Справа № 183/2582/16
№ 2-ві/183/2/20
У Х В А Л А

10 лютого 2020 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.,

з секретарем судового засідання Пономаренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську заяву ОСОБА_1 про відвід судді у розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність, дії державного виконавця, заінтересована особа - Новомосковський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває скарга ОСОБА_1 на бездіяльність, дії державного виконавця, заінтересована особа - Новомосковський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 .

В скарзі ОСОБА_1 просить суд:

- визнати дії державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Хрол Валерії Миколаївни - неправомірними, а постанову від 22 жовтня 2018 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 53853746 - незаконною;

- постановити окрему ухвалу у зв`язку з порушенням законодавства та виявлені численні недоліки в діяльності державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Хрол Валерії Миколаївни та направити до органів досудового розслідування;

- стягнути з Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на його користь, з урахуванням попереднього (орієнтовного) розрахунку, судові витрати у справі в розмірі 2 368,83 грн., які складаються з витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту, добових та компенсації за відрив від звичайних занять.

Зазначена вище скарга перебуває в провадженні судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майної Ганни Євгенівни .

04 лютого 2020 року в судовому засіданні ОСОБА_1 звернувся з заявою про відвід судді, яка була заявлена усно.

На обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилався на те, що попередній розгляд іншої його скарги на дії, бездіяльність державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хрол Валерії Миколаївни (Новомосковський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції) у справі № 183/2582/16, провадження № 4-с/183/52/17, де головуючим суддею також була Майна Г. Є. і яка робила все аби скарга не була розглянута, замість 10 днів, як це передбачено процесуальним законом, суддя розглядала скаргу більше року, а тому у нього викликає сумнів в неупередженості та об`єктивності судді Майної Г. Є.

Учасники в судове засідання не з`явилися, що не є перешкодою для розгляду відводу судді.

Розглянувши заяву про відвід судді, суд приходить до наступного.

Так, у відповідності ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу у цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи

5) є інші обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно із ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Однією з процесуальних форм забезпечення об`єктивності та неупередженості судового розгляду є гарантоване законом право відводу у визначених законом випадках. Як випливає зі змісту норм ЦПК України, відвід судді є одним з механізмів, що забезпечує законність та обґрунтованість судового рішення.

Також, приходить до переконання, що порушення вимог процесуального законодавства, які на думку заявника допущені суддею в іншій справі, не можуть бути розцінені судом, як обставина, що викликає сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді, та не є підставою для відводу судді, оскільки у відповідності до ч.4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного суду від 03 липня 2019 року у справі № 826/14033/17.

В зв`язку з наведеним, доводи ОСОБА_5 не можуть бути розцінені судом, як обставина, що викликає сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді, являються думкою заявника, яку суд розцінює, як незгоду з процесуальними рішеннями судді, прийнятими у іншій справі.

Враховуючи наведене, в задоволенні заяви про відвід судді належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 260 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майної Ганни Євгенівни у розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність, дії державного виконавця, заінтересована особа - Новомосковський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.І. Городецький