Справа № 428/2961/20
Провадження № 22-ц/810/548/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Орлова І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Авалян Н.М., Дронської І.О.,

за участю секретаря

судового засідання - Лобанцева С.Ю.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачки: ОСОБА_2

третя особа: Сєвєродонецький міський відділ державної виконавчої служби

Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Луганського апеляційного суду цивільну справу № 428/2961/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 травня 2020 року (суддя Баронін Д.Б.),

в с т а н о в и в:

07 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з позовом у якому просив суд зменшити з 1/4 до 1/6 прожиткового мінімуму щомісячний розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , 2010 року народження, за рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 січня 2017 року (а. с. 35-37).

Вимоги позову обґрунтовано зміною сімейного та матеріального стану позивача, що сталися з часу ухвалення у січні 2017 року попереднього судового рішення про стягнення аліментів. Зазначено, що у теперішній час ОСОБА_1 не має постійного місця роботи, рівень його середньомісячного доходу є нестабільним і становить близько 4000 гривень. При цьому позивач з 2019 року утримує дружину, якій встановлено 3-ю групою інвалідності та малолітнього сина, 2019 року народження.

02 червня 2020 року рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області позов задоволено. Визначений за рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 січня 2017 року щомісячний розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зменшено з 1/4 до 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі відповідачка, вважаючи недоведеними обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові за необґрунтованістю заявлених вимог.

За узагальненими доводами апеляційної скарги суд першої інстанції безпідставно визнав, що зміна сімейного стану позивача, яка сталася після попереднього судового рішення про стягнення аліментів, неминуче викликала і зміну матеріального стану платника аліментів - ОСОБА_1 . Оскільки позивач не має заборгованості по аліментам, з позовом звернувся через рік після народження другої дитини і обставин погіршення свого матеріального стану не довів, то суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Так у справі встановлено, що 10 січня 2017 року рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області, з 01 січня 2017 року і до повноліття дитини, з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , присуджено до стягнення аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку (а.с.9).

Сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 червня 2015 року, яке набрало законної сили 07 липня 2015 року (а. с. 10).

02 лютого 2019 року ОСОБА_1 зареєстровав шлюб з ОСОБА_5 (а. с. 86). ІНФОРМАЦІЯ_2 у цьому шлюбі народився син - ОСОБА_6 (а. с. 12).

ОСОБА_1 не перебуває на обліку безробітних у Сєвєродонецькому міському центрі зайнятості. У Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків відсутні відомості за 2019 рік про суми отриманих позивачем доходів та утриманих з них податків (а. с. 13-15).

Дружині позивача - ОСОБА_5 медико-соціальною експертною комісією з 01 грудня 2015 року і безстроково встановлено третю групу інвалідності (а. с. 16). У судовому засіданні допитана як свідок ОСОБА_5 підтвердила спільне сумісне проживання з позивачем, який офіційно не працює, бере участь у матеріальному утриманні її та їхнього малолітнього сина.

Правовідносини стосовно зміни розміру аліментів регулюються приписами частини 1 статті 192 Сімейного кодексу (СК) України згідно з якими, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, зміна сімейного стану платника аліментів може слугувати самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Суд першої інстанції правильно визнав, що з часу ухвалення у 2017 році рішення про стягнення аліментів, відбулася зміна сімейного стану позивача, який у 2019 році одружився та вдруге став батьком. Суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що обумовлена обов`язком утримувати нову дружину і новонароджену дитину зміна сімейного стану позивача, безумовно призвела до зміни його матеріального стану, який не дозволяє ОСОБА_1 сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судовим рішенням від 10 січня 2017 року. Доведеність у справі обставин зміни сімейного стану позивача є підставою для зменшення розміру раніше стягнутих з нього аліментів.

Довід апеляційної скарги про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження погіршення його матеріального стану до уваги не приймається, оскільки з огляду на положення частини 1 статті 192 СК України, сама по собі зміна сімейного стану платника аліментів є самостійною підставою для вирішення судом питання про зміну розміру раніше присуджених аліментних виплат.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції принципів змагальності сторін і диспозитивності, під час апеляційного перегляду свого підтвердження не знайшли.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову. Підстав для скасування даного рішення за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 травня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. Дата складання повного судового рішення 13 жовтня 2020 року.

Головуючий І.В. Орлов

Судді Н.М. Авалян

І.О. Дронська