Провадження № 2/760/6126/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Шпори М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРНІГІВГАЗ ЗБУТ» про визнання незаконними рахунків та заборонити вчиняти дії, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду і просить:

-визнати незаконними (недійсними) рахунки № від 06 січня 2020 року, № від 17 січня 2020 року, № 150023973 від 10 лютого 2020 року, № від 07 березня 2020 року, № від 09 квітня 2020 року, № від 09 травня 2020 року, які виписані відповідачем за газ, який він не споживав;

-заборонити відповідачу в подальшому виписувати рахунки за неспожитий (ненаданий йому) гав позові на те, що має в приватній власності квартиру АДРЕСА_1 . До квартири під`єднано газ, в квартирі є газовий лічильник. Вже більше ніж півроку в квартирі ніхто не проживає, відповідно газом не користується.

Він регулярно (кожного останнього числа місяця) надсилає до відповідача по електронній пошті показники лічильника (які не змінюються), а відповідач вважає, що вказані показники не треба приймати до уваги і надає рахунки за газ, якого він не споживає.

Вважає, що не отримує від відповідача ніякого товару(газу), а тому не має сплачувати вказані рахунки.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Ухвалою від 01 липня 2020 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

Відповідачу був наданий строк для надання відзиву.

14 вересня 2020 року до суду надійшов відзив від відповідача, в якому останній просить відмовити у задоволенні позову.

Посилається на те, що на ринку природного газу ТОВ «Чернігівгаз Збут» є постачальником природного газу, який здійснює господарську діяльність з постачання природного газу в м. Чернігові та Чернігівській області на підставі відповідної ліцензії, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» - ринок природного газу це сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі- продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу. Регулятором ринку природного газу є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг /НКРЕКП/.

У відповідності до ст. 1 Закону постачання природного газу це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.

Постачальник природного газу - це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання газу.

Постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року затверджено Правила постачання природного газу, які регулюють відносини, що виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи.

Згідно з п. 3 Розділу І Правил та п. 1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, що укладається шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Згідно з п. 2 Розділу II Правил постачання природного газу за договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Позивач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються постачальником ТОВ «Чернігівгаз Збут» за адресою: АДРЕСА_2 з відкритим особовим рахунком НОМЕР_1 на підставі заяви - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, яку останній підписав 14 вересня 2016 року та взяв на себе відповідні права і обов`язки, зокрема, зобов`язання своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Із заявою про припинення подачі газу та відмови від послуг ТОВ «Чернігівгаз Збут» не звертався.

Згідно з п.п. 4.5 та 4.6 публічного Договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП № 2500, розрахунки споживача за цим договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки постачальника. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Оплата рахунка постачальника про сплату послуг за цим договором має бути здійснена споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунка.

Згідно з розрахунком нарахувань та оплат по особовому рахунку № НОМЕР_1 заборгованість позивача за спожитий природний газ станом на 31 серпня 2020 року становить 298,44 гр.

Згідно з пунктом 17 розділу III Правил постачання природного газу порядок визначення об`єму (обсягу) газу та планові величини середньомісячного споживання (якщо по них будуть здійснюватися розрахунки) визначаються в заяві-приєднанні.

Відповідно до пункту 2 Заяви - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, яку позивач підписав 14 вересня 2016 року, погодився здійснювати розрахунки за спожитий природний газ на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) газу, визначений за договором розподілу природного газу, за підсумками місяця.

Відповідно до пункту 1 розділу III Правил постачання природного газу підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є, зокрема, наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ.

Побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного і газу.

У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог Кодексу ГРМ.

Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеною місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природною газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

Таким чином, по особовому рахунку споживача об`єм розподілу та споживання природного газу визначався АТ «Чернігівгаз» на підставі контрольних показників лічильника газу, зафіксованих представником газорозподільного підприємства, показників які споживач передає в зручний спосіб, а у разі їх відсутності на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період. Тобто, якщо є контрольні показники лічильника газу або ж споживач вчасно самостійно передасть показники лічильника газу у вірний спосіб, тоді поточний місяць закривається по контрольним показникам або ж показникам наданих споживачем, а у разі їх відсутності, поточний місяць закривається на рівні планового місячного об`єму споживання за відповідний період (розрахунковими кубами).

27 липня 2020 року Оператором ГРМ були зафіксовані контрольні показники лічильника газу 217,31 куб.м.

31 липня 2020 року позивач передав до контакт центру показники лічильника газу 217,31 куб.м, такі ж показники були передані позивачем і 31 серпня 2020 року.

Зазначає,що споживач повинен забезпечити передачу до Оператора ГРМ (AT «Чернігівгаз») щомісяця фактичні показники лічильника у встановлені Кодексом терміни у зручний для себе спосіб.

Проте 03 грудня 2019 року та 08 січня 2020 року позивач надсилав на електронну адресу останні показники лічильника газу за його адресою 00217 куб.м.

Позивачу неодноразово надавались письмові відповіді на звернення, в яких зазначалось про порядок передачі показників лічильника газу, а саме: відповідь за № 14703-ЛВ-3517-0220 від 21 лютого 2020 року, відповідь за № 14703-ЛВ-4552- 0420 від 13 квітня 2020 року з детальним розрахунком нарахувань, відповідь за № 14703-ЛВ-5885-0520 від 25 травня 2020 року, які позивач залишив поза увагою.

Згідно наданих позивачем роздруківок з його електронної пошти, він вів переписку в березні-травні 2020 року з Центром обслуговування клієнтів та AT «Чернігівгаз» на предмет, зокрема, передачі останніх показників лічильника газу 00217 куб.м..

Таким чином, позивачем вживалися заходи щодо передачі фактичних показників лічильника, але не систематично, та не завжди у вірний спосіб.

В роз`ясненні Регулятора ринку природного газу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 16 березня 2020 року № 57-37/413 з приводу заборгованості позивача за спожитий природний газ.зазначено, що розрахунки за спожитий природний газ проводяться на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ЕРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди.

Порядок розрахунків та планові величини середньомісячного споживання (якщо по них будуть здійснюватися розрахунки) визначаються в заяві-приєднання.

Газопостачання за адресою позивача не припинялось, лічильник і газовий ввід не було опломбовано.

За інформацією, зафіксованою по особовому рахунку позивача, протягом 2018 року показники лічильники були передані до колцентру один раз на кінець жовтня 2018 року. Представником Оператора ГРМ контрольний показник лічильника було зафіксовано 07 вересня 2018 року.

Так як показники лічильника протягом 2018 року до газорозподільного підприємства щомісяця не передавались, то, відповідно до вимог Кодексу, Оператором ГРМ фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за відповідний місяць визначався на рівні плановою місячного об`єму споживання на відповідний період.

Протягом 2019 року позивачем показники лічильника були передані один раз у грудні 2019 року по оплаті.

Фактичний об`єм розподілу та споживання природною газу по об`єкту споживача за відповідний місяць визначався на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період.

Станом на кінець жовтня 2019 року по особовому рахунку споживача були зафіксовані показники лічильника (169,25), в грудні 2019 року позивач передав показники лічильника (217).

У зв`язку з чим у листопаді 2019 року по особовому рахунку зафіксовано споживання природного газу у обсязі 44,41 м.куб.

У 2020 році позивачем показники лічильника були передані до колцентру на кінець січня 2020 року. Так як показники лічильника у лютому 2020 року до газорозподільного підприємства не передано, то, відповідно до вимог Кодексу, Оператором ГРМ фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за відповідний місяць визначався на рівні планового місячною об`єму споживання на відповідний період.

Станом на 01 жовтня 2018 року по особовому рахунку споживача обліковувалась переплата за фактично спожиті обсяги природного газу у сумі 7,59 гр. На даний момент по особовому рахунку споживача обліковується заборгованість (після перерахунків) за фактично спожиті обсяги природного газу у сумі 336,06 гр.

З метою досягнення порозуміння щодо нарахування за надані послуги з газопостачання, порядку оплати Сектор НКРЕКП рекомендував у найкоротший термін AT «Чернігівгаз» та ТОВ «Чернігівгаз Збут» провести звірку витрат природного газу, нарахувань та оплат по особовому рахунку споживача з підписанням акту звірки. Також Сектор НКРЕКП окремо зазначив, для уникнення в подальшому спірних питань щодо визначення фактичних щомісячних обсягів спожитого природного газу, споживачу необхідно забезпечити передачу до Оператора ГРМ щомісяця фактичні показники лічильника у встановлені Кодексом терміни у зручний для себе спосіб.

На виконання рекомендацій Сектору НКРЕКП, ТОВ «Чернігівгаз Збут» за вих. №14703-ЛВ-4614-0420 від 15 квітня 2020 року на адресу позивача було відправлено акт звірки нарахувань, який останній повернув підписаним. В акті звірки нарахувань зазначив, що газом не користується і заборгованість на показники 217,31 куб.м, становить 0 гр.

Згідно розрахунку нарахувань, станом на 31 серпня 2020 року на показники лічильника газу 217,31 куб.м, заборгованість по особовому рахунку позивача становить 298,44 гр., а саме: за період з 01 жовтня 2018 року по 31 серпня 2020 року, спожито природного газу за діючими тарифами на суму 609,92 гр.

В той же час, за вказаний період сплачено 303,89 гр.

Таким чином, заборгованість за спожитий природний газ становить 298,44 гр.

Вважає, що дії ТОВ «Чернігівгаз Збут» є правомірними, а тому просить у позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Судом встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу від 25 червня 2016 року є власником квартири АДРЕСА_1 .

/ а.с. 6 - 8 /

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» - ринок природного газу це сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі- продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу. Регулятором ринку природного газу є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг /НКРЕКП/.

У відповідності до ст. 1 згаданого Закону постачання природного газу це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.

Постановою НКРЕКП № 1644 від 28 травня 2015 року та постановою НКРЕКП № 653 від 16 травня 2017 року ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території Чернігівської області було надано ТОВ «Чернігівгаз Збут».

Згідно з п. 32 ч. 1 ст. 1, ч.3 ст.4 Закону України «Про ринок природного газу» державним Регулятором ринку природного газу є НКРЕКП, до компетенції якого належить: затвердження Кодексів газотранспортних систем та Кодексу газорозподільних систем; затвердження Правил постачання природного газу; та інше.

Постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року затверджено Правила постачання природного газу, які регулюють відносини, що виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи.

/ а.с. 70 - 79 /

Згідно з п. 3 Розділу І Правил постачання природного газу та п. 1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 № 2500, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, що укладається шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Згідно з п. 2 Розділу II Правил постачання природного газу за договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Згідно з п.1 ч.2 ст.7 Закону споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

За змістом ст. 29 Закону надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року, встановлено, що власники та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

За змістом ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

У тих випадках, коли закон не встановлює обов`язковість певної форми, сторони можуть обирати її на власний розсуд, але в межах чинного законодавства.

Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Таким чином, якщо умови усного договору виконуються сторонами, то він вважається укладеним, а умови прийнятими обома сторонами.

За змістом ч. 1 ст. 633 ЦК України договір про надання комунальних послуг є публічним договором.

Відповідно до ч. 1 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є:споживачі (індивідуальні та колективні);управитель;виконавці комунальних послуг.

Відповідно до вимог закону споживачі зобов`язані вносити плату за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг в повному обсязі.

Це відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України 20 квітня 2016 року в справі 6-2951цс15.

Позивач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються постачальником ТОВ «Чернігівгаз Збут» за адресою: АДРЕСА_2 з відкритим особовим рахунком НОМЕР_1 на підставі заяви - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, яку ним було підписано 14 вересня 2016 року та взяв на себе відповідні права і обов`язки, зокрема, зобов`язання своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

/ а.с. 82 /

З матеріалів справи вбачається, що з заявою про припинення подачі газу та відмови від послуг позивач до відповідача не звертався.

У відповідності до п. 18 Розділу III Правил постачання природного газу розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць.

Згідно з п.п. 4.5 та 4.6 публічного Договору постачання природного газу побутовим споживачам затвердженого постановою НКРЕКП № 2500, розрахунки споживача за цим Договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки постачальника. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Оплата рахунка постачальника про сплату послуг за цим Договором має бути здійснена споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунка.

Крім того, з розрахунків, наданих до суду відповідачем, вбачається, що станом на 31 серпня 2020 року заборгованість позивача за користування природним газом складає 298, 44 гр.

/ а.с. 83 /

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння заміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до пункту 2 Заяви - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписаної позивачем 14 вересня 2016 року, він погодився здійснювати розрахунки за спожитий природний газ на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) газу, визначений за договором розподілу природного газу, за підсумками місяця.

Побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб.

Доказів передачі відповідачу показників лічильника у строки, визначені у Заяві-приєднанні, позивач при зверненні до суду не надав.

Відповідно до наданого відповідачем розрахунку нарахувань заборгованість позивача, як споживача послуг, станом на 31 серпня 2020 року становить 298, 44 гр.

Подаючи відзив, відповідач обгрунтував як порядок визначення об`єму спожитого природного газу, так і суму заборгованості за надані послуги.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

За змістом ст.ст.76, 80, 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом даних норм закону доказування - це діяльність, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів.

Це положення є одним із основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності.

Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні принципу змагальності, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Враховуючи дане правове обґрунтування та приведене вище, відсутності доказів заявлених позовних вимог та недоведення приведених у позові вимог, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 205, 322, 509, 525, 625, 633, 639 ЦК України, ст.ст. 1, 5,6,7,9, 12,19, 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76,77, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРНІГІВГАЗ ЗБУТ» про визнання незаконними рахунків та заборонити вчиняти дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.А. Шереметьєва