ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6190/20 Справа № 191/3397/18 Суддя у 1-й інстанції - Гречко Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу державного підприємства Сетам на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2020 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Леком-Агро про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду, з уточненим позовом 13 травня 2019 року, позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Леком-Агро (далі ТОВ Леком-Агро) про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу.

23 березня 2020 року ОСОБА_1 було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно, що належить ТОВ «Леком-Агро», а саме, комплекс площею 5983,5 кв.м, розташований в АДРЕСА_1 , та заборони державному підприємству "СЕТАМ" (далі ДП Сетам) реалізацію комплексу площею 5 983,5 кв.м, розташованого в АДРЕСА_1 , лот №409680, на електронних торгах в рамках ВП №60556195, до розгляду по суті позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Леком-Агро» про стягнення боргу.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

В апеляційній скарзі ДП Сетам особа, яка не брала участі у справі, посилаючись на те, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, просить ухвалу скасувати повністю, зазначаючи, що ухвала суду винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що дана ухвала полягає у втручанні в електронні торги, оскаржуваною ухвалою зупинено виконання рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 лютого 2013 року.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що предметом майбутніх позовних вимог є стягнення боргу за договором купівлі-продажу від 17 березня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Леком-Агро», в розмірі 1 975 137,93 грн. Єдиним майном ТОВ «Леком-Агро» є комплекс площею 5983,5 кв.м, розташований в АДРЕСА_1 .

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 унормовано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Положеннями ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Підставами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосовування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернувся до суду, з уточненим 13 травня 2019 року позовом, до ТОВ Леком-Агро про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу та просив стягнути з відповідача заборгованість за договором купівлі-продажу від 17 березня 2016 року в загальному розмірі 1 975 137,93 грн.

Втім суд першої інстанції, забезпечивши позов шляхом накладання арешту на нерухоме майно, що належить ТОВ «Леком-Агро», а саме, комплекс площею 5983,5 кв.м, розташований в АДРЕСА_1 та заборонивши ДП Сетам здійснювати реалізацію вказаного майна, перешкодив виконанню рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 лютого 2013 року про стягнення з ТОВ «Леком-Агро» на користь ПАТ АльфаБанк заборгованості за кредитним договором, за яким було видано виконавчий лист та відкрите виконавче провадження.

Наявність такого обмеження як арешт майна унеможливлює виконання рішення суду та задоволення майнових вимог стягувача, що порушує його права та законні очікування.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що нормами ч.11 ст.150 ЦПК України (зміни згідно закону України №460-ІХ від 15 січня 2020 року, набрали чинності 08 лютого 2020 року) визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припинені, відкладені, зупинені чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

За таких обставин ухвалу неможна визнати законною та обґрунтованою, оскільки вона не відповідає вимогам процесуального закону, а тому підлягає скасуванню на підставі ст.376 ЦПК України з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову в обраний позивачем спосіб.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як видно з матеріалів справи, за подання апеляційної скарги на ухвалу суду ДП Сетамсплатило судовий збір в сумі 2 102 грн., який підлягає стягненню з позивача на його користь.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу державного підприємства Сетам задовольнити.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2020 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Стягнути ОСОБА_1 на користь державного підприємства Сетам судовий збір у розмірі 2 102 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.