ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року

м. Харків

Справа №642/2971/18

Провадження № 22ц/818/100/20

Категорія: право власності

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ВТБ БАНК»

на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 22 липня 2019 року у складі судді Гримайло А.М.,

у цивільній справі №642/2971/18 за позовом Акціонерного товариства «ВТБ БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Горизонт» про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

встановив:

20 червня 2018 року АТ «ВТБ БАНК» звернувся до суду з позовом, у якому просив витребувати нежитлову будівлю літ. «В-1» площею 258, 2 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та повернути його АТ «ВТБ БАНК»; витребувати майно, а саме: нежитлові приміщення підвалу № 1-11 пл. 157, 2 кв.м в літ. «А-2», розташовані за адресою: АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та повернути його АТ «ВТБ БАНК», а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог АТ «ВТБ-БАНК» посилалось на те, що 25 лютого 2011 року на підставі Іпотечного договору № 15.09-19/09Д101, укладеного між АТ «ВТБ-БАНК» та ТОВ «Горизонт», банком набуто у власність нежитлові приміщення, у тому числі, літ. «В-1» площею 258, 2 кв.м та нежитлові приміщення підвалу № 1-11 пл. 157, 2 кв.м в літ. «А-2» розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Після скасування КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» реєстрації права власності банка право власності на вказане нерухоме майно було набуто відповідачами у справі, а саме: за ОСОБА_1 1/3 частина нежитлових приміщень літ. «В-1» площею 69.9 кв.м та нежитлові приміщення підвалу № 1-11 пл. 157, 2 кв.м в літ. «А-2»; за ОСОБА_2 - 2/3 частин нежитлових приміщень літ. «В-1» площею 188,3 кв.м, розташованих по АДРЕСА_1 .

Вказане нерухоме майно було набуто відповідачами відповідного до Договорів купівлі-продажу від 23.08.2017 року, посвідчених Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. У зв`язку з тим, що дії КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» щодо скасування реєстрації права власності на спірне майно були визнані судом протиправними, позивач вважає, що це майно вибуло з володіння власника поза його волею що, в свою чергу, є підставою для витребування цього майна від добросовісного набувача на підставі ст. 388 ЦПК України.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 22 липня 2019 року у задоволені позовних вимог АТ «ВТБ-БАНК» відмовлено.

АТ«ВТБ-БАНК»в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавленим цього права чи обмежений у його здійснені і таким чином,оскільки постановою Вищого адміністративного суду України від 03.12.2015 року у справі № 2а-6586/11/2070 встановлено незаконність дій КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» щодо скасування реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за Банком, а правомірність реєтрації права власності Банком на спірне нерухоме майно підтверджується також постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2011 року у справі № 2а-2385/11/2070, яка набрала законної сили, тобто позивачем було доведено, що спірне майно вибуло з володіння власника - АТ «ВТБ-БАНК» поза його волею і банк вправі його витребувати від добросовісного набувача в порядку ч. 1 ст. 388 ЦК України.

При цьому припинення кредитних договорів у зв`язку з банкрутством та ліквідацією позичальників, в забезпечення виконання зобов`язань яких були укладені іпотечні договори, не є підставою для припинення зобов`язань за іпотечними договорами, оскільки банк до припинення кредитних договорів реалізував право звернення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін. а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки судом першої інстанції повно та всебічно досліджено матеріали справи та доводи сторін, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Зазначає, що позивачем не надано рішення про визнання за АТ «ВТБ-БАНК» права власності на спірні нежитлові приміщення, які з 03.12.2015 року на праві приватної власності належать ТОВ «ГОРИЗОНТ»

Представник АТ «ВТБ-БАНК» - Сербінов О.В. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, посилаючись на доводи викладені в апеляційній скарзі.

Представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні просила рішення суду першої інстанції залишити без змін та посилалась на те, що надана позивачем постанова Вищого адміністративного суду України від 03.12.2015р. у справі № К/800/18334/13, не підтверджує прав власності позивача на спірне майно, надані позивачем рішення судів не скасовують право власності на спірне майно за TOB «Горизонт» (попередній власник). Отже, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є законними власниками спірного майна з моменту державної реєстрації прав власності, тобто з 23 серпня 2017року

Відповідачами були проведено великий об`єм ремонтних робіт у спірних приміщеннях, здійснено відновлювальні роботи системи водопостачання та водовідведення, проведено зовнішнє утеплення будівлі, в якій знаходиться спірне майно, що є суттєвим поліпшення спірного майна.

Таким чином, добросовісний набувач має право залишити за собою здійснені ним поліпшення майна, що можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди, а у разі неможливості відокремити поліпшення - на відшкодування здійснених на поліпшення фактичних витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість.

Представник ТОВ «Горизонт»-Житєньова К.Г. зазначала, що висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та просила рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції посилався на те, що на момент укладення договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 між ТОВ «Горизонт» та відповідачами, майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з його волі, не відповідають дійсності, оскільки позивач не мав реєстрації прав власності на спірне майно, а за ТОВ «Горизонт» не було скасовано реєстрацію права власності на спірне майно.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини.

За змістом частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Відповідно до статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це право, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Матеріалами справи підтверджується, що 10.08.2009 року між ВАТ «ВТБ Банк» (правонаступником якого є АТ «ВТБ-БАНК») (Іпотекодержателем) та ТОВ «Горизонт» (Іпотекодавцем, Майновим поручителем) було укладено Іпотечний договір № 15.08-08/09-ДІ02, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шевченко В.Ю. з метою забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Горизонт КЦ» (Позичальник) за кредитним договором № 15.08-08/09-СК від 10.08.2009 р. Відповідно до п. 1.3. Іпотечного договору - предмет іпотеки - нежитлові приміщення за адресою АДРЕСА_1 - нежитлова будівля літ. «В-1» загальною площею 258,2 кв.м, нежитлові приміщення 1-го поверху 1-16,40,41; 2-го поверху № 17-39 літ. «А-2» загальною площею 376,7 кв.м, нежитлові приміщення підвалу № 1-11 загальною площею 157,2 кв.м

Відповідно до п. 4.1. Іпотечного договору, Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором в повному обсязі, включаючи сплату основної суми боргу, неустойки, процентів та інших платежів, витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і звернення стягнення на предмет іпотеки, збитки завдані порушенням основного зобов`язання.

Згідно рішення КП «ХМБТІ» від 25.02.2011 року право власності на предмет іпотеки було зареєстровано комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за ВАТ «ВТБ-БАНК» на підставі Іпотечного договору.

Вказаний факт підтверджується Витягом з державної реєстрації прав, виданого КП «Харківські міське БТІ» від 25.02.2011 року. (т.1 а.с.32)

17.05.2011 року заступником прокурора м. Харкова були винесені протести на рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна № 1280, 1282, 1283, 1288, яким від директора КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» вимагалось скасувати рішення державного реєстратора КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 25.02.2011 р. про реєстрацію за ПАТ «ВТБ-БАНК» права власності на нежитлові приміщення 4-го поверху № 106-121, 122а, 123а, 124а, 187-201, І, Іа в нежитловій будівлі літ. «Р-5» площею 565,7 кв.м. по АДРЕСА_2 та нежитлові приміщення підвалу № 1-11 площею 157,2 кв.м., 1-го поверху № 1-16, 40, 41, 2-го поверху № 17-39 площею 379,9 кв.м. в літ. «А-2» та нежитлову будівлю літ. «В-1» площею 258,2 кв.м. по АДРЕСА_1 .

Виконуючи приписи заступника прокурора міста Харкова комунальне підприємство «Харківське міське БТІ» вирішило скасувати державну реєстрацію права власності на наведені нежитлові приміщення за ПАТ «ВТБ-БАНК».

Крім того, в березні 2011 року ТОВ «Горизонт» звернулось до суду з адміністративним позовом до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про визнання протиправними дії КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» щодо державної реєстрації за ПАТ «ВТБ-БАНК» права власності на нерухоме майно: нежитлові приміщення літ. В-1 площею 251,2 кв.м.; нежитлові приміщення 1 поверху № 1-16, 40, 41; 2-го поверху № 17-39 в літ. А-2 площею 376,7 кв.м.; нежитлові приміщення підвалу № 1-11 площею 157,2 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлові приміщення № 106-121, І в літ. Р-5 4-го поверху площею 537,8 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2011 року у справі №2а-2385/11/2070 позов задоволений частково. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2011 року скасовано рішення 1-ї інстанції в частині задоволення позову та відмовлено в задоволенні позовних вимог. В решті рішення залишено без змін. 26.06.2012 р. ухвалою Вищого адміністративного суду України постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2011 р. залишено без змін.

В червні 2011 року ПАТ «ВТБ-БАНК» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про визнання протиправними дій відповідача щодо скасування державної реєстрації права власності банку на предмет іпотеки за протестами прокурора.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2011 р. в задоволенні позову було відмовлено. (Справа № 2а-6586/11/2070)

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2011 р. постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2011 р. залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.12.2012 р. постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2011 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2011 р. залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України ухвалу Вищого адміністративного суду України від 06.12.2012 року скасовано, а справу направлено на новий розгляду до суду касаційної інстанції.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 03.12.2015 року постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2011 р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2011 р. скасовано, а позов ПАТ «ВТБ Банк» задоволено частково. Визнано протиправними дії КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» по скасуванню реєстрації права власності на нежитлові приміщення 4-го поверху № 106-121, 122а, 123а, 124а, 187-201, І та ІІа в нежитловій будівлі літ. «Р-5» площею 565,7 кв.м. по АДРЕСА_2 та нежитлові приміщення підвалу № 1-11 площею 157,2 кв.м., 1-го поверху № 1-16, 40, 41, 2-го поверху № 17-39 площею 379,9 кв.м. в літ. «А-2» та нежитлову будівлю літ. «В-1» площею 258,2 кв.м. по АДРЕСА_1 за ПАТ «ВТБ Банк» на підставі протестів заступника прокурора м. Харкова від 17.05.2011 р. № 1283, від 17.05.2011 р. № 1280, від 17.05.2011 р. № 1282 та від 17.05.2011 р. № 1288.

В задоволенні інших вимог відмовлено, оскільки на час розгляду справи (03.10.2015) змінилося законодавство і відповідач (КП «Харківське міське БТІ) вже не мало відповідних повноважень щодо здійснення реєстраційних дій.

23.08.2017 року за ТОВ «Горизонт» уклав з відповідачем у даній справі договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю., за умовами якого ОСОБА_1 прийняв у власність 2/3 частки у праві власності на нежитлову будівлю літ. В-1 загальною площею 188,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і сплатив за неї 72930 грн.

Крім того, в цей же день 23.08.2017 року ТОВ «Горизонт» уклав договорі купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, за умовами якого ТОВ «Горизонт» продав відповідачу ОСОБА_1 1/3 частки у праві власності на нежитлову будівлю літ. В-1 загальною площею 69,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і сплатив за неї 27 070 грн.

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 23.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. та зареєстрованому в реєстрі за № 3099, укладеному між ТОВ «Горизонт» та ОСОБА_1 , останній прийняв у власність нежитлові приміщення підвалу № 1-11 загальною площею 157,2 кв.м. в літ «А-2», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і сплатив за них 50 000 грн.

На момент укладання договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень від 23.08.2017 року продавець ТОВ «Горизонт» свідчив, що нежитлові приміщення нікому іншому не продані, не подаровані, в спорі, в іпотеці, під арештом, забороною, в податковій заставі не перебувають, посилався на Інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23.08.2017 року.

Ухвалюючи рішення про відмову ПАТ «ВТБ Банк» у задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на те, що зобов`язання ТОВ «Горизонт КЦ» забезпечені заставою ТОВ «Горизонт КЦ» припинились у зв`язку з ліквідацією товариства, відповідні зобов`язання ТОВ «Горизонт» як заставодавця також є припиненими в силу вимог ч. 1 ст. 593 ЦК України і Банк - позивач як кредитор втрачає своє право до відповідача як до заставодавця.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, оскільки відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Будь-які забезпечувальні зобов`язання, які випливають з основного зобов`язання, не повинні припиняти свою дію у разі, якщо основне зобов`язання залишилося невиконаним.

Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. (абз 3 ст. 1 Закону України «Про іпотеку»)

Іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки (стаття 11 Закону України «Про іпотеку»).

Укладаючи договір застави (іпотеки), заставодавець (іпотекодавець) бере на себе всі ризики, пов`язані з невиконанням зобов`язання боржником (у межах вартості предмета застави (іпотеки), у тому числі й ті, що виникають унаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із відповідного єдиного державного реєстру. Оскільки покладення цих ризиків на особу, яка видала забезпечення, відбулося за договором, укладеним заставодавцем (іпотекодавцем) саме із кредитором, то всі узяті ризики слід покладати на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника. Отже, ліквідація боржника не повинна припиняти обов`язку заставодавця (іпотекодавця) із несення цих ризиків. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто звільнення останньої від таких ризиків має бути предметом спеціальної домовленості між нею і кредитором.

Таким чином, сам факт ліквідації боржника за кредитним договором із внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором, яка не була погашена у процедурі ліквідації, не є підставою для припинення договору іпотеки, укладеного для забезпечення виконання кредитного договору боржником.

Частинами 1, 2 статті 590 ЦК України визначено порядок дій заставодержателя (іпотекодержателя) щодо захисту свого права у разі, коли основне зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін).

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Оскільки Постановою Вищого адміністративного суду України від 3 грудня 2015 року, визнано протиправними дії Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» по скасуванню реєстрації права власності на нежитлові приміщення підвалу № 1-11 площею 157,2 кв.м., 1-го поверху № 1-16, 40, 41, 2-го поверху № 17-39 площею 379,9 кв.м. в літ. «А-2» та нежитлову будівлю літ. «В-1» площею 258,2 кв.м. по АДРЕСА_1 , то це свідчить про вибуття спірного майна з володіння законного власника - ПАТ «ВТБ-БАНК», з порушенням вимог чинного законодавства, та поза його волею.

Тобто, в даному випадку, з 09 грудня 2015 року (наступний день з моменту набрання законної сили постанови Вищого адміністративного суду України) винесені заступником прокурора м. Харкова протести від 17 травня 2011 року № 1283, від 17 травня 2011 року № 1280, від 17 травня 2011 року № 1282 та від 17 травня 2011 року № 1288 не породжують жодних правових наслідків та відповідно, право власності на предмет іпотеки, рахується за позивачем.

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 23.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. та зареєстрованому в реєстрі за № 3116, укладеному між ТОВ «Горизонт» та ОСОБА_2 , останній прийняв у власність 2/3 частки у праві власності на нежитлову будівлю літ. В-1 загальною площею 188,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і сплатив за неї 72930,00 грн.

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 23.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. та зареєстрованому в реєстрі за № 3112, укладеному між ТОВ «Горизонт» та ОСОБА_1 , останній прийняв у власність 1/3 частки у праві власності на нежитлову будівлю літ. В-1 загальною площею 69,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і сплатив за неї 27070,00 грн.

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 23.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. та зареєстрованому в реєстрі за № 3099, укладеному між ТОВ «Горизонт» та ОСОБА_1 , останній прийняв у власність нежитлові приміщення підвалу № 1-11 загальною площею 157,2 кв.м. в літ «А-2», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і сплатив за них 50000,00 грн.

На теперішній час, право власності на спірні об`єкти зареєстровано:

- за ОСОБА_2 на 2/3 частки у праві власності на нежитлову будівлю літ. В-1 загальною площею 188,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухому майно про реєстрацію права власності № 95460293 від 23.08.2017р.;

- за ОСОБА_1 , на 1/3 частки у праві власності на нежитлову будівлю літ. В-1 загальною площею 69,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухому майно про реєстрацію права власності № 95456292 від 23.08.2017року;

- за ОСОБА_1 , на нежитлові приміщення підвалу № 1-11 загальною площею 157,2 кв.м. в літ «А-2», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухому майно про реєстрацію права власності № 95418200 від 23.08.2017року

Таким чином, з урахування правової позиції Великої палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, що задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 Цивільного кодексу України, є неефективними.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів зазначає, що майно передане відповідно до іпотечного договору № 15.08-08/09-ДІ01 від 10 серпня 2009 року є тим самим майном, що було продано за договорами купівлі-продажу від 23.08.2017 року, які посвідчені приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. та зареєстровані в реєстрі за № 3099, № 3112, № 3116.

Посилання представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на те, що відповідачами були проведено великий об`єм ремонтних робіт у спірних приміщеннях, здійснено відновлювальні роботи системи водопостачання та водовідведення, проведено зовнішнє утеплення будівлі, в якій знаходиться спірне майно, що є суттєвим поліпшення спірного майна матеріалами справи не підтверджується, оскільки доказів на підтвердження зазначеного ні суду першої інстанції ні суду апеляційної інстанції надано не було.

Крім того, навіть у разі доведення цієї обставини, це не спростовує висновок про законність та обґрунтованість позовних вимог ПАТ «ВТБ Банку». ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не позбавлені права у відповідності до положень ст.4 ЦПК України звертатися у суд з позовом про відшкодування збитків до ТОВ «Горизонт», як учасника у справі за адміністративним позовом ПАТ «ВТБ Банк», який достеменно знав чи за умови належного здійснення процесуальних прав та обовязків не міг не знати про постанову ВАС України від 03.12.2015 року якою задоволено позов ПАТ «ВТБ Банк»

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду підлягає скасуванню та ухваленню нового судового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «ВТБ-БАНК» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Судові витрати апеляційний суд розподіляє у відповідності до вимог ст.ст.141, 382 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, п.п.3,4 ст. 376, ст.ст. 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ВТБ БАНК» задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 22 липня 2019 року скасувати і ухвалити нове.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ВТБ БАНК» задовольнити.

Витребувати нежитлову будівлю літ. «В-1» площею 258, 2 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та повернути його акціонерному товариству «ВТБ БАНК»; витребувати майно, а саме: нежитлові приміщення підвалу № 1-11 пл. 157, 2 кв.м в літ. «А-2», розташовані за адресою: АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 лютого 2020 року.

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина