Справа № 265/2438/18
Провадження № 2/265/36/20
У Х В А Л А

11 січня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С. С.,

за участю секретаря Федорової А.С.,

представника відповідача адвоката Харитонової Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

15 березня 2018 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_5 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

19 березня 2018 року до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_5 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Ухвалою суду від 19 березня 2018 року в порядку забезпечення позову за заявою представника позивача ОСОБА_6 було накладено арешт на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 28 березня 2018 року було відкрито провадження у даній справі.

У судове засідання, призначене на 11 січня 2020 року позивач ОСОБА_3 та її представники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не з`явилися за невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи.

Заяв про розгляд справи за їх відсутності ані від позивача ОСОБА_3 , ані від представників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , уповноважених позивачем ОСОБА_3 на представництво її інтересів в суді, до суду не надходило.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, протягом розгляду справи у численні судові засідання, а саме: 16 травня 2019 року о 15-00 годині, 04 липня 2019 року о 09-00 годині, 01 жовтня 2019 року о 15-00 годині, 22 жовтня 2019 року о 15-00 годині, 27 листопада 2019 року о 15-30 годині позивач ОСОБА_3 та її представники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленими, не з`являлися, не повідомляючи суд про причини неявки.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання 11 січня 2020 року не з`явилася, якою до суду була подана заява про розгляд справи за її відсутності, за участю її представника адвоката Харитонової Г.Л., уповноваженою нею на представництво її інтересів в суді.

Представник відповідача адвокат Харитонова Г.Л., у судовому засіданні вважала, що є підстави для залишення вищевказаного позову без розгляду, оскільки сторона позивача вже майже рік не з`являється у судові засідання, що свідчить про втрату ними інтересу щодо заявленого позову. Крім того, просила суд у разі залишення позову без розгляду зняти арешт зі спірного майна, накладеного судом, та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 8000 гривень, пов`язаних з розглядом справи в суді, оскільки залишення позову без розгляду є наслідком саме необґрунтованих дій стороною позивача.

Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши думку представника відповідача, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду, виходячи з наступного.

Як передбачено ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ст.257 ч.1 п.3 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його не з`явлення не перешкоджатиме розгляду справи.

Виходячи з даної норми процесуального закону, суд при повторній неявці позивача, а у даному випадку й представників позивача, уповноважених нею на представництво її інтересів, у судові засідання, не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання та не повинен враховувати їх поважність.

Положення пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України повинні враховуватись у системному та логічному зв`язку із положенням статті 223 цього Кодексу, згідно з якою суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки у судове засідання належним чином повідомленого позивача (пункт 2 частини другої), якщо він повідомив про причини неявки. При повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Таким чином, представники позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будучи особами, які представляють інтереси позивача ОСОБА_3 в суді, мають право користуватися правами, та повинні виконувати обов`язки, передбачені діючим цивільно-процесуальним законодавством для позивача.

На підставі матеріалів справи судом встановлено, що у численні судові засідання позивач ОСОБА_3 та її представники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які уповноважені позивачем ОСОБА_3 на ведення справи в суді від її імені, не з`являлися, не підтверджуючи у подальшому поважності причин таких неявок, заяв про розгляд справи за їх відсутності, або відсутності позивача, до суду також не надходило.

Таким чином, численні неявки позивача ОСОБА_3 та її представників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судові засідання суд розцінює як зловживання процесуальними правами та втрату інтересу до заявлених позовних вимог, та визнає неповажними.

За таких обставин, суд вважає, що позовна заява В ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя, підлягає залишенню без розгляду.

Зокрема, відповідно до вимог ч. ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 19 березня 2018 року за заявою представника позивача ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , про забезпечення позову, було накладено арешт на нерухоме майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , а саме: на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24018972.

Враховуючи, що позовна заява В ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя, підлягає залишенню без розгляду, тому обставини для забезпечення даного позову відпали.

За таких обставин ухвала Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 19 березня 2018 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту, підлягає скасуванню.

Вирішуючи клопотання представника відповідача ОСОБА_8 про стягнення з позивача здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ними витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_8 , уповноваженої відповідачем ОСОБА_4 на представництво її інтересів в суді, було заявлено клопотання про стягнення відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 8000 гривень, пов`язаних з розглядом справи в суді, оскільки залишення позову без розгляду є наслідком саме необґрунтованих дій стороною позивача

На підтвердження понесених відповідачем ОСОБА_4 витрат на правову допомогу у розмірі 8 000 гривень, представником відповідача ОСОБА_8 було надано додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги від 15 березня 2018 року, акт прийому передачі виконаних робіт за Договором про надання правничої допомоги від 15 березня 2018 року, довідку Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 16 січня 2019 року про перелік судових засідань, в яких брала участь адвокат Харитонова Г.Л. та квитанції № 1 від 15 січня 2019 року на суму 3000 гривень, та квитанція № 5 від 23 березня 2018 року на суму 5000 гривень.

Як вбачається з акту від 16 січня 2019 року прийому передачі виконаних робіт за Договором про надання правничої допомоги, розрахунок витрат на оплату послуг адвоката складається з наступного: консультація (правова) з вивченням документів 1000 гривень; складання адвокатом 4 запитів 1400 гривень; пошук доказів 1000 гривень; вивчення інвентаризаційної справи в БТІ м. Маріуполя - 1000 гривень; участь адвоката у судових засіданнях - 5000 гривень, всього 10 400 гривень. Згідно Додатку № 1 до Договору від 15 березня 2018 року, вартість послуг (гонорар) адвоката був визначений у 8000 гривень, який був сплачений 15 березня 2018 року в сумі 5000 гривень та 15 січня 2019 року в сумі 3000 гривень. Додатково ОСОБА_4 гонорар не вносився.

Вислухавши пояснення представника відповідача, суд вважає за необхідне, в силу ч.5 ст. 142 ЦПК України, стягнути з позивача ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_4 витрати, пов`язані із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, які складаються з витрат за участь у судових засіданнях адвоката при розгляді справи незалежно від їх кількості та витраченого часу, в сумі 5 000 гривень, оскільки, на думку суду, вони понесені відповідачем внаслідок необґрунтованих дій позивача та її представників - неявок до суду без поважних причин.

Водночас, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з позивача в порядку ч.5 ст. 142 ЦПК України витрат на консультації з адвокатом, складання адвокатом запитів, пошук доказів, вивчення справи в загальній сумі 3000 гривень, оскільки такі витрати виникли у відповідача не внаслідок необґрунтованих дій з боку сторони позивача, а в порядку реалізації відповідачем своїх процесуальних прав, тому в цій частині в задоволенні клопотання про компенсацію судових витрат відмовляє.

Керуючись ст.ст.12, 13, ч. 1 ст. 64, ч. 5 ст. 142, ч. 9 ст. 158, ст. 257 ч.1 п.3, ст. 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву В ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя, - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Арешт на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24018972, що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_1 , накладений ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 березня 2018 року (справа № 265/2438/18) скасувати.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_4 , витрати, пов`язані із розглядом справи, що понесені внаслідок необґрунтованих дій позивача, в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

В іншій частині клопотання представника відповідача адвоката Харитонової Г.Л. щодо компенсації понесених відповідачем витрат із розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 15 січня 2020 року.

Суддя Гноєвой С.С.