Справа № 562/1883/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ВОЗНЮК М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №572/899/20 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ :

ТзОВ «Веллфін» звернулось до суду із позовом в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача 84 402 грн. 50 коп. боргу за договором позики№204333, укладеного 09 червня 2017 року в електронній формі та понесені судові витрати в сумі 2 102 грн.

В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві зазначено, що 09 червня 2017 року позивачем укладено з ОСОБА_3 договір позики №204333 в електронній формі, за яким позикодавець надає позичальникові грошові кошти у сумі 2000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Умовами договору визначено, що позика надається строком на 9 днів, при чому датою укладення договору є дата перерахування коштівна банківський рахунок відповідача. Договір між сторонами по справі було укладено шляхом реєстрації відповідача в особистому кабінеті на сайті товариства та заповнення відповідної заявки. Про прийняте рішення позивач повідомив відповідача шляхом направлення СМС-повідомлення, яке містило електронне повідомлення з гіперактивним посиланням при переході на яке ОСОБА_3 отримала копію договору позики в електронному варіанті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція, відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» надається шляхом заповнення заяви (форми) про прийняття такої пропозиції. Моментом підписання такого договору є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Вказану заявку ОСОБА_3 оформил із ТОВ «Веллфін» 09 червня 2017 року, заявка останньої для отримання позики містила всі ідентифікуючі дані щодо позичальника із її фото. Отже, договір позики було оформлено між сторонами по справі.

Позивач посилається на ті обставини, що ТОВ виконало свої зобов`язання в повному обсязі, а відповідач не повернула отримані за договором позики кошти та не сплатила відсотки, внаслідок чого з боку останньої утворилась заборгованість в сумі 84 402 грн. 50 коп., які позивач просить стягнути з відповідача.

За клопотанням позивача дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до вимог п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України.

Відповідач заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не заявила. Однак, у строк, визначений ст.278 ЦПК України представником відповідача в інтересах довірителя подано відзив щодо заявлених ТзОВ «Веллфін» вимог. Відповідно до вказаного документу відповідач не визнає заявлені до неї вимоги в повному обсязі, в обґрунтування своєї позиції ОСОБА_2 зазначає, що позивачем не надано будь-яких доказів перерахування коштів у сумі 2 000 грн. на її картковий рахунок через оператора платіжної системи WAYFORPAY, оскільки будь-яих доказів такого переказу позивачем не надано. Крім цього, ОСОБА_2 зазначає, що ТзОВ «Веллфін» не вказано відомості щодо карткового рахунку, на який перераховувались вказані у позові кошти, виду його платіжної системи, емітента яким випущено таку картку, інформацію щодо держателя картки чи власника рахунку. Отже, позивач вважає позовні вимоги необґрунтованими. Крім цього, відповідач просить до вимог позивача застосувати позовну давність.

Клопотань від сторін не надходило.

Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу укладення договору позики.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що договір позики між сторонами по справі укладено в електронній формі, тобто, укладено електронний договір, яким, відповідно до п.5 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

На доведення вказаних обставин позивачем надано суду електронну заявку ОСОБА_2 на отримання позики, а також договір позики №304333 від 09 червня 2017 року, за умовами якого ТзОВ «Веллфін» (позикодавець) та ОСОБА_2 (позичальник) уклали договір, за яким позикодавець надає позичальнику на умовах, що передбачені даним договором, грошові кошти у розмірі 2000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язовується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначні у п.1.5. договору (1,9% від суми позики, але не менше, ніж 30 грн. за перший день користування позикою, 1,9% від суми позики щоденно за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного п.1.3 цього Договору; у разі, якщо позичальник не повернув суму позики у встановлений пунктом 1.3 Договору , нарахування вказаних вище процентів проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення).

Датою погашення позики є 18 червня 2017 року. Сукупна вартість позики складає на вказане число 2342 грн.

Переказ грошових коштів відповідачу здійснено на підставі договору про організацію переказу грошових коштів №ВП-180516-3 від 18 травня 2016 року, укладеного між ТзОВ «Веллфін» та ТзОВ ФК «Вей Фор Пей».

Договір між сторонами по справі укладено з урахуванням Правил надання грошових коштів у вигляді позики Товариством з обмеженою відповідальністю «Веллфін», затверджених наказом директора товариства №2-1 від 27 жовтня 2015 року.

Електронний договір між сторонами по справі укладено у відповідності до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», згідно із якою - пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Частиною 3 цієї ж норми встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 цього Закону).

Моментом підписання такого договору, відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом і т.і.

Згідно із ч.7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» - електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості, що міститься у довідці щодо заборгованості від 28 липня 2020 року, судом встановлено, що за умовами договору, укладеного між сторонами по справі 09 червня 2017 року, станом на 28 липня 2010 року обчислюється заборгованість, виходячи із 1116 днів простроченої позики, у сумі 84 402 грн. 50 коп., із яких : заборгованість з основною сумою позики складає 2 000 грн., заборгованість за відсотками згідно договору складає 42 243 грн. 50 коп., заборгованість за простроченими відсотками згідно договору складає 40 159 грн.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Договір підписаний сторонами по справі, що свідчить, на думку суду, про те, що сторони досягли домовленості з усіх суттєвих умов укладення договору та погоджувались на такі умови.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем доведено факт укладення сторонами по справі договору позики в електронній формі, в той час, як відповідачем не надано жодних доказів на доведення заперечень викладених у відзиві.

Таким чином, суд вважає вимоги ТзОВ «Веллфін» обгрунтованими.

Однак, ОСОБА_2 просить застосувати позовну давність до вимог ТзОВ.

Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність статтею 257 ЦК україни, визначена тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст.261 ЦК України).

У розрахунку заборгованості, наданому позивачем, зазначено, що позика надана у строк до 08 липня 2017 року, а тому починаючи з цієї дати розпочався перебіг позовної давності за цими вимогами.

В той же час позов до суду товариством подано 04 серпня 2020 року, тобто, по закінченню визначених законодавством строків позовної давності. Клопотання про поновлення цих строків позивачем заявлено не було.

Частиною 4 ст.267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи наведене, у задоволенні вимог ТзОВ «Веллфін» слід відмовити за спливом позовної давності

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача понесених судових витрат.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Платіжне доручення № 2469 від 28 липня 2020 року, наявне в матеріалах справи, доводить оплату позивачем 2 102 гривні судових витрат.

Однак, враховуючи ті обставини, що суд дійшов висновку щодо безпідставності заявлених ТОВ вимог, вимога про відшкодування понесених судових витрат задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, ст.ст.11, 627, 628, 629, 1047, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕЛЛФІН» (м.Київ вул.Героїв Севастополя,48, , рахунок IBAN НОМЕР_1 в ПАТ «Альфа Банк» МФО 300346) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (жительки АДРЕСА_1 , зареєстрована по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення 84 402 грн. 50 коп. боргу за договором позики№204333, укладеного 09 червня 2017 року в електронній формі та понесених судових витрат в сумі 2 102 грн. відмовити, за спливом позовної давності.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: