Справа № 539/2956/18
Провадження № 2/539/37/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Іващенка Ю. А.,

при секретарях Мирна Т.Ф., Павличенко О.А., Карпенко Т.П.,

з участю : позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

третіх осіб : ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, мотивуючи тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16.12.1997 року НОМЕР_3 є співвласницею квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Також співвласником даної квартири є її син ОСОБА_5 .

Відповідно до актів обстеження від 28.07.2015 року, 29.02.2016 року, 20.12.2016 року та 22.12.2016 року її квартиру було залито водою з вини відповідача як власника квартири за адресою АДРЕСА_2 , що розташована поверхом вище в результаті чого було залито коридор, ванну кімнату, кухню та вітальню. Як зазначено в акті обстеження від 20.12.2016 року вода лилася з світильника, розеток, вся підлога, стіни та стеля були залиті водою. Також було повністю залито меблі, газовий котел та кухонне приладдя. Вказаними актами підтверджується, що затоплення квартири відбувалися з вини відповідача ОСОБА_6 , хоча остання жоден з них не підписала не виклавши мотивів та підстав відмови.

В результаті неодноразового затоплення квартири розмір матеріальних збитків становить 2 339 грн. 74 коп.

Крім того, позивач стверджує, що внаслідок залиття квартири їй було завдано моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

На підставі вищевикладеного, позивач прохає суд стягнути з відповідача на її користь 2 339 грн. 74 коп. матеріальних збитків, 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали, прохали його задовольнити, обґрунтовували вимоги обставинами викладеними в позові. Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що вона ходила на 3-й та 4-й поверхи, щоб перевірити чи з тих квартир протікає вода. Як затоплювали її квартиру, то перекривали воду по всьому стояку. Вода текла з люстр, розеток, текла по стінах. Вона неодноразово зверталась до відповідача. Стояк холодної води мінявся давно, приблизно 15 років тому, після чого ніяких робіт по його ремонту не проводилось. Її квартиру було залито із квартири відповідача, а тому за дане затоплення має відповідати власник даної квартири, яким є відповідач по справі.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась. Згідно наданого суду листа від 21.07.2020 року прохала в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити та застосувати строк позовної давності до вимог позивача.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, прохав відмовити в його задоволенні, пояснював, що не встановлено звідки саме відбувалися затоплення. Заявив клопотання про застосування строків позовної давності до позовних вимог про залиття квартири 28.07.2015 року та відмовити в позові по цьому епізоду.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 підтримав та пояснив, що він постійно проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Із квартири відповідача їх постійно затоплювали. Причиною є те, що вода біжить через раковину і ванну. Він це особисто бачив, бачив воду у коридорі і прихожій в квартирі відповідача. Заливання спричинено несправністю сантехніки, а не стояка. У них бігла вода по стінах і зі стелі. В зв`язку з затопленням вони робили у себе ремонт.

ОСОБА_4 , третя особа по справі, в судовому засіданні проти позову заперечував. Зазначив, що стояк протікав у них в квартирі.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих учасниками справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.12.1997 року НОМЕР_3 співвласниками квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 (а.с. 6).

Поверхом вище, над квартирою позивача знаходиться квартира АДРЕСА_2 , власником якої є відповідач ОСОБА_6 .

Відповідно до актів обстеження від 28.07.2015 року, 29.02.2016 року, 20.12.2016 року та 22.12.2016 року квартиру позивача було залито водою з вини відповідача, в результаті чого було залито коридор, ванну кімнату, кухню та вітальню. (а.с.9-12,17).

В акті обстеження від 20.12.2016 року вказано, що вода лилася з світильника, розеток, вся підлога, стіни та стеля були залиті водою. Також було повністю залито меблі, газовий котел та кухонне приладдя. Вищевказані акти були складені в присутності представників Лубенського КЖЕУ, голови будинкового комітету та сусідів.

11.03.2016 року відповідачу було вручено попередження щодо усунення несправностей обладнання на кухні з метою запобігання затоплення квартири АДРЕСА_1 (а.с.13).

Згідно листа Лубенського КЖЕУ №01-03/377 від 27.08.2018 року диспетчерською службою ЛК ЖЕУ за період з 01 січня 2017 року по 27 серпня 2018 року зареєстровані виклики з АДРЕСА_1 стосовно затоплення квартири: 22 лютого 2017 року та 11 червня 2017 року. (а.с. 38).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 зазначила, що вона проживає в АДРЕСА_3 . Відповідач на протязі приблизно 20 років затоплює квартиру позивача, ці факти затоплення вона бачила. ОСОБА_6 проживає в квартирі АДРЕСА_2 . Її ( ОСОБА_8 ) квартира знаходиться над квартирою ОСОБА_6 . Вона підписувала акти по цій справі. Щодо акту в лютому 2016 року вона бачила затоплення. Акт від 20.12.2016 року вона підписувала. Стояк не протікав. По стояку ремонт проводився в 90-х роках. Мінявся весь стояк, крім ОСОБА_4. Затоплення були неодноразово, коли це було, то перекривали стояк. У квартирі ОСОБА_4 вона ні разу не була.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він мешкає в АДРЕСА_3 . Коли ОСОБА_1 затопили, він заходив до неї в квартиру, там були мокрі поли, він це бачив. В квартирі ОСОБА_6 він не був. Він підписав акт від 2019 року, щоб поміняти стояк у ОСОБА_4. Ремонтні роботи по стояку не проводились останніми роками, стояк з 1997 року не мінявся. Інколи у підвалі перекривали воду на стояку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 зазначив, що він працює в Лубенському КЖЕУ начальником ОСД. Приблизно років два назад надійшло повідомлення від громадянки, що її квартиру заливає. Затопили перший поверх по АДРЕСА_1 . Ті, що заливали знаходились на другому поверсі. Він приїхав першого разу, а потім другого разу. Другого разу на другому поверсі відчинила жінка. Мережі були зашиті - каналізаційні і водопостачальні. Він дивився на кухні та встановив, що був дірявий сифон під мийку. Також він спілкувався з чоловіком щодо заміни сифону під мийкою, на що останній сказав йому «тобі треба іди, купуй і міняй ». Зі стояка не було видно чи текло. В грудні 2019 року чоловік неодноразово приходив в ЖЕК, що у нього затоплення. При цьому з 3-го третього поверху нічого не текло. Квартиру позивача затопили саме з другого поверху. 2-3 рази він був по виклику власника квартири з першого поверху.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні зазначив, що він працює в ЛКЖЕУ слюсарем-сантехніком. Приблизно років 2-3 назад його викликали з першого поверху до квартири позивача. Там на місці він бачив у квартирі позивача текло по стінам, капало зі стелі. Він піднявся на другий поверх і чоловік йому сказав, що вже розібрався і закрив квартиру. Другого разу на другому поверсі чоловік йому сказав, що шланг порвало і він вже все зробив. Влітку 2019 року його викликали щодо течії зі стояка. Власник з другого поверху його в квартиру не допустив. Він підписував лише один акт за 2019 рік.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку до суми матеріальних збитків внаслідок залиття квартири в загальній сумі 2705,65 грн. включено наступні витрати: вартість відновлювальних робіт - 365,91 грн., вартість ламінату - 1507 грн., вартість технічного обслуговування (просушки) котла - 350 грн., вартість лікарських препаратів - 482,74 грн. (а.с. 61).

Однак, з вказаним розрахунком матеріальної шкоди суд погоджується частково з наступних підстав.

Відповідно до локального кошторису №2-1-1 розмір матеріальних збитків завданих в наслідок затоплення квартири АДРЕСА_1 , згідно акта затоплення від 22.12.2016 року становить 365,91 коп. До вказаної суми увійшла вартість заробітної плати за вчинення за виконання ремонтних робіт. (а.с.15-16).

Крім того, з акту обстеження та проведення профілактичної роботи котла в квартирі позивача, а також товарного чеку від 20.12.2016 року, вбачається, що вартість робіт з технічного обслуговування котла склала 350 грн. (а.с. 17, 18)

Також, з наданого чеку ЦБМКА1-0022666 від 24.01.2017 року вбачається, що позивач здійснив витрати в сумі 1507 грн. на придбання ламінату. (а.с.18)

Таким чином, позивачем надані достатні, належні та допустимі докази того, що внаслідок несправностей в квартирі відповідача, яка розташована поверхом вище, відбулося залиття водою належної ОСОБА_1 квартири, внаслідок чого квартира була пошкоджена, потребує ремонту, витрати на проведення якого склали 2222,91 грн.

Відповідач є відповідальною особою за належний стан обладнання в квартирі, власником та користувачем якої він є, а тому має відповідати за завдану шкоду.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на придбання ліків в сумі 482,74 грн. згідно відповідних квитанцій. (а.с.18), оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами необхідного причинного зв`язку між завданою їй майновою шкодою у вигляді залиття квартири та понесеними нею витрати на придбання ліків.

Щодо клопотання представника відповідача про застосування строків позовної давності до позовних вимог про залиття квартири 28.07.2015 року суд вважає за необхідне відмовити з огляду на наступне

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування позовної давності, оскільки залиття квартири позивача відбувалось неодноразово після 28.07.2015 року, що підтверджується актами обстеження від 29.02.2016 року, 20.12.2016 року та 22.12.2016 року.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_6 на користь позивача майнову шкоду в розмірі 2 222 грн. 91 коп..

Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то суд приходить до наступного.

Згідно з вимогами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд вважає, що діями відповідача, пов`язаними із залиттям квартири позивача, позивачу була заподіяна моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку із залиттям його квартири та пошкодженням його майна.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує ступінь моральних страждань позивача, їх тривалість, ті незручності, які він вимушений був терпіти, а саме необхідність проведення ремонту квартири, побутової техніки, звернення за правової допомогою, звернення до Лубенського КЖЕУ для оформлення фактів залиття квартири, до оцінювача для визначення вартості відновлювальних робіт, неодноразовість залиття квартири протягом тривалого часу, вимоги розумності та справедливості.

Таким чином, суд вважає, що позивачем обґрунтовано моральну шкоду в розмірі 4000 грн.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_6 на користь позивача майнову шкоду в розмірі 2 222 грн. 91 коп. та моральну шкоду в розмірі 4 000 грн.

Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 710,86 грн. судового збору (6222,91 грн. * 1409,60 грн. /12339,74 грн.).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_6 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ), треті особи ОСОБА_5 (місце проживання АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (місце проживання АДРЕСА_2 ) про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 2 222 грн. 91 коп. майнової шкоди, 4 000 грн. моральної шкоди, а всього 6 222 грн. 91 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 710 грн. 86 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного рішення 27.07.2020 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Ю.А. Іващенко