БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/786/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2020 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзна в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Борзнянської міської ради Чернігівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк терміном в три місяці для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття за заповітом спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 його рідного дядька по батьковій лінії ОСОБА_2 . Свої вимоги обгрунтовує тим, що передбачений чинним законодавством строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, оскільки маючи на руках оригінал заповіту помилково вважав, що прийняв спадщину після померлого дядька, з яким він спільно проживав за однією адресою без його реєстрації та разом вели спільне господарство.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав. Пояснив, що з 2016 року лише він проживав разом з дядьком ОСОБА_2 , хоча той та його рідні сестри ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (племінниці спадкодавця) були зареєстровані в цьому ж селі, але за іншою адресою. До нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за письмовою згодою своїх сестер ОСОБА_3 , ОСОБА_4 він не звертався, відповідної постанови до відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус не виносив. Відповідачем у його позові вказана Борзнянська міська рада, так як на даний час вона охоплює Малозагорівський старостинський округ, де він та померлий дядько проживали.

Відповідач Борзнянська міська рада була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце слухання справи, що підтверджується розпискою про одержання повістки, але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалась, відзиву на позов не подала, надавши заяву, в якій просить розглядати справу в їх відсутність, не заперечує проти позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний дядько позивача по батьковій лінії ОСОБА_2 , який був зареєстрований у АДРЕСА_1 , а фактично проживав у АДРЕСА_1 . За життя 02 квітня 2018 року ОСОБА_2 склав на заповіт, посвідчений Малозагорівською сільською радою Борзнянськякого району Чернігівської області, яким все належне йому майно заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 , як і інші спадкоємці, після смерті ОСОБА_2 з заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини не звертались.

Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорта, свідоцтв про народження, смерть, витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, заповіту, довідками Малозагорівського старостинського округу Борзнянської міської ради №340, 341 від 22.09.2020р. та Борзнянської районної державної нотаріальної контори №1058 від 28.09.2020р. (витребування зазначеної довідки з нотаріальної контори здійснено судом з власної ініціативи на виконання вимог ч.7 ст.81 ЦПК України, оскільки в суду малися сумніви у добросовісному здійсненні позивачем його процесуальних прав та виконання обов`язків щодо подання доказів про прийняття спадщини іншими спадкоємцями).

За змістом положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Приписами ч.3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини яким за ст.1220 ЦК України є день смерті особи.

Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

З аналізу положень ст.13 ЦПК України вбачається, що суд зобов`язаний вирішити справу за тим зверненням особи, що пред`явлене, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому (принцип диспозитивності цивільного судочинства).

Відповідач - це особа, яка на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, що також узгоджується з роз`ясненнями, викладеними в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування».

Позивачем самостійно визначено коло учасників цивільного процесу у даній справі, зокрема, відповідачем зазначено Борзнянську міську раду Чернігівської області.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи (довідок Малозагорівського старостинського округу Борзнянської міської ради №340, 341 від 22.09.2020р.), на час смерті спадкодавця ОСОБА_2 разом з ним була зареєстрована племінниця ОСОБА_3 , а також фактично проживала інша племінниця ОСОБА_4 , які доводяться рідними сестрами позивачу й поряд з ним належать до кола спадкоємців однієї черговості спадкування за законом. Ці обставини дають обгрунтовані підстави вважати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими спадкоємцями, які з огляду на приписи ч.3 ст.1268 ЦК України прийняли спадщину після їх померлого дядька ОСОБА_2 , оскільки доказами прийняття спадщини можуть бути наявність у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію місця його проживання, відповідна довідка органу реєстрації місця проживання (пункт 3.22 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р.).

Відтак, вказані особи і мають бути належними відповідачами по справі, оскільки поданий ОСОБА_1 позов безпосередньо зачіпає їх спадкові права та інтереси, а зазначена позивачем у заяві Борзнянська міська рада не може вважатися належним відповідачем й визнання нею позову не має для суду юридичного значення.

Водночас позивач всупереч вимогам ч.1-3 ст.51 ЦПК України своїм процесуальним правом на внесення клопотання про заміну первісного відповідача належними відповідачами, або залучення у справі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як співвідповідачів, не скористався, тоді як з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу суд позбавлений можливості самостійно вчинити дані процесуальні дії. При цьому, на виконання вимог ч.5 ст.12 ЦПК України суд у підготовчому засіданні, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, роз`яснив позивачу наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, в тому числі й щодо заміни можливо неналежного відповідача чи залучення співвідповідача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (п.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі №523/9076/16-ц).

Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини звернуті до Борзнянської міської ради безпідставно, в зв`язку з чим, не підлягають задоволенню.

Одночасно, суд роз`яснює ОСОБА_1 , що у відповідності до ч.2 ст.1272 ЦК України він може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину.

На підставі викладеного, керуючись ст.1216-1223, 1258, 1268-1272 ЦК України, ст.2-4, 12, 13, 19, 23, 51, 76-89, 141, 258-268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Борзнянської міської ради Чернігівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через Борзнянський районний суд) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 21 жовтня 2020 року.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець