Справа № 357/3235/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська О. С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обгрунтування заявлених вимог послався на те, що 10 січня 2018 року у м. Біла Церква сталася ДТП за участі автомобіля марки ВАЗ 21074 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки Фольксваген Кадді, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_2 . В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль позивача ОСОБА_1 .

Згідно постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.03.2018 р. ДТП сталася з вини ОСОБА_2 .

Вартість матеріального збитку внаслідок аварійного пошкодження автомобіля марки ВАЗ 21074 д.н.з. НОМЕР_1 , становить 7 946,21 грн. Уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь суму матеріальних збитків в розмірі 4 582,40 грн., та понесені ним судові витрати.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.07.2018 р. позов було задоволено.

Ухвалою суду від 05.06.2020 року заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2018 року у справі №357/3235/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - скасовано. Справу призначено до розгляду.

Позивач ОСОБА_1 надав суду письмові додаткові пояснення до позову, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 подала до суду відзив на позовну заяву з викладеними запереченнями проти позову та просила відмовити у задоволенні вимоги про стягнення з неї на користь позивача різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням та ПДВ. Вимогу про відшкодування розміру франшизи ОСОБА_2 визнала.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. ст. 76, 77, 80 ЦПК України).

Судом встановлено, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду від 07.03.2018 року, ОСОБА_2 визнано винною у порушенні п. 13.1 Правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно вказаної постанови 10.01.2018 р. о 09.30 год., у м. Біла Церква по вул. Я. Мудрого 38/12, ОСОБА_2 керуючи автомобілем Фольксваген Кадді, д.н.з. НОМЕР_2 , не врахувала дорожню обстановку, не витримала безпечного інтервалу, допустила наїзд на автомобіль ВАЗ 21074 д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований з правого боку, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність забезпеченого транспортного засобу Фольксваген Кадді, д.н.з. НОМЕР_2 застрахована ПрАТ «ВУСО», що підтверджується полісом № НОМЕР_3 /а.с. 24/. Ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000 грн.

Судом встановлено, що ПрАТ СК «ВУСО» здійснила розрахунок розміру шкоди, завданої пошкодженому автомобілю, на підставі ремонтної калькуляції № 828605 від 31.01.2018 р., згідно якої вартість відновлювального ремонту склала 5 887,87 грн., а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (65%) склала 5 263,57 грн.

Відповідно до розрахунку ПрАТ «ВУСО» сума страхового відшкодування ОСОБА_1 складає:

5 236,57-872,76 грн. - 1 000,00 грн.= 3 363,81 грн., з яких:

5 263,57 грн. - вартість відновлювального ремонту;

872,76 грн. - вартість ПДВ;

1 000,00 грн. - франшиза.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав від страхової компанії ПрАТ «ВУСО» страхове відшкодування в розмірі 3 363,81 грн. /а.с. 25/.

На підтвердження вимог по вартості відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21074 д.н.з. НОМЕР_1 позивач надав суду довідку ТОВ «Інтер-Продукт» № ІП-0000034 від 23.02.2018 року, з якої вбачається, що вартість ремонту складає 7 946,21 грн. ОСОБА_1 просив стягнути з відповідачки різницю між фактичною вартістю ремонту та страховим відшкодуванням.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно ст.. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майна фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За ч. 2 ст.. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За ст.. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» .

Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова компанія зобов`язана відшкодувати шкоду з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов1язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» у страховика не виник обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема у випадках передбачених ст. 37 Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно ст.ст. 3, 5 Закону реалізує право вимоги, передбачене ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Така правова позиція узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 р. у справі № 755/18006/15-ц.

У випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлювального ремонту на суму, що включає ПДВ, в межах суми страхового відшкодування, що узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 28.02.2018 р. № 61-4507св18.

Суд робить висновок, що вимоги до відповідачки ОСОБА_2 в межах ліміту відповідальності страховика ПрАТ «ВУСО» є безпідставними крім вимог щодо відшкодування розміру франшизи оскільки відповідно до п. 36.6 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. В даному видку, відповідно до Полісу № АМ / 2694871 розмір франшизи складає 1 000,00 грн., а тому, суд вважає за доцільне стягнути з відповідачки розмір франшизи.

Крім цього, при зверненні до суду з позовом про відшкодування шкоди, позивач сплатив судовий збір у розмірі 795,00 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача належить стягнути 173,47 грн., що є пропорційним до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1166, 1188, 1194 ЦК України; Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092; «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; ст.ст. 12, 13, 76, 77, 141, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , франшизу в сумі 1 000,00 грн. та 173 грн. 47 коп. судових витрат, всього 1 173,47 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Судове рішення складене 08.07.2020 року.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, зокрема на апеляційне оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину (п. 3 Розділу ХІІ ЦПК України (із змінами, внесеними згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020)

СуддяЛ. М. Кошель