Справа № 459/143/20
Провадження № 2/459/548/2020
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 січня 2020 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Рудаков Д.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

16.01.2020 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ № 30 від 10.12.2019 року генерального директора Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія» І.Я. Яриша про оголошення догани, визнати незаконним та скасувати наказ № 4-к від 02.01.2020 року керуючого санацією Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія» І. ОСОБА_2 про припинення трудового договору на підставі п.3 ст.40 КЗпПУ, поновити його на роботі охоронником служби охорони Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія», стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з наступним вирахуванням із цієї суми податків та інших обов`язкових платежів, стягнути з відповідача на його користь 10 000,00 грн. моральної шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява подана з порушенням вимоги ч.4 ст.177 ЦПК України, так як до позовної заяви останнім не долучено документа, що підтверджує сплату судового збору.

Позивач у позовній заяві зазначив, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» він звільняється від сплати судового збору.

Так, у відповідності до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивач, звертаючись до суду із цим позовом просив визнати незаконним та скасувати наказ генерального директора Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія» про оголошення догани, визнати незаконним та скасувати наказ керуючого санацією Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія» про припинення трудового договору на підставі п.3 ст.40 КЗпПУ, поновити його на роботі охоронником служби охорони Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія», стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з наступним вирахуванням із цієї суми податків та інших обов`язкових платежів та моральної шкоди.

Наведені позовні вимоги, окрім визнання незаконним та скасування наказу керуючого санацією Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія» про припинення трудового договору на підставі п.3 ст.40 КЗпПУ, поновлення на роботі охоронником служби охорони Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія», не підпадають під жодну з обставин, визначених статтею 5 Закону України «Про судовий збір», за наявності яких останній міг бути звільнений від сплати судового збору.

За наведених обставин, вважаю, що позивач звільнений, у відповідності до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору лише в частині позову про визнання незаконним та скасування наказу керуючого санацією Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія» про припинення трудового договору, поновлення на роботі охоронником служби охорони Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія».

Окрім зазначених вище позовних вимог, позовна заява містить одну вимогу немайнового характеру та дві вимоги майнового характеру.

У відповідності до п.п.1, 2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно з п.12, абз.2 п.15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами. До позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці (наприклад, якщо позовну заяву про визнання договору (правочину) недійсним подано без вимоги застосування наслідків, передбачених статтею 216 ЦК). За подання до суду таких заяв сплачується судовий збір згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI.

Крім цього, позовна заява подана з порушенням п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, оскільки не містить зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

З урахуванням наведеного вище, позивач повинен зазначити у позовній заяві розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який він просить стягнути з відповідача на свою користь, а також із врахуванням інших позовних вимог сплатити судовий збір у відповідності до вищевказаних правових норм за наступними реквізитами:

Отримувач коштівУКу м.Червоногр./Червоноград/22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37983843
Банк отримувачаКазначейство України (ЕАП)
Код банку отримувача (МФО)899998
Рахунок отримувачаUA0013019
Код класифікації доходів бюджету22030101

та надати суду квитанцію про сплату судового збору.

Водночас, відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Таким чином, умовою звільнення від сплати, відстрочення чи розстрочення сплати судових витрат за правилами ЦПК України є лише майновий стан сторони. Майновий стан повинен підтверджуватися відповідними засобами доказування, випискою про рух коштів, довідкою відповідної фінансової установи, тощо.

Слід зазначити й про те, що позивач вправі подати до суду відомості про суми нарахованих/виплачених йому доходів за відповідний період згідно з даними Інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб Державної фіскальної служби України, що надаються відповідним державним податковим органом за заявою громадянина за місцем його реєстрації, які б підтверджували, що його майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір, у розмірі, встановленому в п.п.1, 2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

З урахуванням наведеного вище, приходжу до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк у 10 днів для усунення указаних вище недоліків позовної заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачу строк у десять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків, вказаних в ухвалі.

В разі, якщо недоліки не будуть усунені у десятиденний строк з дня отримання позивачем ухвали, заява вважатиметься неподаною та буде повернута останньому.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Д. І. Рудаков