Справа № 288/896/20
Провадження № 2-о/288/14/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

з участю секретаря судових засідань - Костюк О.В.,

заявника - ОСОБА_1 ,

заінтересованих осіб: - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про надання права на шлюб,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - заявник) звернулась до суду з заявою про надання права на шлюб, посилаючись на те, що вона та ОСОБА_4 познайомились більше року тому.

На початку 2020 року вона зрозуміла, що вагітна і відразу повідомила батька дитини ОСОБА_4 , він з радістю сприйняв цю подію, став заспокоювати заявника, що вони разом будуть виховувати дитину і запропонував одружитись.

Обставина вагітності підтверджується довідкою № 126 виданою 07 липня 2020 року КНП «Монастирищенська центральна районна лікарня».

Батьки заявника, дізнавшись про вагітність, не стали заперечувати проти реєстрацію шлюбу.

Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області заявнику та ОСОБА_4 було відмовлено у реєстрації шлюбу, оскільки заявник не досягла шлюбного віку.

Право на укладення шлюбу для заявника є необхідним та відповідає її інтересам, оскільки вона вагітна, інтересам майбутньої дитини та нареченого.

На підставі вищевикладеного, заявник просить надати їй право на шлюб з ОСОБА_4 до досягнення шлюбного віку.

Заявник в судовому засіданні вимоги заяви підтримала та просила її задовольнити.

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення заяви.

Заінтересована особа: ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився, надіслав до суду телефонограму в якій просив справу розглядати без його участі, вимоги заяви визнає в повному обсязі.

Суд, вислухавши заявника, заінтересованих осіб: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з паспорта громадянина України № НОМЕР_1, виданого 20 квітня 2018 року, ОСОБА_1 , уродженка села Парипси, Попільнянського району, Житомирської області, народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Довідкою № 126 від 07 липня 2020 року виданою Комунальним Некомерційним Підприємством «Монастирищенська центральна районна лікарня» Монастирищенської районної ради Черкаської області (консультативно - діагностична поліклініка) передбачено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у жіночій

консультації Монастирищенської ЦРЛ з діагнозом: вагітність І, 27 тиждень, першовагітна.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України , шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

Згідно статті 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу.

Статтею 23 СК України визначено, що право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам.

Таким чином, на момент розгляду справи в суді заявнику виповнилось 17 років, що надає їй право на звернення до суду у відповідності до частини другої статті 23 СК України із заявою про надання права на шлюб.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», заява про надання особі, яка досягла шістнадцяти років, права на шлюб повинна розглядатися судом в окремому провадженні. При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Неповнолітня особа, відносно якої судом прийняте рішення про зниження шлюбного віку, має право не скористатись наданим їй правом та у будь-який момент до реєстрації шлюбу відмовитись від його реєстрації.

Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Частиною першою статті 27 СК України встановлено, що державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

Судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявника. Навпаки, заінтересовані особи та сама заявник переконані, що шлюб повністю відповідає її інтересам.

Згідно статті 291 ЦК України, фізична особа незалежно від віку та стану здоров`я має право на сім`ю.

Відповідно до частини третьої статі 293 ЦПК України, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про надання права на шлюб.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для надання ОСОБА_1 права на шлюб з ОСОБА_4 .

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»; статтями 22, 23, 27 СК України; статтею 291 ЦК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 258, 259, 263 - 265, 293, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про надання права на шлюб - задовольнити.

Надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення нею шлюбного віку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник