Єдиний унікальний номер справи № 489/3652/17
Провадження № 22-ц/812/50/20 Головуючий в апеляційній інстанції - Самчишина Н.В.
Постанова

іменем України

20 січня 2020 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Самчишиної Н.В.,

суддів: Прокопчук Л.М., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

представника відповідача Департаменту ЖКГ ММР - Семенчук А.В.,

третьої особи - ОСОБА_3 ,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва, яке ухвалене 16 вересня 2019 року, під головуванням судді Рум`янцевої Н.О., у приміщенні Ленінського районного суду м. Миколаєва, повний текст рішення складено 26 вересня 2019 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремсервіс-Н», Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради (далі Департамент ЖКГ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

встановила:

01 серпня 2017 року ОСОБА_1 пред`явила до Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» (далі - ЖКП ММР «Південь»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремсервіс-Н» (далі - ТОВ «Ремсервіс-Н») вищезазначений позов, який обґрунтовувала наступним.

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 02 червня 2005 року вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Квартира розташована на 9 поверсі 9 поверхового будинку та складається з 3 кімнат.

Після проведення у вересні-жовтні 2015 року ТОВ «Ремсервіс - Н» за замовленням ЖКП ММР «Південь» ремонту покрівлі будинку, відбулися затікання стелі та стін квартири позивача атмосферними опадами, внаслідок чого їй було завдано майнову шкоду. Це стало приводом її скарг в ЖКП ММР «Південь», Департамент ЖКГ.

Як на думку позивача, в результаті неякісного ремонту крівлі будинку, її квартиру стало заливати атмосферними опадами, в результаті чого квартира потребує поточного ремонту.

Оскільки балансоутримувачем зазначеного будинку є ЖКП ММР «Південь», представник позивача ОСОБА_3 звернувся до нього з заявою про усунення несправності покрівлі та проведення ремонтних робіт у залитій квартирі позивача, проте йому відмовлено.

До того ж, неправомірними діями та бездіяльністю відповідачів щодо неї та через значні пошкодження житла, їй завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях. Позивач є особою з інвалідністю 1 групи і вона не має можливості переїхати до іншого житла та вимушена проживати у пошкодженій квартирі, що додатково впливає на її загальний стан здоров`я та морально пригнічує.

-2-

Посилаючись на викладене, позивач просила стягнути з відповідачів у відшкодування майнової шкоди 35 505 грн. за залиття квартири та 20 000 грн. компенсації моральної шкоди.

Протокольною ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2019 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_2 до участі у справі в якості співвідповідача залучено Департамент ЖКГ.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з Департаменту ЖКГ на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 30 934 грн. 00 коп. та моральну шкоду 2 000 грн. 00 коп.

В задоволенні позовних вимог до ЖКП ММР «Південь», ТОВ «Ремсервіс-Н» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - відмовлено.

Стягнуто з Департаменту ЖКГ на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Додатковим рішенням цього суду від 07 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Департаменту ЖКГ на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертизи у розмірі 1 770 грн.

Рішення суду першої інстанції про стягнення тільки з Департаменту ЖКГ завданої майнової та моральної шкоди мотивовано тим, що оскільки підрядною організацією ТОВ «Ремсервіс-Н» здійснено ремонтні роботи на замовлення Департаменту ЖКГ та останній перевірив якість виконаний робіт, про що складено відповідний Акт, то належним відповідачем є саме Департамент ЖКГ.

Не погодившись з зазначеним рішенням, Департамент ЖКГ , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача відносно Департаменту ЖКГ у повному обсязі, з підстав неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи.

Апелянт вказував, що клопотання позивача та ухвала суду про залучення співвідповідачем у даній справі Департаменту ЖКГ відсутні. До того ж, 11 червня 2018 року всі строки щодо залучення до участі у справі співвідповідачів спливли. При цьому позивач знав про Департамент ЖКГ та міг залучити його в якості відповідача, що не суперечило б п.п.1-4 ст. 51 ЦПК України. Зазначене позбавило право Департамент ЖКГ подати клопотання про розгляд справи спочатку не пізніше двох днів з дня вручення відповідної ухвали та скористатися правом висловити свої питання експерту на проведення експертизи, надати вичерпні пояснення з приводу даної справи.

Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги те, що мають суперечності акт складений від 18 травня 2017 року та лист Департаменту ЖКГ від 25 травня 2017 року щодо причин замокання квартири позивача, огляд якої проводився за участю ОСОБА_3 .

Наполягав на тому, що роботи з капітального ремонту покрівлі житлового будинку, що виконані ТОВ «Ремсервіс - Н» за замовленням Департаменту ЖКГ на підставі договору підряду були виконані з дотримання всіх вимог законодавства.

До того ж, як встановлено експертом всі дефекти по заливу квартири були сухі та мали застарілий характер. Встановлені експертом причини залиття квартири позивача не відповідають дійсності, оскільки вказані експертом роботи не входили до робочого проекту капітального ремонту покрівлі та не виконувались ТОВ «Ремсервіс - Н». Експерт помилково розрахував вартість ремонтно-будівельних робіт по ремонту квартири, а не вартість будівельно-монтажних робіт та будівельних матеріалів, до того ж в приміщеннях квартири АДРЕСА_3 , що не стосується квартири позивача. Крім того, висновок експерта в частині визначення видів, об`ємів та вартості будівельних робіт ґрунтується виключно на припущеннях.

-3-

Також матеріали справи не містять доказів на підтвердження звернення позивача про складання акта-претензії відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що на думку апелянта є висновком того, що претензії позивач не має.

Крім того, Департамент ЖКГ вважав, що позивачем недоведені позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди. Департамент ЖКГ не вбачав підстав для задоволення позовних вимог відносно нього через відсутність його вини у завданні матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача, посилаючись на необґрунтованість її доводів, просив залишити скаргу без задоволення.

Відзиву на апеляційну скаргу інші учасники справи не подали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, дослідивши докази по справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 . Вказана квартира розташована на 9 поверсі 9 поверхового будинку та складається з 3 кімнат, житловою площею 39,7 кв.м., загальною площею 57,7 кв.м.

Згідно з договором на утримання житлових будинків, споруд та прибудинкових територій від 18 липня 2007 року, вказаний багатоквартирний житловий будинок переданий Миколаївською міською радою на баланс ЖКП ММР «Південь» (т. 1 а. с. 5-7, 32-37).

В вересні-грудні 2015 року на підставі договору підряду № 749 від 10 серпня 2015 року, із змінами за додатковою угодою № 1 від 02 листопада 2015 року, із замовником Департаментом ЖКГ, ТОВ «Ремсервіс-Н» був проведений капітальний ремонт покрівлі житлового будинку АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 156-216).

29 січня 2016 року Управлінням ДАБІ у Миколаївській області зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, а саме капітальний ремонт покрівлі житлового будинку по АДРЕСА_2 .

З акту обстеження від 20 січня 2017 року, вбачається, що позивач зверталася до начальника ЖЕП-15 з приводу перевірки стану її квартири через залиття зливами, у зв`язку з чим була направлена комісія в квартиру АДРЕСА_1 , яка встановила сліди замокання на стелі в житлових кімнатах, коридорі, кухні та припустила виникнення замокання при косому дощі через міжпанельні шви (т. 1 а.с.9).

-4-

Із заяви від 24 квітня 2017 року вбачається, що ОСОБА_3 звертався до Департаменту ЖКГ з проханням вирішення питання ущільнення покрівлі з шахтою ліфта та проведення ремонту квартири, посилаючись на залиття квартири атмосферними опадами після проведення капремонту покрівлі у вересні-жовтні 2015 рок, причиною якої, після огляду працівником технагляду ОСОБА_7 з представником фірми «Ремсервіс-Н» з його участю, стала сухість кровельних конструкцій і нещільне стикування крівлі з шахтою ліфта (т.1 а.с.14).

Актом від 18 травня 2017 року, складеним працівниками ЖЕП - 15, затвердженого начальником ЖЕП-15, зафіксовано те, що ремонт покрівлі житлового будинку, в якому розташована квартира позивача, проводився у 2015 році. Відливи на ліфтовій шахті виконані з порушенням СНІП, а саме закріплені врівень зі стіною, що призвело до протікання опадів всередину ліфтової шахти, загальний коридор та в квартиру позивача (т. 1 а.с.15).

З листа від 26 травня 2017 року Департаменту ЖКГ вбачається, що 24 травня 2017 року при проведення огляду покрівлі, машинного приміщення ліфту та примикань, зазначених позивачем нових слідів залиття покрівлі в квартирі та під`їзді не виявлено, лише старі, сухі. При огляді приміщення зовні визначена необхідність проведення гідроізоляції цокольної частини по всьому периметру (має тріщини та відслоєння штукатурного шару) (т.1 а.с.16).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2018 року за клопотанням представника позивача у справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза. На вирішення експерта поставлені питання щодо наявності пошкоджень в квартирі позивача, їх причин та вартості відновлювального ремонту.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 125-089 від 26 листопада 2018 року, складеним експертом Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області Лесків С.А., на момент дослідження встановлено, що у всіх приміщеннях квартири позивача, крім приміщення санвузла, а саме: коридорі, кухні, 3 житлових кімнатах спостерігаються дефекти, які утворилися на поверхні стель, стін, внутрішніх дверних блоках та підлозі внаслідок залиття водою. Зокрема, внаслідок залиття після виконання робіт з капітального ремонту покриття покрівлі житлового будинку ТОВ «Ремсервіс-Н» в 2015 році, а саме: відсутність гідроізоляції цокольної частини машинного приміщення ліфту по периметру, в зв`язку з наявністю тріщин та відшарування штукатурного шару, відливи на ліфтової шахті виконані з порушенням ДСТУ-Н Б А.3.1 - 23:2013, а саме: закріплені в рівень із стіною, при цьому при опадах вода стікає по стінах, руйнує їх, попадає до внутрішнього приміщення ліфтової шахти, загальний коридор та в квартиру № 51 , яка знаходиться на 9 поверсі, тріщини та відсутність штукатурного шару на парапеті житлового будинку, що є причинним зв`язком між залиттям квартири № 51 та ремонту покрівлі житлового будинку в 2015 році. Експертом зафіксовано в коридорі - наявність жовто-бурих плям води на стелі, відшарування водоемульсійного шару стін окремими містами, на дверних коробках тріщини, здуття, відшарування фарбового шару, полотна деформовані та мають нещільний притвір по периметру коробки, на підлозі - відставання рулонного матеріалу в стиках, здуття, деформація окремими місцями; на кухні - наявність жовто-бурих плям води на стелі, відшарування водоемульсійного шару; в житлових кімнатах - наявність жовто-бурих плям води на стелі по всій площі та в місцях примикання стін до перекриття, відшарування водоемульсійного шару, на стінах - намокання, деформація та наявність жовто-бурих плям. Вказані пошкодження обробних покриттів є порушенням ДСТУ-Н Б А.3.1 - 23:2013 і відносяться до тих дефектів конструктивних елементів, які могли утворитися в результаті їх залиття. На час дослідження всі дефекти, по заливу квартири сухі та мають застарілий характер.

-5-

Експертом зазначено, що на час проведення дослідження, роботи по проведенню гідроізоляції цокольної частини машинного приміщенням ліфту по всьому периметру виконані, відливи встановлені. Нових слідів заливу квартири на час дослідження не виявлено. Визначено загальну вартість відновлювального ремонту цієї квартири - 30 934 грн.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків. При цьому, висновком експерта, згідно зі ст. 102 ЦПК України, є докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, постановлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Мотивуючи свій висновок, експерт категорично дійшов висновку, що залиття квартири позивача відбулося після виконання робіт з капітального ремонту покриття покрівлі житлового будинку ТОВ «Ремсервіс-Н» в 2015 року через відсутність гідроізоляції цокольної частини машинного приміщення ліфту по периметру, в зв`язку з наявністю тріщин та відшарування штукатурного шару, відливи на ліфтової шахті виконані з порушенням ДСТУ-Н Б А.3.1 - 23:2013, а саме: закріплені в рівень із стіною, при цьому при опадах вода стікає по стінах, руйнує їх, попадає до внутрішнього приміщення ліфтової шахти, загальний коридор та в квартиру № 51 , яка знаходиться на 9 поверсі, тріщини та відсутність штукатурного шару на парапеті житлового будинку, що є причинним зв`язком між залиттям квартири № 51 та ремонту покрівлі житлового будинку в 2015 році

Вказаний висновок експерта узгоджується з іншими письмовими доказами та є належним та допустимим доказом.

Сам по собі лист Департаменту ЖКГ від 26 травня 2017 року на адресу ОСОБА_3 , зі змісту якого слідує, що в результаті огляду покрівлі, машинного приміщення ліфту та примикань встановлено лише в приміщенні зовні необхідність проведення гідроізоляції цокольної частини по всьому периметру (має тріщини та відслоєння штукатурного шару), висновку експерта не спростовує, оскільки не містить причин залиття квартири позивача.

Будь-яких інших належних на допустимих доказів, які б ставили під сумнів вищезазначений висновок експерта, відповідачем Департаментом ЖКГ суду не надано, хоча це згідно приписів ст. 81 ЦПК України, є його обов`язком.

Отже, вказаний висновок експерта узгоджується з іншими письмовими доказами та є належним та допустимим доказом. При цьому зазначення у висновку експертом номеру будинку 71, замість №74, є опискою, що підтверджуєтеся його письмовими поясненнями (т. 2 а.с. 93).

Згідно із ст. ст. 30, 31 Закону України «Про місцеве самоврядування» та ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (чинний на час виникнення спірних правовідносин) до повноважень виконавчих органів місцевих рад віднесено управління об`єктами житлово-комунального господарства, що перебувають у комунальній власності відповідних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, а також визначення виконавця житлово-комунальних послуг та їх переліку. Капітальний ремонт будівель та споруд, що перебувають у комунальній власності, також відносяться до власних (самоврядні) повноважень органів місцевого самоврядування.

Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76 (далі-Правила) визначені поняття, а також порядок організації та проведення поточних ремонтів та капітальних ремонтів будівель та їх конструктивних елементів.

-6-

Роботи з капітального ремонту об`єктів житлово-комунального господарства здійснюються на підставі розробленої проектно-кошторисної документації на капітальний ремонт, а порядок проведення та фінансування капітального ремонту житлових будинків повинні встановлюватися відповідно до вимог нормативно-правових та нормативно-технічних документів ( п. 2.5.2 Правил).

Положенням про департамент житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради, затвердженим рішенням міської ради від 12 грудня 2013 року № 36/2 (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що компетенцією департаменту є, зокрема виконання функцій замовника з будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонту, а також газифікації житлового фонду і утримання об`єктів комунального призначення згідно із затвердженими міськими програмами, державним і міським бюджетним фінансуванням; здійснення контролю за реконструкцією, будівництвом, ремонтом та утриманням об`єктів житлово-комунального господарства, освоєнням виділених бюджетних коштів та ефективним їхнім використанням за призначенням (п.4.6, 4.23 Положення).

За такого, з огляду на те, що протиправність дій відповідача презюмується, а протилежного ним не доведено, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність вини Департаменту ЖКГ в пошкодженні квартири позивача внаслідок залиття після капітального ремонту покрівлі будинку, проведеного за його замовленням ТОВ «Ремсервіс-Н», якість виконання робіт якого була ним перевірена. Тому саме Департамент ЖКГ на підставі ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати шкоду завдану позивачу.

При цьому, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про відсутність вини Департаменту ЖКГ у пошкодженні квартири позивача, оскільки вони спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи, у тому числі висновком експерта.

Департаментом ЖКГ у даній справі не було надано суду належного доказу того чи потребувалось проведення вказаних експертом робіт у зв`язку з проведенням капітального ремонту покрівлі, що встановлені експертом як причини залиття квартири позивача.

Сам суд за діючим законодавством не вправі застосовувати ніякі спеціальні пізнання, крім юридичних.

Твердження в апеляційній скарзі Департаменту ЖКГ про те, що після залучення до участі у справі в якості відповідача він не зміг скористатися своїм право заявити клопотання про розгляд справи спочатку, надати вичерпні пояснення з приводу даної справи, поставити свої питання експерту для проведення експертизи не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що права відповідача Департаменту ЖКГ на подання доказів у справі та розгляд справи спочатку судом не обмежено.

Представник відповідача знайомився з матеріалами справи, надавав відзив на позовну заяву та наявні у нього докази, йому була надана можливість заявляти клопотання, бути присутнім в судових засіданнях, надавати пояснення та усі наявні у нього докази.

Між тим, відповідач не скористався своїм правом, клопотання щодо розгляду справи спочатку та призначення у справі додаткової або повторної експертизи не заявив.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що не складення акту-претензії відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, свідчить про відсутність претензії позивача, не заслуговують на увагу, оскільки не є безспірною підставою для відмови в позові.

Відповідач Департамент ЖКГ, обґрунтовуючи заперечення проти позову, не погоджувався із встановленою експертом вартістю відновлювального ремонту, проте доказів на спростування висновку експерта не надав.

-7-

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині вирішення вимог про відшкодування моральної шкоди.

Так, суд першої інстанції, враховуючи обставини справи, характер і обсяг моральних страждань, яких зазнала позивачка внаслідок пошкодження її майна, вину відповідача та, виходячи з вимог розумності і справедливості, дійшов обґрунтованого висновку про достатність розміру грошового відшкодування моральної шкоди позивачу в 2 000 грн.

За таких обставин, рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для його скасування, оскільки зводяться до припущень та незгоди відповідача з висновками суду, з його оцінкою.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, за правилами, передбаченими статтею 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: Л.М. Прокопчук

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 20 січня 2020 року.