Ухвала

Іменем України

15 січня 2020 року

м. Київ

справа № 127/9143/19

провадження №61-458ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 27 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист прав споживача.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2019 року відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою в частині недотримання правил підсудності, відповідач ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 27 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2019 року скасовано.

Направлено справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди до Приморського районного суду м. Одеси.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що правовідносини, які виникли між сторонами, не пов`язані з наданням фінансових послуг щодо укладення договору банківського вкладу та не є предметом регулювання Закону України «Про захист прав споживачів», а тому пред`явлення позову до ОСОБА_2 , який був власником істотної частки публічного акціонерного товариства комерційний банк «Імексбанк» (далі - ПАТ КБ «Імексбанк»), за місцем проживання повивача суперечить нормам цивільного процесуального закону.

У січні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 27 листопада 2019 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності.

Сферою дії Закону України «Про захист прав споживачів» є відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг (стаття 1-1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Згідно з пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 19 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України « Про захист прав споживачів», є лише громадяни (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних потреб. Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином - підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємства.

Відповідно до пункту шостого частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору (частина 5 статті 28 ЦПК України).

Звернення позивача до Вінницького міського суду Вінницької області із вказаним позовом обґрунтовано переконанням позивача, що спірні правовідносини регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Разом з тим, оскільки між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Імексбанк», яке на даний час не ліквідовано, укладено договір банківського вкладу, позивач є споживачем фінансових послуг ПАТ КБ «Імексбанк». Враховуючи, що відповідач не є стороною договору банківського вкладу, правовідносини між ним та позивачем не входять до сфери регулювання Закону України «Про захист прав споживачів».

Встановивши, що підстави для звернення до суду з позовом за місцем проживання позивача відсутні, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що справа відноситься до територіальної підсудності Приморського районного суду м. Одеси та обґрунтовано скасував ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2019 року про відкриття провадження у справі та направив справу за належною підсудністю.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 27 листопада 2019 року підлягає залишенню без задоволення.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 27 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович