20.10.20
Справа №2-202/10
6/469/42/20
У Х В А Л А

Іменем України

15 жовтня 2020 року Березанський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді - Тавлуя В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рогозевич С.О.,

приватний виконавець Притуляк В. М. не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Березанка подання приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника,

в с т а н о в и в:

Приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. 12 жовтня 2020 року звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , у якому просив звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ПІН: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, а саме на житловий будинок АДРЕСА_2 .

Заявлене клопотання обґрунтував тим, що на його виконанні знаходиться виконавчий лист, виданий Березанським районним судом Миколаївської області 13.07.2010 року по справі № 2-202/10 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Миколаївської обласної дирекції, заборгованості за кредитним договором в сумі 594128,97 грн., а також державне мито в сумі 1700 гри. та витрати з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільної справи в Березанському районному суді 120 грн.

14.02.2020 року на виконання Виконавцю стягувачем АТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі - стягувач) було подано заяву про відкриття виконавчого провадження за вищезазначеним виконавчим листом.

03.03.2020 року Виконавцем, у відповідності до статей 3, 4, 24-27 Закону України "Про виконавче провадження" (на далі-Закон) відкрито виконавче провадження ВП № 61286556. Постанова про відкриття виконавчого провадження направлена боржнику ОСОБА_1 у відповідності до вимог статті 28 Закону, рекомендованим листом за адресою зазначеною у виконавчому документі: АДРЕСА_3 .

Боржником ОСОБА_1 не виконано вимоги Виконавця та не перераховано кошти, основну винагороду та витрати на депозитний рахунок приватного виконавця.

Також, Боржником не надано декларацію про майно та доходи.

На момент направлення цього подання приватним виконавцем було примусово реалізовано квартиру, 2/25 частин домоволодіння, загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Дану квартиру було реалізовано з аукціону ДП «Сетам» за 289 182.85 грн., проте даних коштів не достатньо для повного погашення боргу.

14.02.2020 року з метою повного та фактичного виконання рішення, було винесено Постанову про арешт майна боржника ВП №61286556, на підставі якої було накладено арешт на все майно, що підлягає державній реєстрації та належить боржнику.

Стягувачем АТ «Райффайзен Банк Аваль» було надано приватному виконавцю копію відповіді Першої Одеської державної нотаріальної контори, згідно якої 21.01.2014 року було відкрито спадкову справу №18/2014 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . Спадкова справа відкрита на підставі заяви доньки померлої - ОСОБА_1 (боржник за виконавчим провадженням), станом на 08.04.2014 року є єдиною спадкоємицею за законом, прийнявшою спадщину. Свідоцтво про право на спадщину по спадковій справі не видавалося.

Згідно положень ч.1,3 ст.1268, ч.1 ст. 1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Приватним виконавцем встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , подавши до Першої Одеської державної нотаріальної контори відповідну заяву.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.09.2020 року №225877345 за ОСОБА_2 зареєстровано на праві власності житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути перешкодою для проведення виконавчих дій щодо виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Посилаючись на наведені обставини та зазначені норми закону, а також на те, що станом на час подачі подання про звернення стягнення на незареєстроване у законному порядку майно, боржник вчиняє дії, що ускладнюють виконання рішення, оскільки не подав виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, на положення абз.2 ч.4 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено звернення виконавця до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на майно, у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, приватний виконавець просить задовольнити клопотання.

У судове засідання приватний виконавець, про час та місце розгляду клопотання повідомлений, надав клопотання про розгляд подання за його відсутності (а.с.100, 101).

Відповідно до положень ч.10, 11 ст.440 ЦПК України, суд розглянув подання приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

Вивчивши доводи подання, дослідивши матеріали справи та подання, судом встановлені наступні обставини.

На виконанні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. (далі-Виконавець) знаходиться виконавчий лист, виданий Березанським районним судом Миколаївської області 13.07.2010 року по справі № 2-202/10 згідно рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 05.07.2010 року (а.с.62-63) щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Миколаївської обласної дирекції, заборгованість за кредитним договором в сумі 594128,97 грн., а також державне мито в сумі 1700,00 гри. та витрати з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільної справи в Березанському районному суді 120 грн., про що свідчать копія заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 14.02.2020 року (а.с.77), копія виконавчого листа Березанського районного суду Миколаївської області по справі № 2-202/10 від 05.07.2010 року (а.с.78) та копія Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 61286556, винесена приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляком В. М. 14.02.2020 року (а.с.80).

Постановою приватного виконавця Притуляка В. М. від 14.02.2020 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , про що свідчить копія зазначеної постанови (а.с.85).

За даними копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.02.2020 року №200388512 (а.с.81-84), копії Акта приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 27.08.2020 року (а.с.93) 05.08.2020 року приватним виконавцем було примусово реалізовано належну боржнику ОСОБА_2 квартиру, 2/25 частин домоволодіння, загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Дану квартиру було реалізовано з аукціону ДП «Сетам» за 289182,85 грн.

У поданні приватний виконавець зазначає, що даних коштів не достатньо для повного погашення боргу, і просить звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, а саме на житловий будинок АДРЕСА_2 , який за даними копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.09.2020 року №225877345 (а.с.94-95) зареєстрованою за ОСОБА_2 .

Свої вимоги приватний виконавець мотивує тим, що стягувачем АТ «Райффайзен Банк Аваль» йому було надано копію відповіді Першої Одеської державної нотаріальної контори, згідно якої 21.01.2014 року було відкрито спадкову справу №18/2014 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на підставі заяви доньки померлої - ОСОБА_1 (боржник за виконавчим провадженням), яка станом на 08.04.2014 року є єдиною спадкоємицею за законом, що прийняла спадщину

Хоча свідоцтво про право на спадщину по спадковій справі не видавалося, однак, на думку приватного нотаріуса, згідно положень ч.1, 3, 5 ст.1268, ч.1 ст. 1269, ч.1 ст.1270 ЦК України зазначене майно належить спадкоємцеві ОСОБА_1 з часу відкриття спадщини, а тому на нього може бути звернено стягнення за рішенням суду відповідно до положень абз.2 ч.4 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження».

За встановлених обставин, суд вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення подання приватного виконавця виходить з наступного.

Згідно положень п.1 ч.1 ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», заходом примусового виконання рішення, зокрема є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

За змістом положень ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (ч.1 ст.48 Закону). Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (ч.2 ст.48 Закону). У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. (ч.5 ст.48 Закону). Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Згідно вимог ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику.

Разом з тим, в порушення вимог ст.49, ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем до матеріалів подання не надано відповідних доказів про відсутність у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, відсутність іншого майна, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Також приватним виконавцем не підтверджено вжиття ним всіх необхідних заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», для виявлення іншого майна боржника (заходи щодо опису й арешту майна за місцем проживання, виявлення вкладів у фінансових установах, наявність у боржника транспортних засобів, тощо), здійснення яких є передумовою для звернення стягнення на належне боржникові нерухоме майно.

Разом з тим, необхідність вжиття таких заходів виконавцем вбачається зі змісту ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» згідно якої виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Таким чином, суд вважає, що приватним виконавцем не доведено наявності підстав для звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна відповідно до вимог ч.1, 2, 5 ст.49, ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, ч.3. ст.50 зазначеного Закону передбачено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Як вбачається з копії відповіді Першої Одеської державної нотаріальної контори АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 21.01.2014 року (а.с.94) стосовно спадкової справи №18/2014 щодо майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадкової справи встановлена наявність двох заборон та п`яти арештів на майно померлої, в тому числі двох арештів на все її рухоме та нерухоме майно, а також 3-х арештів на все майно спадкоємиці, що є перешкодою для видачі свідоцтва про право на спадщину згідно п.4.14, 4.15., 4.17. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Вказані обставини також підтверджуються копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.02.2020 року №200388512 (а.с.81-84), з якої вбачається наявність обтяжень щодо майна боржника ОСОБА_1 , та копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.09.2020 року №225877345 (а.с.94-95), згідно даних якої щодо належного померлій ОСОБА_2 житлового будинку, на який приватний виконавець просить суд звернути стягнення, існують дві заборони та два арешти, один з яких, накладено Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 18.07.2012 року у справі №2-662/2011 (а.с.95).

Таким чином, наявність зазначених вище заборон та арештів щодо майна боржника та особи, спадкоємицею якої є боржник, на думку суду, є обставинами, що перешкоджають у зверненні стягнення на нерухоме майно, зазначене у поданні приватного виконавця.

Відповідно до викладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні подання приватного виконавця слід відмовити.

Керуючись ст.ст.258-261, 440 ЦПК України суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ПІН: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, а саме на житловий будинок АДРЕСА_2 , відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 20 жовтня 2020 року

Суддя: