Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/667/20
Провадження № 2/483/426/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

23 липня 2020 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Казанлі Л.І.,

за участю секретаря Гречки С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадженняцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

18 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 серпня 2015 року він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з будинком йому перейшла у власність земельна ділянка розміром 0,25 га для обслуговування житлового будинку. Вказаний вище будинок спадкодавиця ОСОБА_4 придбала на підставі договору купівлі-продажу у відповідачки ОСОБА_3 від 18 грудня 1997 року. Під час укладення вказаної угоди питання про відчуження земельної ділянки не було вирішено належним чином. Посилаючись на викладене, просив визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги. Відповідачки будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, а також за останнім відомим місцем проживання у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не з`явилися, про причини своєї неявки не повідомили.

Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов такого.

З договору купівлі-продажу житлового будинку від 27 лютого 1997 року (а. с. 8), вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 продала відповідачці ОСОБА_3 цілий жилий будинок з господарськими та побутовими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

18 грудня 1997 року було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого вказаний житловий будинок придбала ОСОБА_4 (а. с. 9).

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15 серпня 2014 року (а. с. 11) та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 серпня 2015 року (а. с. 12), позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та, відповідно власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 42296887 від 14 серпня 2015 року (а. с. 13).

Згідно з державним актом на право приватної власності на землю (а. с. 10), попередній власниці ОСОБА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Парутинської Ради народних депутатів № 28 від 01 листопада 1993 року було виділено земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) за вказаною вище адресою.

Відповідно до ст. 30 ЗК України в редакції 1992 року, який діяв на час укладення договорів купівлі-продажу, при переході права власності на будівлю та споруду переходило у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності на земельну ділянку, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі.

Згідно з п. 1 ст. 120 ЗК України, який діє з 01 січня 2002 року, при переході права власності на будівлю та споруду право власності на земельну ділянку може переходити на підставі цивільно-правових угод.

Як вбачається з договорів купівлі-продажу, зміст ст. 30 ЗК України сторонам, що підписали договір, було роз`яснено нотаріусом.

Аналізуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що разом із житловим будинкомОСОБА_2 відчужувала ОСОБА_3 , а остання, в свою чергу - ОСОБА_4 також земельну ділянку для його обслуговування за цією ж адресою. Обставин, які б вказували, що попередні власники набули право власності на спірну земельну ділянку неправомірно, або, що на неї, окрім позивача, претендують інші особи, в суді не встановлено. Таким чином позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Судові витрати суд відносить на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263- 265ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, за цільовим призначенням - обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївської апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: