КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 753/9576/18 Головуючий у суді першої інстанції: Даниленко В.В.
Номер провадження: 22-ц/824/6935/2020 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

13 квітня 2020 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коцюрби О.П., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Незвіський Дмитро Ярославович, на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 29 січня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 8000 грн щомісячно з дня подання позовної заяви. а саме з 24 травня 2018 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, представник відповідача, ОСОБА_1 - адвокат Незвіський Д.Я., 30 березня 2020 року оскаржив його в апеляційному порядку.

Подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом, оскільки, у порушення вимог частини третьої статті 356 ЦПК України, не підписана особою, яка її подає.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Тобто, процесуальний закон визначив, що відсутність підпису на апеляційній скарзі є підставою для повернення такої апеляційної скарги.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 28 лютого 2019 року у справі № 200/12772/18 (провадження № 14-99зц19), повертаючи касаційну скаргу з підстави її непідписання, вказала у якому випадку подана в електронній формі скарга вважається належним чином підписана, а саме з обов`язковим скріпленням електронним цифровим підписом.

Так, відповідно до абзацу другого частини восьмої статті 14 ЦПК України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з частинами п`ятою, шостою, восьмою статті 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

В апеляційній скарзі міститься відмітка «*- документ підписано електронним цифровим підписом адвоката Незвіського Д.Я. », однак така відмітка виконана апелянтом та не є належним підтвердженням скріплення документу електронним цифровим підписом.

За змістом підпункту 15.15 підпункту 15 пункту 1 розділу XII «Перехідні положення» ЦПК України Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

При цьому, відповідно до підпункту 15.1 підпункту 15 пункту 1 розділу XII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

В апеляційній скарзі адвокат Незвіський Д.Я. вказує, що апеляційну скаргу подано в електронній формі засобами електронної пошти. Однак, з матеріалів справи та безпосередньо апеляційної скарги неможливо зробити висновок яким способом та у якій формі було подано апеляційну скаргу.

На час звернення представника відповідача з апеляційною скаргою до суду першої інстанції Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не розпочала роботу.

Закон України «Про електронний цифровий підпис», який визначав статус електронного цифрового підпису, втратив чинність 7 листопада 2018 року на підставі Закону України «Про електронні довірчі послуги» від 5 жовтня 2017 року № 2155-VIII.

На даний час, порядок використання електронного цифрового підпису врегульований Законом України «Про електронні довірчі послуги», який набрав чинності 7 листопада 2018 року.

Пунктом 12 статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Згідно з частиною другою статті 17 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікація в складових частинах інформаційних систем, в яких здійснюється обробка таких електронних даних та володільцями інформації в яких є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної форми власності, повинні здійснюватися з використанням кваліфікованих електронних довірчих послуг.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» кваліфікована електронна довірча послуга створення, перевірки та підтвердження кваліфікованого електронного підпису чи печатки надається кваліфікованим постачальником електронних довірчих послуг та включає, зокрема, надання користувачам електронних довірчих послуг засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки для генерації пар ключів та/або створення кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або перевірки кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або зберігання особистого ключа кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Таким чином, в матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що, апеляційна скарга сформована в системі «Електронний суд» та підписана електронним цифровим підписом представника відповідача, а Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не розпочала функціонування, відтак відсутні підстави вважати, що такий документ оформлений відповідно до вимог чинного законодавства України.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про повернення апеляційної скарги з підстав, визначених пунктом 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Аналогічний висновок був також висловлений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 5 вересня 2019 року у справі № 530/1727/16-ц (провадження № 61-47059сво18) та у постанові Верховного Суду у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2019 року у справі № 530/89/18 (провадження № 61-40906св18).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Одночасно суд роз`яснює, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із такою скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 356, 357 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Незвіський Дмитро Ярославович, на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про стягнення аліментів, повернути скаржнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя О.П. Коцюрба