Справа № 365/261/20
Номер провадження: 2/365/196/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.07.2020 року смт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі :

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

за участю

секретаря судового засідання НОСОВОЇ О.О.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчається та стягнення додаткових витрат,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_3 26.06.2020 року звернулась до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою, в якій зазначає, що вона з відповідачем ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано судом. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину, дочку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дочка навчається в Київському коледжі легкої промисловості. Термін закінчення навчання 30.06.2021 року. На період навчання дочка проживає в гуртожитку, вартість проживання в якому становить 4840,00 грн на рік. Позивачкою було оплачено вартість гуртожитку за період 2019/2020 навчальний рік, необхідно оплатити 2020/2021 навчальний рік. Позивачка вважає, що кошти за гуртожиток є додатковими витрати на дитину, та оскільки нею вже сплачено половину вартості, інша половина має бути оплачена відповідачем. Крім того, дочка хворіє на цукровий діабет та для її лікування необхідні значні кошти. Позивачка вважає, що витрати на лікування дочки є додатковими витратами, які мають порівну нести обоє батьків. Відповідач має у власності два трактори та автомобіль «Опель», за допомогою яких здійснює перевезення та надання послуг населенню. Дохід відповідача від такої діяльності становить близько 30000,00 грн в місяць. На даний час відповідач також офіційно працевлаштувався та отримує мінімальну заробітну плату. Відповідач має можливість сплачувати аліменти та додаткові витрати на дочку. Стан здоровя відповідача задовільний. Неповнолітніх дітей він на утриманні не має. Враховуючи викладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 в розмірі 3000,00 грн, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання 30 червня 2021 року, додаткові витрати на навчання дочки в розмірі 17680,00 грн та додаткові витрати на лікування дочки в розмірі 8000,00 грн один раз на рік.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 відмовилась від частини позовної вимоги щодо стягнення додаткових витрат на навчання дочки, залишивши серед таких витрат лише витрати на оплату гуртожитку в розмірі 4840,00 грн. Наслідки відмови від частини позовних вимог позивачці зрозумілі.

Суд вважає за можливе прийняти часткову відмову позивачки ОСОБА_3 від позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на навчання дочки, які в грошовому еквіваленті після вирахування додаткових витрат на оплату гуртожитку становлять 12840,00 грн (17680,00 грн 4840,00 грн), та в цій частині провадження у справі закрити.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

В іншій частині позовні вимоги позивачка ОСОБА_3 підтримала. Вважає, що відповідач влаштувався на роботу з мінімальною заробітною платою, щоб сплачувати аліменти в меншому розмірі. Неофіційний дохід відповідача є значно більшим.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги, з урахування відмови позивачки від частини позовних вимог, визнав частко. Відповідач погоджується на аліменти в розмірі 2000,00 грн щомісячно. Також відповідач готовий сплатити 8000,00 грн на лікування дочки, оскільки йому відомо про її хворобу та приблизну вартість її лікування на рік. Решту позовних вимог позивачки не визнав, оскільки він не має можливості сплачувати кошти в більшому розмірі. Відповідач офіційно працевлаштований, неофіційних доходів він немає.

Згідно з положеннями ст. 206 ЦПК відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій . У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи часткове визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що позивачка ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 є батьками повнолітньої дитини, дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено з копії свідоцтва про народження (а.с.15).

ОСОБА_5 навчається в Київському коледжі легкої промисловості. Термін закінчення навчання 30.06.2021 року.

Дочка проживає з позивачкою, проте на час навчання вона зареєстрована в гуртожитку при навчальному закладі.

На підставі ч. 3 ст. 199 СК України позивачка має право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів (довідка про склад сім`ї - а.с.13).

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судом встановлено, що дочка відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 є повнолітньою, яка не досягла двадцяти трьох років, продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги на період навчання, відповідач має змогу надавати таку матеріальну допомогу та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки на період її навчання. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивачки ОСОБА_3 аліменти в розмірі 2000,00 грн, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення дочкою навчання ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначаючись із періодом, на які присуджуються аліменти, а саме його кінцевою датою, судом враховано, що цей період не перевищує граничного терміну, тобто закінчується до досягнення дочкою двадцяти трьох років.

Визначаючи розмір аліментів на рівні 2000,00 гривень, суд виходив із розміру заробітної плати відповідача та вимоги закону, щодо того, що розмір аліментів не може перевищувати 50 % доходів їх платника, а також наявності у відповідача матеріальної можливості сплачувати такі аліменти (довідка з місця роботи про доходи а.с.31).

Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Відповідно до положення ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до положення ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вирішуючи питання про стягнення додаткових витрат на навчання, у вигляді витрат на оплату вартості проживання у гуртожитку під час навчання, суд керується правовою позицією Верховного Суду, зокрема викладеною у постанові від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц.

Так, Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимога позивачки в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на навчання дитини до задоволення не підлягає.

В частині стягнення додаткових витрат на лікування дочки, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення даної позовної вимоги.

Приймаючи таке рішення, суд виходить з того, що ст. 185 СК України не містить прямої заборони щодо застосування її до повнолітніх дітей. ОСОБА_5 має незадовільний стан здоров`я, хворіє на цукровий діабет І типу, важкої форми, у зв`язку з чим їй встановлено ІІІ групу інвалідності (копія медичної довідки а.с.18, копія виписки із медичної карти стаціонарного хворого а.с.20-21,копія посвідчення а.с.30). Обов`язком батьків є допомога своїй дитині, яка опинилась у скрутному становищі, тим більше, коли таке становище обумовлене тяжкою хворобою. Життя та здоров`я дитини є найвищою цінністю для батьків. Кровний та емоціний зв`язок між батьками та дитиниою не припиняється з досягненням дитиною повноліття. Відповідач, усвідомлюючи свій статус батька та хворобливий стан своєї дитини, не заперечує, щодо стягнення з нього витрат на лікування дочки в розмірі 8000,00 грн.

Суд вважає за необхідне позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 задовольнити частково та стягнути із ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн, щомісячно, починаючи з 26 червня 2020 року і до закінчення навчання дочкою ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на лікування дочки ОСОБА_5 в розмірі 8000,00 грн, один раз на рік.В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що при подачі позову позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.182,185,191,198,199,200 СК України, ст.ст.2,19,28,141,263,265,273,430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову позивачки ОСОБА_3 від позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дочки в розмірі 12840 (дванадцять тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок та в цій частині провадження у справі закрити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчається та стягнення додаткових витрат задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з 26 червня 2020 року і до закінчення навчання дочкою ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду в частині присудження аліментів у межах суми платежу за один місяць у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , витрати на лікування дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок, один раз на рік.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4 судовий збір в дохід держави в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

На підставі п. 3 Розділу ХІІ Прикінцеві положення Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Повний текст рішення суду складено 24.07.2020 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ