Справа № 940/1669/19-ц Головуючий 1 інстанція- Косович Т.П.
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 жовтня 2020 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Савченка С.І., суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 09 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом,який мотивувала тим, що вона є пенсіонеркою, самотньою жінкою похилого віку, потребує постійного лікування, а єдиним її доходом є щомісячна пенсія в розмірі 2031,17 грн. Даних коштів їй не вистачає на прожиття та лікування, а її матеріальне становище є вкрай нужденним, бо практично уся пенсія йде на оплату комунальних послуг та лікування. Відповідач, будучи її сином, матеріальну допомогу їй добровільно не надає.

У зв`язку з наведеним просила стягнути з відповідача на своє утримання алменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісяці і довічно.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 09 липня 2020 року позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, починаючи з 09 грудня 2019 року довічно.

Не погоджуючись із рішенням, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині розміру стягуваних аліментів і ухвалити нове, яким визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі з урахуванням його матеріального стану, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Скарга мотивована неврахуванням судом цілого ряду обставин справи, які впливають на розмір аліментів. Зокрема, суд залишив поза увагою, що позивачка є власником 53/100 частин будинку по АДРЕСА_1 , де вона мешкає, та власником присадибної ділянки розміром 0,30 га. Вона має статус члена сім`ї загиблого ветерана війни і в даний час їй призначена субсидія по оплаті житлово-комунальних послуг, яка за період січень-грудень 2019 року становить 12839,45 грн. У 2018-2020 роках мати на лікуванні не пербувала і коштів на це не потребувала. Суд не врахував, що окрім нього у позивачки є рідна донька ОСОБА_5 , яка також несе обов`язки по утриманню матері. Позивачка отримує пенсію 2031,17 грн., розмір якої перевищує встановлений Законом України «Про

- 2 -

Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для пенсіонерів у сумі 1638 грн. Він у 2019 році отримав за місцем роботи в ПСП «Денихівка» безпроцентну ссуду у розмірі 25000 грн., яку має повертати. Склад його сім`ї 4 чоловіки - він, дружина та двоє неповнолітніх дітей, а частина будинку, в якій він мешкає, потребує ремонту і відповідно затрат, а бюджет його сім`ї обмежений.

Позивачка ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, де вказала, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення і правомірно задоволив її вимоги про стягнення аліментів на її утримання як непрацездатної матері, а доводи апеляційної скарги відповідача є безпідставними і надуманими, не грунтуються на вимогах закону, не спростовують висновків суду.

Згідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки в даній справі ціна позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму (за п.3 ч.1 ст.176 ЦПК Україниціна позову у справах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців), і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка ОСОБА_2 є пенсіонером за віком і отримує щомісячну пенсію у розмірі 2031,17 грн.

Згідно довідки Управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області від 21 січня 2020 року позивачка станом на отримує субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, в період із січня 2019 року по грудень 2020 року отримала 12839,45 грн.

Позивачка має ряд захворювань, зокрема ішемічну хворобу серця, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічну хворобу 2 ступеню та серцеву недостатність 1 А ступеню, в зв`язку з чим перебуває на «Д» (диспансерному) обліку в амбулаторії загальної практики-

- 3 -

сімейної медицини с. Денихівка Тетіївського району Київської області та потребує матеріальної допомоги на лікування.

Відповідач ОСОБА_1 є рідним сином позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про його народження НОМЕР_1 від 25 листопада 1978 року, проте матеріальної допомоги на утримання непрацездатної матері не надає. Відповідач є працездатною особою та може надавати їй матеріальну допомогу.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки наявністю передбачених законом підстави для стягнення аліментів на утримання позивачки, як непрацездатної матері відповідача, яка потребує матеріальної допомоги.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону, зокрема ст.202 Сімейного Кодексу України, згідно якої повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно ст.204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків.

Аналіз змісту вказаних норм дає підстави для висновку, що обов`язок повнолітніх дітей утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, є безумовним. Такий обов`язок відсутній лише у випадку, якщо батьки ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків.

Проте, визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню із відповідача, суд належним чином не врахував як положення ст.205 СК України, які вказують на те, які обставини підлягають врахуванню, так і доводи відповідача та надані ним докази щодо матеріального стану позивачки як і його можливості надавати матеріальне утримання позивачці.

Зокрема, суд залишив поза увагою, що позивачці призначена субсидія по оплаті житлово-комунальних послуг, яка за період січень-грудень 2019 року становить 12839,45 грн. (а.с.41).

Суд не врахував, що відповідач має мінливий дохід (а.с.39-40), склад його сім`ї 4 чоловіки - він, дружина та двоє неповнолітніх дітей (а.с.30).

Окрім того, суд не врахував наявність у позивачки інших дітей, зокрема доньки ОСОБА_5 , яку відповідач просив залучити до справи і яка згідно закону також несе обов`язок по утриманню матері і наявність якої згідно ч.2 ст.205 СК України є обов`язковою підставою для врахування судом при визначенні розміру аліментів.

Суд наведеного не врахував, що потягло невірне вирішення спору в частині розміру стягуваних аліментів.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині розміру стягуваних аліментів не відповідає обставинам справи та вимогам закону і підлягає зміні.

- 4 -

Згідно ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Визначаючи розмір аліментів, колегія суддів враховує приписи вказаної статті та з урахуванням матеріального і сімейного стану сторін у справі, можливості одержання позивачкою утримання від доньки, до якої не пред`явлено позову про стягнення аліментів, визначає розмір аліментів у твердій грошові сумі у розмірі 1000 грн. на місяць, що становить близько половини доходу (пенсії) позивачки та відповідає обставинам справи та вимогам закону.

При визначенні розміру аліментів, колегія суддів в тому числі враховує, що згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на час ухвалення рішення прожитковий мінімум для непрацездатної особи був встановлений у розмірі 1712 грн.

Доводи скарги про необхідність врахування при визначенні розміру аліментів тих обставин, що позивачка є власником 53/100 частин будинку по АДРЕСА_1 , де вона мешкає, та власником присадибної ділянки розміром 0,30 га, колегія суддів відхиляє, як такі. що не впливають на визначення розміру аліментів оскільки не свідчать про збільшення доходу тощо.

Це ж стосується посилань відповідача на те, що у 2018-2020 роках мати на лікуванні не перебувала, оскільки захворювання позивачки мають хронічний характер і потребують постійних витрат незалежно від звернення до лікаря.

Також колегія суддів відхиляє доводи відпоідача про те, що він у 2019 році отримав за місцем роботи в ПСП «Денихівка» безпроцентну суду у розмірі 25000 грн., яку має повертати, оскільки відповідно до умов договору позики від 01 березня 2018 року відповідач мавповернути позику до 01 жовтня 2019 року. Будь-яких доказів про те, що відповдіач позику не повернув останній суду не надав.

Решта доводів апеляційної скарги врахована при зміні рішення.

Рішення суду в частині негайного виконання рішення щодо стягнення аліментів за один місяцьта в частині стягнутого судового збору колегія суддів залишає без змін.

Згідно ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Тетіївського районного суду Київської області від 09 липня 2020 року в частині визначення розміру аліментів змінити, стягнувши із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1000 гривень на місяць з усіх видів доходу відповідача, починаючи з 09 грудня 2019 року довічно.

В решті рішення суду залишити без змін.

Сплачений ОСОБА_6 судовий збір за подання

- 5 -

апеляційної скарги у розмірі 1261,30 гривень компенсувати за рахунок держави.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: