справа № 761/5686/18
головуючий у суді І інстанції Макаренко І.О.
провадження № 22-ц/824/2088/2020
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 січня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.

суддів Слюсар Т.А., Волошиної В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» Крилової Олени Леонідівни на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 липня 2019 року

у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 02 жовтня 2013 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № б/н, відповідно до якого, останній отримав кредит у розмірі 2 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Вказував, що позивач свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі,проте відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості.

На підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості за укладеним кредитним договором позивачем наданий Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» (а.с.7); Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщених на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с.8-31).

У зв`язку із зазначеним, станом на 31 грудня 2017 року утворилась заборгованість у загальній сумі 17 997 грн. 96 коп., з яких тіло кредиту становить - 917 грн. 71 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 12 847 грн. 01 коп., заборгованість за пенею - 2 900 грн., штраф (фіксована частина) у сумі - 500 грн., штраф (процентна складова) у сумі - 833 грн. 24 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 11 липня 2019 року відмовлено у задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів досягнення між позивачем та відповідачем згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо суми кредиту, розміру та порядку сплати процентів за користування ним, строку дії договору.

Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції, представник АТ КБ «Приватбанк» Крилова О.Л. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 липня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги банку.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права.

За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

У лютому 2018 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшов позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Суд першої інстанції звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у м. Києві (а.с. 44) та до Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації з запитом органу державної влади, підприємства, установи, організації, закладу щодо доступу до персональних даних від 20 лютого 2018 року (а.с. 45) щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інших персональних даних щодо ОСОБА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 28 лютого 2018 року відкрито провадження у цій справі.

Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації листом від 14 березня 2018 року № 50/36 повідомив суд, що ОСОБА_1 02 листопада 2017 року знятий з РМП за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку зі смертю (а.с. 51, 52).

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 11 липня 2019 року відмовлено у задоволенні позову.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та направлено запит до Відділу реєстрації смерті у місті Києві Управління державної реєстрації ГТУЮ у місті Києві щодо відповідача.

У відповідь на запит суду надано копію актового запису про смерть ОСОБА_1 № 14058 від 08 вересня 2017 року.

Отже, відповідач ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер до звернення до суду з позовом - 12 лютого 2018 року до та відкриття провадження у цій справі - 28 лютого 2018 року.

Колегія суддів вважає, що під час вирішення питання щодо належних процесуальних дій суду у разі встановлення факту смерті відповідача, що настала до моменту подання позову, слід виходити з визначення цивільної процесуальної правоздатності як передумови виникнення процесуальних відносин між сторонами.

Так, відповідно до частини 1 статті 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Згідно зі частиною 1 статті 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

При цьому цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті (частина 4 статті 25 ЦК України).

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що чинним законодавством України не передбачено можливості пред`явлення позову до особи, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог частини 4 статті 25 ЦК України припинилася.

Суд першої інстанції на положення статтей 46, 47 ЦПК України уваги не звернув.

Встановивши, що смерть відповідача настала до подання позову, суду першої інстанції слід було керуватись положеннями пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України та закрити провадження у справі у зв`язку з тим, що вона не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в апеляційному порядку з закриттям провадження у справі.

З огляду на положення статей 46, 47 ЦПК України, у разі встановлення під час судового розгляду факту пред`явлення позову до померлої особи формальні підстави для застосування судом положень статті 55 ЦПК України та встановлення правонаступників відсутні у зв`язку з тим, що підставами процесуального правонаступництва можуть бути лише обставини, які виникли під час судового провадження у справі, а не до його початку, тобто до відкриття провадження у справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України» рішення від 10 лютого 2010 року).

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (стаття 255 ЦПК України).

А також, роз`яснити позивачу, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, він має право звернутися з відповідним позовом до спадкоємців померлого боржника у порядку, передбаченому статті 1281 ЦК України.

Керуючись статтями 46,47, 55, 253, 255, 367, 369, 377, 381-384, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» Крилової Олени Леонідівни задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 липня 2019 року скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді В.М. Волошина

Т.А. Слюсар