Справа № 219/8771/16-ц
Провадження № 2-з/219/2/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Погрібна Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання договору купівлі-продажу недійсним та поділ спільного майна, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

встановив:

В провадженні Артемівського міськрайонного суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання договору купівлі-продажу недійсним та поділ спільного майна, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

05 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ. Зазначала, що з 22 червня 2010 року перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 . Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 серпня 2016 року шлюб між ними розірвано. В період шлюбу вони з відповідачем за спільні кошти придбали 2 автомобіля: CHEVROLET NIVA, 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , колір сірий; FORD KUGA, 2013 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 колір сірий.

Посилаючись на те, що обидва автомобілі зареєстровані на ім`я ОСОБА_3 , що шлюб між ними розірвано, після розірвання шлюбу відповідач одноособово користується зазначеними автомобілями та не бажає передавати їх в її користування та розпорядження, не бажає сплатити їй 1/2 вартості спірного майна, просила визнати зазначені автомобілі спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та поділити спільне майно подружжя:

- виділити ОСОБА_2 у власність автомобіль FORD KUGA, 2013 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 колір сірий;

- виділити ОСОБА_3 у власність автомобіль CHEVROLET NIVA, 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , колір сірий.

28 грудня 2016 року ОСОБА_2 подала до суду позовну заяву до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання договору купівлі-продажу недійсним та поділ спільного майна. Додатково зазначала, що під час розгляду справи з Територіального сервісного центру 1442 МВС України надійшли відомості про те, що право власності на спірний автомобіль FORD KUGA, 2013 року випуску, на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1600 від 26 травня 2016 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перейшло до покупця ОСОБА_4 . Посилаючись на те, що спірні автомобілі є спільною сумісною власністю, що на час продажу автомобіля FORD KUGA вона була його співвласником, але автомобіль відчужено без її згоди, просила: 1) визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 автомобілі: CHEVROLET NIVA, 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , колір сірий; FORD KUGA, 2013 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 колір сірий; 2) визнати договір купівлі-продажу автомобіля FORD KUGA, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 26 травня 2016 року недійсним; 3) поділити спільне майно подружжя:

- виділити ОСОБА_2 у власність автомобіль FORD KUGA, 2013 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 колір сірий;

- виділити ОСОБА_3 у власність автомобіль CHEVROLET NIVA, 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , колір сірий.

11.06.2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання договору купівлі-продажу недійсним та поділ спільного майна, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

В обґрунтування заяви представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 зазначив, що під час шлюбу позивач та відповідач ОСОБА_3 за спільні кошти придбали автомобіль FORD KUGA, 2013 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , кузов WF0RXXGCDRCR02325 колір сірий. Державна реєстрація автомобіля здійснена на ім`я відповідача. В теперішній час шлюб між ними розірвано, спільне господарство не ведеться. 26 травня 2016 року відповідач без відома та згоди позивача ОСОБА_2 переоформив право власності на автомобіль FORD KUGA, на ім`я своєї рідної сестри ОСОБА_4 . Оскільки відповідач ОСОБА_3 продовжує користуватися автомобілем, угоду купівлі-продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вважає удаваною. Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_3 продовжує одноособово користуватися автомобілем, не бажає передавати їй автомобіль для використання та розпорядження, не бажає виплачувати їй половину вартості спірного майна, використовує автомобіль для своїх особистих потреб, що документи на спірний автомобіль знаходяться у відповідачів, що позбавляє її права володіти, користуватися та розпоряджатися спірним автомобілем на свій розсуд, що відповідач ОСОБА_3 вже одного разу розпорядився їх спільною власністю, у ОСОБА_2 є підстави вважати, що відповідачі можуть повторно здійснити переоформлення права власності на іншу особу, вважає, що є крайня необхідність вжити заходи забезпечення її позову, та просила накласти арешт на автомобіль FORD KUGA, 2013 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_5 , колір сірий, заборонивши його відчуження та використання; передати автомобіль ОСОБА_2 на зберігання до прийняття рішення у цивільній справі №219/8771/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання договору купівлі-продажу недійсним та поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11.06.2019 року заяву прийнято, відкрито провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11.06.2019 року заяву ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання договору купівлі-продажу недійсним та поділ спільного майна, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, - задоволено частково. У порядку забезпечення позовних вимог ОСОБА_2 , накладено арешт на автомобіль - FORD KUGA 2013 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 колір сірий, який належить відповідачу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на праві власності заборонивши його використання та відчуження. В частині передачі спірного автомобілю FORD KUGA 2013 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , кузов НОМЕР_4 колір сірий, ОСОБА_2 на зберігання до прийняття рішення по цивільній справі ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання договору купівлі-продажу недійсним та поділ спільного майна відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного суду від 25.09.2019 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Гуревич Максим Геннадійович, задоволено частково.

Ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 червня 2019 року про забезпечення позову скасовано, направлено справу для продовження розгляду заяви про забезпечення позову до Артемівського міськрайонного суду Донецької області.

Згідно розпорядження в.о. керівника апарату Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08.01.2020 року за №1, був проведений повторний автоматизований розподіл вищезазначеної судової справи у зв`язку з відводом судді Хомченко Л.І.

Відповідно до акту від 15 січня 2020 року, який складений у присутності в.о. керівника апарату суду Рибкіної Н.М., секретаря суду Чубарової О.Д., помічника судді Погрібної ОСОБА_7 М. - Паровишник М.О. про те, що цивільна справа 219/8771/16-ц номер провадження 2-з/219/2/2020 за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у зв`язку із задоволенням самовідводу судді Хомченко Л.І., заява підлягає передачі раніше визначеному судді у справі Погрібній Н.М. у відповідності до абз.17 п.п.2.3.44 Положення про АСДС, в якій було проведено повторний авторозподіл 13.01.2020 року, не була передана судді в день її розподілу, оскільки суддя Погрібна Н.М. з 10.01.2020 по 15.01.2020 знаходилась в нарадчій кімнаті по кримінальній справі 219/2819/18.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також необхідність запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову (ч. 3 ст. 150 ЦПК).

З вимог заяви про забезпечення позову вбачається, що позивачем необґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову може суттєво порушити права та інтереси відповідача.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 в заяві про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль FORD KUGA, 2013 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_5 , колір сірий, який належить на праві власності відповідачу ОСОБА_4 , та заборонивши його використання та відчуження, не зазначив для чого потрібно повторно забезпечувати позов ОСОБА_2 шляхом накладення арешту на автомобіль FORD KUGA, 2013 року випуску, та шляхом заборони його відчуження, якщо вже є така, що набрала законної сили ухвала судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Шевченко Л.В. від 29 грудня 2016 року, якою вже було задоволено заяву ОСОБА_2 від 28 грудня 2016 року про забезпечення позову у справі № 219/8771/16-ц (провадження №2-з/219/32/2016) та накладено арешт на автомобіль FORD KUGA, 2013 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_5 , колір сірий, зареєстрований за ОСОБА_4 , заборонено здійснювати будь-які дії, пов`язані з відчуженням вказаного автомобіля; в частині передачі автомобіля на зберігання ОСОБА_2 відмовлено (а.с. 221 - 222, а.с. 225 - 226 т. 1).

В матеріалах справи та в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні відомості щодо скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2016 року.

В матеріалах справи є постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 53291304 від 23 лютого 2017 року з примусового виконання ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2016 року у зв`язку із повним фактичним виконанням (а.с. 61 - 62 т. 2).

Також, представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 в заяві про забезпечення позову не зазначив які саме обставини змінилися в період з 29 грудня 2016 року по 11 червня 2019 року, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист прав ОСОБА_2 або поновлення її порушених прав, за захистом яких позивач звернулася до суду.

В заяві про забезпечення позову від 11 червня 2019 року позивач в порушення частин першої, четвертої статті 151 ЦПК України не обґрунтувала доцільність вжиття саме такого виду забезпечення позову як заборона використання автомобілю, у задоволенні якого їй вже було відмовлено ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2016 року, не мотивувала зміну обставин в період з 29 грудня 2016 року по 11 червня 2019 року, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист її прав або поновлення її порушених прав, за захистом яких вона звернулася до суду.

В заяві про забезпечення позову позивач не обґрунтувала і доцільність повторного вжиття видів забезпечення позову (накладення арешту на автомобіль, заборона здійснювати будь-які дії, пов`язані з відчуженням автомобіля), які вже за її ж заявою вжиті ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2016 року.

Звернувшись з заявою про забезпечення позову шляхом заборони власнику користуватися спірним автомобілем, позивач в заяві не зазначила пропозицію щодо зустрічного забезпечення, яке може забезпечити відшкодування збитків відповідача ОСОБА_4 , які можуть бути спричинені забезпеченням позову шляхом заборони використання автомобіля.

Крім того, в матеріалах справи є довіреність позивача ОСОБА_2 , якою вона уповноважила ОСОБА_1 представляти її інтереси в тому числі у всіх судах з усіма правами, які надані законом зокрема позивачу; для чого надала йому право подавати від її імені заяви, позовні заяви, апеляційні, касаційні скарги, виконувати всі інші дії, пов`язані з цим дорученням (а.с. 15 т. 1). Довіреність ОСОБА_2 посвідчена нотаріально 02 серпня 2016 року та видана терміном на три роки, дійсна до другого серпня 2019 року (а. с. 15 т. 1).

За період з 03.08.2019 року по 17.01.2020 року в матеріалах справи відсутня будь-яка довіреність, видана позивачем ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 .

Таким чином, станом на 17.01.2020 року повноваження ОСОБА_1 не підтверджена.

Відсутність у заяві про забезпечення позову відповідно до пунктів 4 - 6 частини першої статті 151 ЦПК України обґрунтування доцільності вжиття кожного з зазначених у заяві заходів; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, перешкоджає суду вирішити питання щодо забезпечення позову по суті.

Частиною 9 ст. 153 ЦПК України встановлено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 151, 153 ЦПК України суд,

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання договору купівлі-продажу недійсним та поділ спільного майна, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Суддя Н.М. Погрібна