Справа №204/6252/18
Провадження №2-др/204/1/20
РІШЕННЯ

іменем України

(додаткове)

10 лютого 2020 Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Книш А.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, а саме стосовно вирішення питання про судові витрати.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити у справі додаткове рішення з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2018 року у цивільній справі №204/6252/18 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів задоволено, а саме змінено розмір аліментів, стягнутих рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2015 року, яке змінено рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2015 року, та стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати не розподілялися.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи, вбачається, що позивач поніс наступні судові витрати: компенсація за втрачений заробіток/відрив від звичайних занять позивача та її представника ОСОБА_2 у розмірі по 3723 грн кожний, витрати за збір доказів шляхом отримання інформації із Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 23 грн, витрати на професійну правничу допомогу, які складаються із:

-усної консультації тривалістю 1 год. вартістю 800 грн;

-підготовки та направлення адвокатського запиту з приводу отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача тривалістю 0,5 год. вартістю 400 грн;

-підготовки позовної заяви до суду тривалістю 5 годин вартістю 4000 грн;

-представництва інтересів особи у судових засіданнях тривалістю 5 год. вартістю 4000 грн;

-ознайомлення із матеріалами справи в суді першої інстанції тривалістю 1 год вартістю 800 грн;

-аналізу судової практики місцевих судів, апеляційного суду, ВССУ, ВСУ з розгляду подібної категорії справ тривалістю 2 год. вартістю 1600 грн;

-підготовки відповіді на відзив тривалістю 2 год. вартістю 1600 грн.

До позову додано копію квитанцій про перерахування позивачем адокату ОСОБА_2 гонорару на суму 6000 грн та про сплату 23 грн за отримання інформації із Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з яких 3 гривні комісії (т.1 а.с.36-38).

Суд, дослідивши зазначений розрахунок приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення судових витрат у заявленому розмірі підлягає частковому задоволенню. Так, позивачем не додано до позовної заяви належних та допустимих доказів того, що компенсація за втрачений заробіток/відрив від звичайних занять позивача та її представника - адвоката Верби А.П. складає саме по 3723 грн кожному, будь-яких належних та допустимих доказів в даній частині суду не надано, до дня ухвалення рішення у справі - 27 листопада 2018 року, позивач жодного разу до судового засідання не з`явилася. Крім того, судом враховується, що надання професійної правничої допомоги адвокатом не є відривом від звичайних занять, а є його професійною діяльністю.

Також судом враховується, що справа є невеликої складності, а тому для підготовки позовної заяви до суду особі, яка надає професійну правничу допомогу, достатньо 2 години, що відповідно до доданого розрахунку складає 800 грн за годину.

Щодо стосується стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат за представництво інтересів позивача у судовому засіданні, судом враховується, що судових засідання у справі було призначено лише 2, а тому в даній частині з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 1600 грн (800*2).

Судові витрати за ознайомлення з матеріалами справи в суді першої інстанції тривалістю 1 год вартістю 800 грн та за підготовку відповіді на відзив відповідача тривалістю 2 години вартістю 1600 грн розподілу не підлягають, оскільки представник позивача ОСОБА_2 не ознайомлювався з матеріалами справи та відповідь на відзив відповідача не складав.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення та, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, стягнути з відповідача на користь позивача фактично понесені судові витрати у розмірі 6020 грн, що складаються з 20 грн за отримання інформації з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно; 800 грн усної консультації тривалістю 1 год.; 400 грн за підготовку та направлення адвокатського запиту з приводу отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача тривалістю 0,5 год.; підготовку позовної заяви до суду тривалістю 2 годин вартістю 1600 грн; за представництво інтересів особи у двох судових засіданнях вартістю 1600 грн; за аналіз судової практики місцевих судів, апеляційного суду, ВССУ, ВСУ з розгляду подібної категорії справ тривалістю 2 год. вартістю 1600 грн. Три гривні сплаченої позивачем комісії під час оплати послуг за отримання інформації з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме стягненню з відповідача в якості судових витрат не підлягають, оскільки відповідно до норм ч.3 ст. 133 ЦПК України такі витрати не належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 6020 (шість тисяч двадцять) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. Учасник справи, якому повне додаткове рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: