Справа №549/588/19
2/549/12/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

16 липня 2020 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого - судді Глущенко Н.М.

з участю: секретарів Міщенко Т.А., Бибик О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду смт. Чорнухи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства імені Мічуріна про дострокове розірвання договору оренди землі, скасування запису про державну реєстрацію речового права та стягнення орендної плати,-

УСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року позивач представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ступнік СВ. звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства імені Мічуріна , в якому просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за договором оренди земельної ділянки в сумі 22005 грн 06 коп, річні від простроченої суми в розмірі 1254,00 грн, інфляційні витрати в розмірі 3255,33 грн, судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу.

Заявлені вимоги вмотивовані тим, що між ПАТ імені Мічуріна та ОСОБА_2 29 лютого 2016 року було укладено договір оренди землі, яка має кадастровий номер :00:005:0063 та знаходиться в адміністративних межах Чорнухинської селищної ради Полтавської області і належала ОСОБА_2 . Договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.03.2016, номер запису 13573745.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкоємцем вказаної земельної ділянки є позивач - ОСОБА_1 .

Відповідно до п.9 договору орендар відповідач взяв на себе зобов`язання виплачувати орендну плату в розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на час укладення договору становила 104786,00 х 7 % = 7335,02 грн., та згідно до п.11 договору мала виплачуватись до 31.12.поточного року.

В порушення умов договору відповідач взагалі не виплачував позивачу орендну плату за 2016-2018 роки тобто допустив систематичне порушення умов договору. Заборгованість за кожний рік складає 7335,02 ( 104786,00х0,07), а всього 22005,06 грн.

Тому просив суд достроково розірвати договір оренди землі, скасувати запис про державну реєстрацію речового права, стягнути з відповідача заборгованість по виплаті орендної плати, судові витрати та витрати на правничу допомогу.

Представник позивача ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися. Надали до суду заяви в яких просили розглянути цивільну справу без їх участі позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву на позовну зяаву від представника відповідача не надходило, натомість надійшло клопотання про залишення позову без розгляду мотивуючи це тим, що позивачу було сплачено 5000 гривень в рахунок майбутніх орендних платежів.

З огляду на те, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи та давши оцінку наданим доказам, вважає, що позов позивача підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами,

Згідно ч 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до ч 3 та ч 4 ст. 12, ч. 1 та ч 2 ст 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій

Судом встановлено, що між ПАТ імені Мічуріна та ОСОБА_2 29 лютого 2016 року було укладено договір оренди землі, яка має кадастровий номер :00:005:0063 та знаходиться в адміністративних межах Чорнухинської селищної ради Полтавської області і належала ОСОБА_2 . Договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.03.2016, номер запису 13573745.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкоємцем вказаної земельної ділянки є позивач - ОСОБА_1 (а.с.20).

Відповідно до п.9 договору орендар відповідач взяв на себе зобов`язання виплачувати орендну плату в розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на час укладення договору становила 104786,00 х 7 % = 7335,02 грн., та згідно до п.11 договору мала виплачуватись до 31.12. поточного року.

Відповідно до статтей 525 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В порушення умов договору відповідач взагалі не виплачував позивачу орендну плату за 2016-2018 роки тобто допустив систематичне порушення умов договору. Заборгованість за кожний рік складає 7335,02 ( 104786,00х0,07), а всього 22005,06 грн.

Відповідно до ст 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписом ст 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до п. «д» ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12.12.2012 №6-146цс12 (та інших) які згідно зі ст.360-7 Цивільного процесуального кодексу України є обов`язковими у правозастосуванні.

Відповідно до ст 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: розірвання договору.

Відповідно до ст 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст 34 Закону України « Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Частиною 2 ст 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні втрати щодо орендної плати за 2016 рік (період з 01.01.2017 по 25.11.2019) складають 2198,36 грн., а річні 638,00 грн.

Інфляційні втрати щодо орендної плати за 2017 рік (період з 01.01.2018 по 25.11.2019) складають 1051,97 грн., а річні 418,00 грн.

Інфляційні втрати щодо орендної плати за 2018 рік (період з 01.01.2019 по 25.11.2019) складають 305,00 грн., а річні 198,00 грн.

Загалом додаткові нарахування складають 4809,33 грн.

Частиною другою статті 409 ЦК України встановлено, що власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Ухвалою суду від 02.12.2019 року відповідача зобов`язано надати до суду відомості за 2016-2018 роки щодо виплати орендної плати ОСОБА_2 за оренду земельної ділянки кадастровий номер :00:005:0063, яка знаходиться в адміністративних межах Кізлівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, але відповідач не надав на адресу суду інформацію щодо виплати орендної плати.

03.02.2020 року від представника відповідача директора ПАТ ім.Мічуріна Зуб Ю.П. до суду надійшло клопотання про залишення позову без розгляду мотивуючи це тим, що відповідачем було перераховано на рахунок позивача кошти в сумі 5000 гривень в рахунок майбутніх орендних плат.

Необхідно зазначити, що суд критично відноситься до клопотання представника від 03.02.2020 та тверджень викладених в ньому, виходячи з такого.

Як зазначає представник відповідача ОСОБА_4 у своєму клопотанні від 03.02.2020 року ОСОБА_1 03.07.2019 року оформила належним чином успадковане майно, тобто відповідачеві відомо, що змінився власник вищевказаної земельної ділянки. Однак, відповідачем не надано письмових доказів, які б підтверджували сплату орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 29.02.2016 року .

Необхідно зазначити, що копія квитанції від 10.06.2019 № 1621-4487-7623-0221 не містить інформації, які саме кошти були перераховані ОСОБА_1 , а тому твердження ОСОБА_4 , що це грошові кошти, які перераховані в рахунок майбутніх орендних платежів відповідачем не підтверджено.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем ПАТ ім. Мічуріна не надано належних та допустимих доказів сплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 29.02.2016 року за 2016-2018 роки.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч 2 ст 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Нормами ст.ст. 626,629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк.

При ухваленні рішення щодо стягнення орендної плати, суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-80 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, згідно з ч 4 ст. 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність позову є підставою для відмови у його задоволенні, а недоведеність заперечень - тягне за собою протилежний результат.

Як вбачається з положень ч 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Представником відповідача, всупереч вказаним вимогам закону, не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 було сплачено в повному обсязі орендну плату за 2016-2018 роки за користування земельною ділянкою кадастровий номер :00:005:0063 відповідно до договору оренди від 29.02.2016 року.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду, рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відтак, у разі розірвання договору оренди землі, відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» запис про його державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно підлягає скасуванню.

Щодо вимог сторони позивача про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу і сплату судового збору слід зазначити наступне.

Положеннями ст.141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови у задоволенні позову на позивача, у разі частково задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір в сумі 2308 грн. 20 коп. підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Витрати на правничу допомогу стаття 133 ЦПК України відносить до судових витрат.

Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази.

15 листопада 2019 року між ОСОБА_1 та адвокатом Ступнік С.В. укладено договір про надання адвокатських послуг (професійної правничої допомоги) №171, за умовами якого адвокат зобов`язується надавати правничу допомогу клієнту у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ імені Мічуріна про дострокове розірвання договору оренди землі, скасування запису про державну реєстрацію речового права та стягнення орендної плати. (а.с. 166-167).

Крім того, у матеріалах справи міститься акт приймання-передачі виконання робіт виконаних адвокатом С.В.Ступніком від 07 липня 2020 року (а.с. 163), квитанцією №171/1 від 07 липня 2020 року про оплату послуг за договором про надання правничої допомоги №171/1 від 07 липня 2020 року в сумі 8000 гривень (а.с.164), детальний опис робіт (надання послуг) виконаних адвокатом Ступніком С.В. (а.с. 165).

Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №301/1894/17 витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Оцінюючи обґрунтованість заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, суд зауважує, що засідання за участю адвоката Ступніка С.В. не проводились, у зв`язку з чим заявлені витрати на участь в судових засіданнях не підлягають до задоволення.

Витрати на попереднє опрацювання матеріалів, робота з замовником, попереднє опрацювання матеріалів, робота з замовником, попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин, суд зменшує до 1500 грн, підготовка позовної заяви: опрацювання законодавчої бази, вивчення судової практики, виготовлення позовної заяви та додатків до неї суд зменшує до 1500 грн.

Таким чином обґрунтована сума витрат на правничу допомогу становить 3000,00 грн.

Окрім того, відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з платіжного доручення №Р24А702629790А47382 від 02 грудня 2019 року, ОСОБА_1 при зверненні з позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну вимогу, а саме 2308,20 грн., позов подано у 2019 році. (а. с.1).

Таким чином, документально підтверджена сума судових витрат, які позивач понесла в зв`язку з розглядом цієї справи становить 2308,20 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

У відповідності до ч.1,п.1 ч.2 ст.141ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Окрім того, суд вважає за необхідне в зв`язку з розірванням договору оренди, скасувати державну реєстрацію даного договору, який зареєстрований в Реєстраційній службі Чорнухинського районного управління юстиції Полтавської області від 01 березня 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 274, 354-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства імені Мічуріна про дострокове розірвання договору оренди землі, скасування запису про державну реєстрацію речового права та стягнення орендної плати- задовольнити частково.

Розірвати достроково договір оренди землі від 29.02.2016, укладений між ОСОБА_2 та публічним акціонерним товариством імені Мічуріна щодо земельної ділянки площею 2,68 га, яка знаходиться в адміністративних межах Чорнухинської селищної ради Чорнухинського району Полтавської області та має кадастровий номер :00:005:0063.

Стягнути з публічного акціонерного товариства імені Мічуріна () на користь ОСОБА_1 (номер картки платника податків НОМЕР_1 ) заборгованість по орендній платі за договором оренди земельної ділянки від 29 лютого 2016 року, кадастровий номер :00:005:0063, площею 2,68 га, в сумі 22005,06 грн, 3 % річних в сумі 1254,00 грн, інфляційні втрати в сумі 3255,33 грн, а всього в сумі 26514,39 грн.

Скасувати запис №13573745 від 01.03.2016 про державну реєстрацію речового права оренди, що випливає з договору оренди земельної ділянки від 29.02.2016, укладеного між публічним акціонерним товариством імені Мічуріна та ОСОБА_2 , щодо земельної ділянки, яка має кадастровий номер :00:005:0063.

Стягнути з публічного акціонерного товариства імені Мічуріна () на користь ОСОБА_1 (номер картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у виді судового збору в сумі 2308,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн., а всього в сумі 5308,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Чорнухинський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М.Глущенко