УХВАЛА

20 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 612/765/18

провадження № 61-22104св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 31 липня 2019 року у складі судді Лобановської С. М. та постанову Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2019 рокуу складі колегії суддів: Овсяннікової А. І., Коваленко І. П., Сащенко І. С.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спадкового договору недійсним.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання спадкового договору недійсним.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 . За життя їй належала земельна ділянка загальною площею 10,2940 га, розташована на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

27 січня 2009 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповідала їй все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося та взагалі все те, на що за законом матиме право. Після смерті матері вона звернулася до Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

15 листопада 2016 року Близнюківською державною нотаріальною конторою Харківської області видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

30 грудня 2016 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні ОСОБА_3 земельні ділянки та повідомлено про наявність спадкового договору від 26 жовтня 2010 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

За умовами спадкового договору відповідач зобов`язувався виконувати розпорядження ОСОБА_3 , встановлені цим договором, зокрема: шанобливе ставлення до відчужувача, толерантне відношення до окремих недоліків його характеру, за життя відчужувача набувач повинен надати йому грошову допомогу однією сумою в розмірі 45 000,00 грн, а також допомогу у вигляді 500 кг пшениці один раз на рік і зберегти в її безоплатному довічному користуванні земельну ділянку. В разі смерті відчужувача набувач зобов`язаний організувати його поховання.

Однак за життя її матері відповідач жодного разу до неї не навідувався, грошових коштів та допомоги у вигляді 500 кг пшениці один раз на рік не надавав. Після смерті матері вона особисто поховала матір. Дії набувача не були спрямовані на виконання умов укладеного договору, а отже укладення такого договору не відповідало його внутрішній волі.

За 5 років, починаючи з моменту укладення спадкового договору й до дня смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 жодного разу не поцікавився її життям та станом здоров`я, не було жодного відвідування її вдома, оскільки за межі власного двору по тяжкій хворобі без додаткових засобів переміщення вона не виходила, грошових коштів та допомоги не надавав. Після смерті відчужувача її похованням не займався. За життя мати знаходилась під повним її доглядом.

Позивач просив визнати недійсним спадковий договір від 26 жовтня 2010 року, який укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 31 липня 2019 року, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2019 року, позовні вимоги задоволено.

Визнано спадковий договір від 26 жовтня 2010 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Близнюківського нотаріального округу Харківської області Яременко Г. В., зареєстрований в реєстрі за № 985 недійсним.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тому у тексті цієї постанови норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 20 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі, витребувано її з Близнюківського районного суду Харківської області.

03 червня 2020 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі суддів Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спадкового договору недійсним призначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська