Єдиний унікальний номер 243/1384/20
Номер провадження 22-ц/804/2931/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Номер справи № 243/1384/20

Номер провадження 22-ц/804/2931/20

21 жовтня 2020 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі колегії:

судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Ротар Я.Б.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецькій області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини

- за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 липня 2020 року, повний текст якого складено суддею Воронковим Д.В. в м. Слов`янську у приміщенні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області 13 липня 2020 року, час ухвалення рішення суду зазначений у протоколі в період часу з 10 годин 20 хвилин до 10 годин 30 хвилин, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

14 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області в якому просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяця з моменту набрання чинності судовим рішенням для прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог послався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла зазначений спадкодавець. Рішенням Ірпінського міського суду Києвської області від 07.10.2019 року було встановлено факт її смерті.

Строк пропустив того, що українським судом була допущена тяганина по встановленню факту смерті.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області 13 липня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що не звертався до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки пропустив 6-ти місячний строк, що для нього було очевидним. Вважає, що судом першої інстанції не правильно розтлумачений п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року.

Посилаючись на українське законодавство та рішення Європейського суду з прав людини просив скасувати оскаржуємо рішення.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Сторони не скористалися своїм правом на подання відзиву відповідно до вимог статті 360 ЦПК України.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Сторони, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.65-77), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно вимог ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Єнакієве Донецької області померла ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 16.10.2019 року (а.с.5).

З заповіту від 28.09.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Єнакієвської державної нотаріальної контори Браташевською Г.О. за № 2-3330, вбачається, що ОСОБА_2 заповіла все своє майно ОСОБА_1 .

З листа державного нотаріуса Першої Слов`янської державної нотаріальної контори Алперіної О.Ю. від 09.06.2020 року №953/01-16 встановлено, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відсутня.

Тобто позивач до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертався.

Враховуючи положення:

Частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу);

Частин 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини;

Частин 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто;

Частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини;

Частини 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини;

Пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Пунктами 1, 3 глави 13 розділу I Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом. Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії;

Суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

З таким висновком погоджується і колегій суддів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У ч. 1 ст. 13 ЦПК України зазначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Законодавством України передбачений чіткий алгоритм дій для прийняття спадщини (який повинен зробити спадкоємець), саме тому Пленум Верховного Суду України у п.24 Постанови № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року передбачив, що при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

Крім того, в позові не зазначено, ким порушено право позивача, яким чином воно порушено, відповідно, яким чином воно повинно бути відновлено.

Довід апеляційної скарги про те, що позивач не звертався до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки пропустив 6-ти місячний строк, що для нього було очевидним, а також судом першої інстанції не правильно розтлумачений п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року не заслуговує на увагу, оскільки позивач порушив встановлений порядок для прийняття спадщини, а суд першої інстанції правильно визначив правовідносини та застосував матеріальне право, в тому числі роз`яснення, що містяться у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року.

Посилання в апеляційній скарзі на рішення Європейського суду з прав людини, на норми Конвенції з прав людини, ст.1 Першого протоколу до Конвенції є безпідставними та не впливають на правильність судового рішення.

Позивач не набув права власності, отже і не може мирно володіти тим майном, якого в нього не має.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 25 серпня 2020 року (а.с.52-53) задоволено клопотання ОСОБА_1 та відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1261 гривні 20 копійок до ухвалення Донецьким апеляційним судом рішення у даній справі.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у визначеному розмірі.

Керуючись ст. ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області 13 липня 2020 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 1261 (однієї тисячі двісті шістдесят однієї) гривні 20 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: