Ухвала

07 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 755/11741/18

провадження № 61-5890ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Рубін Інвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атекс», про витребування приміщення з чужого незаконного володіння та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з указаним позовом, в якому просили: витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 приміщення громадського призначення № 616, вбудоване у житловий будинок у літері «А» загальною площею 35,9 кв. м, розташоване по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), шляхом визнання права власності на це приміщення за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на вказане приміщення за ОСОБА_1 .

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року позов задоволено. Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок у літері «А» загальною площею 35,9 кв. м, розташоване по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), шляхом визнання права власності на це приміщення за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на вищевказане приміщення за ОСОБА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року (повний текст якої складено 27 лютого 2020 року) апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року - без змін.

30 березня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права просив скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга подана на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

На обґрунтування підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, ОСОБА_1 зазначив, що суди не врахували правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 674/31/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 654/4220/16-ц, від 26 лютого 2020 року у справі № 726/927/14-ц.

На обґрунтування підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України, ОСОБА_1 зазначив, що суди встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Касаційна скарга подана у встановлений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки вищевикладені доводи касаційної скарги, що є підставою для відкриття касаційного провадження, викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року.

Витребувати з Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу № 755/11741/18 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Рубін Інвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атекс», про витребування приміщення з чужого незаконного володіння та визнання права власності.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 07 травня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов