Справа № 638/9195/20
Провадження № 2-з/638/376/20
Провадження № 2/638/3900/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Штих Т.В.

за участі секретаря Дзюба Є.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів, витребування майна та часток у статутному капіталі, визнання особистими зобов`язань, визнання недійсними договорів іпотеки та купівлі- продажу земельних ділянок, стягнення сум, -

встановив:

06 липня 2020 року ОСОБА_1 в особі адвоката Репеті В.О. звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відповідно до якого просила визнати недійсним шлюбний договір від 03.04.2019, договір про поділ спільного майна подружжя від 03.04.2019, договір дарування частки у статутному капіталі ТОВ «Маун» (ідентифікаційний код 35074013) від 03.04.2019, договір дарування ННТ № 550025 від 03.04.2019 автомобіля SKODA OCTAVIA A5, Договір дарування ННТ № 550026 від 03.04.2019 автомобіля MERCEDES-BENZ G 350 TD, укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнати особистими зобов`язання ОСОБА_2 за Договором позики від 16.09.2019, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , визнати недійсним договір іпотеки від 16.09.2019, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , визнати недійсним договори купівлі-продажу земельних ділянок від 01.11.2019, укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , витребувати майно з чужого незаконного володіння.

Через канцелярію суду від представника позивача, адвоката Репеті В.О., надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на житловий будинок літ. К-2 загальною площею 410,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), який належить ОСОБА_2 ; земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :07:020:0010 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), яка належить ОСОБА_2 ; земельну ділянку площею 0,015 га, кадастровий номер :01:004:0061 за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 216), яка належить ОСОБА_4 ; земельну ділянку площею 0,2907 га кадастровий номер :01:004:0062 за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 216), яка належить ОСОБА_4 ; автомобіль MERCEDES-BENZ G 350 TD, 2013 року випуску, VIN-код: НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_3 ; автомобіль MERSEDES-BENZ S 500, 2013 року випуску, VIN-код: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_2 ; автомобіль SKODA OCTAVIA A5, 2012 року випуску, VIN-код: НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , зареєстрований за ОСОБА_2 ; автомобіль ГАЗ 3302-288, 2013 року випуску, VIN-код: НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_7 , зареєстрований за ОСОБА_2 ; автомобіль ГАЗ 330202-388, 2011 року випуску, VIN-код: НОМЕР_8 , реєстраційний номер НОМЕР_9 , зареєстрований за ОСОБА_2 ; автомобіль ГАЗ 3307, 2002 року випуску, VIN-код: НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_11 , зареєстрований за ОСОБА_2 ; частку у статутному капіталі ТОВ «МАУН» (ідентифікаційний код 35074013), номінальною вартістю 2 641 414,14 гривень, що складає 100 відсотків статутного капіталу товариства, яка належить ОСОБА_3 ; майно, яке належить ТОВ «МАУН» (ідентифікаційний код 35074013): нежитлову будівлю літ. «А-3» загальною площею 832,43 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01); земельну ділянку площею 0,0552 га за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :02:015:0004. Заборонити ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 укладати усі види угод, пов`язані з відчуженням та розпорядженням вищевказаним нерухомим майном, транспортними засобами та часткою у статутному капіталі ТОВ «МАУН» (ідентифікаційний код 35074013).

В судовому засіданні 19 жовтня 2020 року представник позивача просив призначити судово-психіатричну експертизу на вирішення якої поставити питання чи могла ОСОБА_1 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент укладення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору дарування частки у статутному капіталі ТОВ « Маун» від 03 квітня 2019, договору дарування ННТ № 550025 від 03.04.2019, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Манерко Л.М., договору дарування ННТ № 550026 від 03.04.2019, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Манерко Л.М., договору про поділ спільного майна подружжя від 03.04.2019, шлюбного договору від 03.04.2019, а саме- на 03.04.2019 року з урахуванням тану її психічного здоров`я.

Сторони у судовому засіданні не заперечували проти призначення вказаної експертизи. Представник відповідача надав до суду свої пояснення з приводу клопотання про призначення експертизи.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого клопотання, оскільки вирішення питання про усвідомлення своїх дій та керування ними є необхідним для повного і об`єктивного розгляду цивільної справи, та потребує спеціальних знань в області психології та психіатрії.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов : 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Оскільки для проведення екпертизи потрібний значний проміжуток часу, на час проведення експертизи провадження по справі слід зупинити.

Крім того представник позивача звернувся до суду з клопотанням про забезпечення позову.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову представник позивача посилається на те, що більша частина майна, яке належало ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності вже переоформлено та обтяжено ОСОБА_2 на користь інших осіб, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Таким чином, існує висока імовірність того, що спірне майно у подальшому може бути додатково відчужене на користь інших осіб, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача. Крім того, подальше відчуження майна на користь третіх осіб призведе до неможливості застосування реституції та поновлення порушених прав позивача.

Представник позивача наполягав на задоволення вимог заяви про забезпечення позову.

Представники відповідачів категорично заперечували проти вказаного клопотання.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає заяву про забезпечення позову такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно до п.1, п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

З вищенаведених роз`яснень вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання та утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно пункту 43 рішення ЄСПЛ по справі "Шмалько проти України" зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як визначив Пленум Верховного суду України в Постанові від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

За змістом ст.151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» , а саме: у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову повинно застосовуватися із врахуванням принципу рівноправності сторін у спорі і не повинно призводити до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, так як справа по суті ще не вирішена та факт порушення законних прав позивача не встановлений.

Із матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник спір щодо спільного майна, переданого ОСОБА_2 на підставі шлюбного договору від 03.04.2019, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Манерко Л.М. 03.04.2019, зареєстрований в реєстрі за № 181, договору про поділ спільного майна подружжя від 03.04.2019, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Манерко Л.М. 03.04.2019, зареєстрований в реєстрі за № 180, а також договорів дарування.

Позивач вважає вказані договори такими, що підлягають визнанню недійсними судом з підстав, що викладені у позовній заяві.

У подальшому, відповідач здійснив розпорядження спірним майном, уклавши наступні договори: договір купівлі-продажу № 1 частки у статутному капіталі ТОВ «Маун» від 16.09.2019 з ОСОБА_3 ; договір купівлі-продажу № 4292/19/005617 від 11.04.2019 автомобіля MERCEDES-BENZ G 350 TD з ОСОБА_3 ; договір позики від 16.09.2019 з ОСОБА_3 на суму 5 000 000,00 грн.; договір іпотеки від 16.09.2019 з ОСОБА_3 , яким в іпотеку передано житловий будинок загальною площею 410,3 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) та земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :07:020:0010 за адресою: АДРЕСА_1 ; договір позики від 09.04.2019 з ОСОБА_5 , за яким ОСОБА_2 надав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1 572 002,00 грн.; договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер :01:004:0061, площа 0,015 га, та кадастровий номер :01:004:0062, площа 0,2907 га з ОСОБА_4 ..

У власності ТОВ «Маун», 35% статутного капіталу якого до укладання договору дарування частки від 03.04.2019 належало позивачу, перебуває нежитлова будівля літ. «А-3» загальною площею 832,43 кв.м. та земельна ділянка площею 0,0552 га, кадастровий номер :02:015:0004. Станом на сьогоднішній день, 100% частки у статутному капіталі ТОВ «Маун» належить ОСОБА_3 .. Відповідно до ч. 2 ст. 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» рішення про надання згоди на вчинення правочину, якщо вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 50 відсотків вартості чистих активів товариства відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності, приймаються виключно загальними зборами учасників, якщо інше не передбачено статутом товариства.» Таким чином, на сьогоднішній день ОСОБА_3 має одноосібне право без згоди позивача розпоряджатись усім майном товариства, в тому числі приймати рішення про відчуження основних засобів товариства.

Станом на сьогоднішній день спірне майно перебуває у власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Спір між сторонами триває.

Виходячи із наведених обставин та наявних у справі доказів, вартості майна, що є предметом спору, поведінки відповідачів, тривалості спірних відносин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Приймаючи рішення про часткове задоволення клопотання про накладення арешту, суд виходив із того, що вказані дії можуть мати ознаки втручання у господарську діяльність суб`єкту господарювання, тому клопотання про накладення арешту на частку у статутному капіталі ТОВ «МАУН» (ідентифікаційний код 35074013), номінальною вартістю 924494,95 гривень, що складає 35 відсотків статутного капіталу товариства, яка належить ОСОБА_3 є неспівмірною, а тому вважає за необхідне заборонити ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 укладати усі види угод, пов`язані з відчуженням та розпорядженням часткою у статутному капіталі ТОВ «МАУН» (ідентифікаційний код 35074013), номінальною вартістю 924494,95 гривень, що складає 35 відсотків, які належали до укладання спірного договору позивачеві.

Суд окремо зазначає, що до заяви про забезпечення позову від 12 жовтня 2020 року не надані дані про цільове використання земельних ділянок, а саме щодо «рекреаційного призначення», не вказане як саме використовуються вказані ділянки, яка діяльність на них відбувається, що також може впливати на вирішення питання забезпечення позову. Суд вважає вказані вимоги ( щодо арешту земельних ділянок) передчасними. Такі ж підстави були зазначені і в ухвалі від 07 жовтня 2020 року, проте сторона позивача не надала відповідних даних, а лише збільшила кількість земельних ділянок, на які просила накласти арешт. Суд залишається на позиції передчасності вказаного клопотання в частині накладення арешту на земельні ділянки.

15 жовтня 2020 року представник відповідача звернувся із клопотанням про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса Харківського МНО Харківської області Манерко Л.М. ( м. Харків 6166 вул. Бакуліна 9/13).

Представник позивача заперечував проти вказаного клопотання та пояснив, що ніякі права та обов`язки нотаріуса рішенням суду не будуть зачіпатися. Просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання.

Представники відповідача наполягали на задоволенні вказаного клопотання та вказали, що саме нотаріус повинна була перевірити спроможність підписувати спірні договори позивачем.

Суд вважає, що вказане клопотання підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі, або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. У разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. У заявах про залучення третіх осіб повинно бути зазначено, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Суд вважає, що представник відповідача- адвокат Лагутін І.В. зміг довести необхідності долучення до справи вказаної особи, в клопотаннях зазначено, з яких саме підстав та надані повні дані щодо особи, яку необхідно долучити.

Також представником позивача заявлені клопотання про витребування доказів, а саме від АТ « ПУМБ» ( , адреса 04070 м. Київ вул. андріївська, 4) копію депозитного договору № 277523448 від 25.03.2019, укладеного між ОСОБА_2 та АТ « ПУМБ». Виписку про стан та рух грошових коштів, що знаходяться на депозитному рахунку № НОМЕР_12 з моменту відкриття рахунку та по сьогоднішній день. Витребувати від АТ « Альфа- Банк» ( , адреса м. Київ вул. Велика Васильківська б. 100) копію договору про відкриття банківського рахунку, укладеного між ОСОБА_2 та АТ « Альфа- Банк», виписку про рух грошових коштів, що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_13 з моменту відкриття рахунку та по сьогоднішній день, а також витребувати у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 копії договорів про купівлю- продажу частки у статутному капіталі ТОВ « Маун» ( ідентифікаційний код 35074013) у розмірі 100 відсотків статутного капіталу товариства, договору купівлі- продажу частки у статутному капіталі ТОВ « Маунтекс Агро» у розмірі 90 відсотків статутного капіталу, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ « ІМС-Маунтекс», договору купівлі- продажу частки у статутному капіталі ТОВ « Маунтекс» у розмірі 100 відсотків статутного капіталу товариства, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ « ІМС-Маунтекс», договору купівлі- продажу частки у статутному капіталі ТОВ Фірма « ЛВС» у розмірі 100 відсотків статутного капіталу товариства, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також копію договору купівлі- продажу частки у статутному капіталі ТОВ « Новаторбуд» у розмірі 45 відсотків статутного капіталу товариства, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Представники відповідачів категорично заперечували проти задоволення вказаного клопотання.

Суд, враховуючи та аналізуючи норми законодавства, підзаконних актів, роз`яснень та діючої судової практики, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач не зазначає, що у зв`язку з цим, з метою доведення позиції позивача по справі, виникла нагальна потреба у витребуванні вказаних доказів, серед іншого і у осіб та ТОВ, які не є учасниками по справі, що саме по собі не може бути предметом розгляду заяви про витребування доказів, так як вимоги вказаних клопотання виходять за межі позовних вимог, а також можуть містити розголошення банківської таємниці та порушити права господарюючих суб`єктів.

Відповідно до ч.1 ст.84 Цивільного процесуального кодексу України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням витребує такі докази. Натомість позивач не довів і навіть не не вказав, як саме вказані докази можуть вплинути на розгляд справи за вказаними позовними вимогами.

Керуючись ст. 149,150, 84, 103,53 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Репеті В.О. про призначення судово- психіатричною експертизи задовольнити.

Призначити у справі судову психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Державної установи « Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» . Адреса 04080 м. Київ вул. Кирилівська б. 103. На вирішення експертів якої поставити наступне питання: чи могла ОСОБА_1 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент укладення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору дарування частки у статутному капіталі ТОВ « Маун» від 03 квітня 2019, договору дарування ННТ № 550025 від 03.04.2019, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Манерко Л.М., договору дарування ННТ № 550026 від 03.04.2019, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Манерко Л.М., договору про поділ спільного майна подружжя від 03.04.2019, шлюбного договору від 03.04.2019, а саме- на 03.04.2019 року з урахуванням тану її психічного здоров`я.

В розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи 638/9195/20. Попередити експертів про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України.

Витрати, пов`язані з проведенням дослідження покласти на ОСОБА_1 .

Роз`яснити сторонам положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

На час проведення екпертизи провадження по справі зупинити.

У відповідності до вимог ст. 353 ЦПК України ухвала про призначення судової експертизи може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Репеті В.О., про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 укладати усі види угод, пов`язані з відчуженням та розпорядженням часткою у статутному капіталі ТОВ «МАУН» (ідентифікаційний код 35074013), номінальною вартістю 924494, яка раніше належала ОСОБА_1 .

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_14 , адреса проживання: АДРЕСА_4 , «для ОСОБА_1 », адреса реєстрації: АДРЕСА_5 .

Відповідачі:

- ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_15 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ;

- ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_16 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 ;

- ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_17 , адреса реєстрації: АДРЕСА_7 ;

Ухвала підлягає виконанню органами або суб`єктами, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав.

Копію ухвали направити для відома та виконання сторонам у справі та Департаменту реєстрації Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н. Конституції, 7), сервісному центру МВС України в Харківській області (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 26).

Відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення до виконання ухвали - три роки.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала в цій частині може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Залучити до участі при розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів, витребування майна та часток у статутному капіталі, визнання особистими зобов`язань, визнання недійсними договорів іпотеки та купівлі- продажу земельних ділянок, стягнення сум приватного нотаріуса Харківського МНО Харківської області Манерко Л.М. ( м. Харків 6166 вул. Бакуліна 9/13) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову.

Ухвала в цій частині є остаточна.

Заяви представника позивача за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів, витребування майна та часток у статутному капіталі, визнання особистими зобов`язань, визнання недійсними договорів іпотеки та купівлі- продажу земельних ділянок, стягнення сум про витребування доказів залишити без задоволення.

Ухвала в цій частині може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі до Дзержинського районного суду м. Харкова протягом 15 днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.В. Штих