Справа № 606/1818/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Марціцкої І.М.

- з участю секретаря Чаповської Н.І.

розглянувши у відкритому підготовчоу судовому засіданні в місті Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Теребовлянське бюро технічної інвентаризації про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулись в суд із позовом до ОСОБА_7 , третя особа Теребовлянське бюро технічної інвентаризації про визнання права власності на частину житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позивачі вказують, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, що складається із 5 членів: ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Позивачі, не можуть оформити права власності на належні їм частки через відсутність правовстановлюючих документів. Посилаючись на наведене позивачі, просять задовольнити позов.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в підготовче судове засідання позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечує проти задоволення позову.

Представник третьої особи Теребовлянського бюро технічної інвентаризації в підготовче засідання не з`явився, будучи налужним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , дійсно належав колгоспному двору, та складається з 5-ох членів. Його членами є ОСОБА_7 , 1972 року народження, ОСОБА_1 , 1963 року народження, ОСОБА_8 , 1967 року народження, ОСОБА_9 , 1912 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується рішенням Теребовлянського районного суду від 13.07.2020 року та не потребує додаткового доказування в силу частини 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до довідки Теребовлянської міської ради Тернопільської області № 09-04/09/467, виданої 26.08.2020 року, станом на 15 квітня 1991 року, будинок з приналежними до нього будівлями, який розташований у АДРЕСА_1 , дійсно належить колгоспному двору. Члени колгоспного двору: ОСОБА_7 , 1972 року народження, ОСОБА_1 , 1963 року народження, ОСОБА_8 , 1967 року народження, ОСОБА_9 , 1912 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що по АДРЕСА_1 , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/5 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Рішенням Теребовлянського районного суду від 13.07.2020 року визнано за ОСОБА_7 право власності на 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 з яких: на 1/5 частку вона має право в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , та на 1/5 частку як за членом колишнього колгоспного двору.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, беручи до уваги те, що згідно норм матеріального права частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 третя особа Теребовлянське бюро технічної інвентаризації про визнання права власності є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі. А тому слід визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на яку він має право як член колишнього колгоспного двору. Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору. Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Керуючись ст.ст. 3,4, 12,81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.392, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належну йому, як колишньому члену колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належну їй, як колишньому члену колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належну їй, як колишньому члену колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя І.Б. Марціцка