Ухвала

20 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 207/1478/20

провадження № 61-14518ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 травня 2009 року у справі № 2-714/09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виписку позивача та заміни її прізвища,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на заочне рішення Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 травня 2009 року у справі № 2-714/09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виписку позивача та заміни її прізвища.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на зазначене, касаційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Заявник не позбавлений права звернутися до перекладача з метою приведення касаційної скарги у відповідність до вимог закону.

Крім цього, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки заявником в одній касаційній скарзі оскаржуються судові рішення, ухвалені в різних цивільних справах. Зокрема оскаржується:

1) заочне рішення Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 травня 2009 року у справі № 2-714/09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу;

2) ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виписку позивача та заміни її прізвища.

Нормами ЦПК України не передбачено можливості оскарження судових рішень за різними цивільними справами в одному касаційному провадженні.

Враховуючи наведене, заявнику необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги, зокрема зазначити, які саме судові рішення оскаржуються. Також необхідно уточнити вимоги касаційної скарги (клопотання) з урахуванням статті 409 ЦПК України.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 102 грн, то особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити 420,40 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО-899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, ККДБ - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку - 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 травня 2009 року у справі № 2-714/09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виписку позивача та заміни її прізвища, залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 20 листопада 2020 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко