконання відповідачем вищевказаних норм права, суду не надано і судом таких доказів не здобуто.

Вищезазначене дає правові підстави для висновку про обґрунтованість скарги.

За таких обставин, скарга задовольняється.

Згідно зі ст. 452 ЦПК України, 1. Судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Керуючись ст. 451 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити скаргу ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Зобов`язати державного виконавця Шепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (місцезнаходження: Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Героїв Небесної Сотні, 46, ) скасувати постанову про відновлення виконавчого провадження № 50249383 від 15.04.2019 року та постанову про арешт майна боржника від 15.04.2019 року.

Судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покласти на Шепетівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (місцезнаходження: Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Героїв Небесної Сотні, 46, ).

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів.

Згідно зі ст. 261 ЦПК України, 1. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. 2. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

СУДДЯ: