Ухвала

12 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 701/472/19

провадження № 61-12606ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 21 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Маньківська державна нотаріальна контора, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кищенці», про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Маньківська державна нотаріальна контора, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кищенці» (далі - ТОВ «Кищенці»), про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Добра, Маньківського району, Черкаської області у віці 39 років помер батько позивачів - ОСОБА_4 . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 3,4123 га в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала покійному на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 24 березня 2001 року серії ЧР-1 № 1-7-1306. Позивачі є спадкоємцями за законом першої черги як діти померлого ОСОБА_4 .

Постановою державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н. Г. від 28 вересня 2018 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Під час оформлення спадщини позивачі дізнались, що на даний час власником земельної ділянки, належної спадкодавцю ОСОБА_4 , є ОСОБА_1 , за якою зареєстровано право власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 вересня 2009 року. У вказаному свідоцтві зазначено, що ОСОБА_1 отримала спадкове майно, як співмешканка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Крім того, ОСОБА_1 06 серпня 2018 року уклала договір оренди спірної земельної ділянки з ТОВ «Кищенці» до 31 грудня 2040 року.

Позивачі вказували, що на момент смерті ОСОБА_4 08 серпня 1996 року вони були неповнолітніми, тому відповідно до частини четвертої статті 1268 Цивільного кодексу України ( далі - ЦК України) є такими, що прийняли спадщину, та мають право на обов`язкову частку у спадковому майні після смерті їх батька.

Враховуючи наведене, позивачі просили суд: визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 09 вересня 2009 року, видане державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори, спадкова справа № 375 за 2009 рік, зареєстровано в реєстрі за № 2456; припинити право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 3,4124 га в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:002:0218, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 27885697 із скасуванням запису про реєстрацію права власності; припинити із скасуванням запису про інше речове право № 27856785 договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Кищенці» 06 серпня 2018 року, на земельну ділянку площею 3,4124 га, кадастровий номер :02:002:0218; визнати за позивачами право власності по 1/2 частині вказаної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 21 липня 2020 року, позов задоволено частково. Визнано свідоцтво про право на спадщину за законом від 09 вересня 2009 року, видане державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори спадкова справа № 375 за 2009 рік, зареєстровано в реєстрі за № 2456, недійсним. Припинено право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 3,4124 га в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:002:0218, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 27856697 із скасуванням запису про реєстрацію права власності. Визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Добра Маньківського району Черкаської області, право власності на 1/2 частини земельної ділянки площею 3,4124 га в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:002:0218. Визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Добра Маньківського району Черкаської області, право власності на 1/2 земельної ділянки площею 3,4123 га в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:002:0218. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

ОСОБА_1 у серпні 2020 року подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 21 липня 2020 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 28 серпня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали, зокрема запропоновано заявнику доплатити судовий збір у розмірі 2 310,40 грн. встановлено строк для усунення недоліків до 28 вересня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У вересні 2020 року до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, зокрема квитанція від 08 вересня 2020 року № 0.0..2.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено підстави касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, зокрема такими підставами є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права виключно у випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підставами касаційного оскарження Маньківського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2019 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 21 липня 2020 року, заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права, зокрема застосування норм права без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 150/19/19, від 25 березня 2020 року у справі № 305/235/17, від 15 травня 2019 року у справі № 391/769/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 671/1656/17, від 21 жовтня 2019 року у справі № 671/1153/18-ц, від 21 жовтня 2019 року у справі № 671/23/19, від 11 листопада 2019 року у справі № 671/24/19, від 04 грудня 2019 року у справі № 671/1558/18, від 03 липня 2019 року у справі № 701/807/16-ц, від 07 серпня 2019 року у справі № 191/3505/15-ц, постанові Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року у справі № 6-138цс13 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки судами встановлено обставини у справі на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Оскільки недоліки касаційної скарги усунуто, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження.

З урахуванням наведеного касаційне провадження в цій справі необхідно відкрити на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Маньківська державна нотаріальна контора, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кищенці», про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 21 липня 2020 року.

Витребувати з Маньківського районного суду Черкаської області матеріали вищезазначеної цивільної справи № 701/472/19.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик