Справа № 524/599/20
Провадження №2/524/1273/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого - судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Яковлєвій К.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , представника відповідача - Луньової А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Хаславська Карина Валентинівна, приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду із вимогами до АТ «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Хаславська Карина Валентинівна, приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову зазначає, що 01.02.2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Хаславською К.В., вчинений виконавчий напис № 120, яким звернуто стягнення на будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вважає, що приватний нотаріус не мав права виносити виконавчий напис, оскільки у нотаріуса не було підстав вважати, що заборгованість ОСОБА_1 перед банком є безспірною, не з`ясовано розмір існуючої заборгованості, відсутня письмова вимога до боржника про повернення кредиту перед вчиненням виконавчого напису, винесення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки суперечить ст. 47 Конституції України,

На підставі викладеного, просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса № 120 від 01.02.2010 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 10.02.2020 року відкрито спрощене провадження по справі.

Ухвалою суду від 13.08.2020 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Хаславська Карина Валентинівна, приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню правонаступника відповідача Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

04.09.2020 року представником відповідача АТ «Альфа-Банк» подано відзив на позовну заяву. Зазначає, що заборгованість визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Посилання на ненадання певних документів нотаріусу є лише припущенням позивача та не підтверджено жодними доказами. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості у позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Оспорюваний виконавчий напис вчинений 01.02.2010 року, а кредитний договір між сторонами укладений 22.03.2007 року, отже трирічний строк не минув. Факти, які підтверджують відсутність боргу, або не відповідність суми борг, у позові відсутні. Просить застосувати строк позовної давності, як однієї з підстав для відмови в задоволенні позову.

07.09.2020 року позивачем подано відповідь на відзив. Зазначає, що відповідачем не зазначено які саме документи надані нотаріусу, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Жодних вимог, претензій від банку позивач не отримувала. Про існування виконавчого напису дізналася 25.07.2019 року, а з матеріалами виконавчого провадження, в яких міститься виконавчий напис нотаріуса, ознайомилась 06.08.2020 року та отримала копії вказаних документів, а тому строк звернення до суду з вказаним позовом не пропущено.

Ухвалою суду від 10.09.2020 року за клопотанням представника відповідача - Акціонерного товариства «Альфа-банк» витребувано від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Хаславської К.В. належним чином засвідчені копії документів, які слугували підставою для вчинення виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 210 від 01.02.2010 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить ОСОБА_1 , на підставі іпотечного договору № 720/3-243, на користь АКБ «Укрсоцбанк».

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача АТ «Альфа-Банк» Луньова просить відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві. Наголошує щодо відсутності доказів на підтвердження позовних вимог.

Треті особи приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Хаславська К.В., приватний виконавець Скрипник В.Л. у судове засідання не з`явились.

Вислухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

22.03.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» та позивачем ОСОБА_1 укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії№ 720/1Ф-352, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 49500 доларів США зі сплатою 12,5 % річних та кінцевим терміном повернення кредиту до 10.03.2017 року. Додатковою угодою від 03.07.2009 року № 2 про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 720/1Ф-352 від 22.03.2007 року збільшено ліміт заборгованості до 51825,48 доларів США та встановлено кінцевий термін погашення заборгованості до 10.03.2022 року.

За приписами п.1.3 та 1.3.1 вищезазначеного договору у забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпечено іпотекою вимоги кредитор укладає в день укладення цього договору з позичальником іпотечний договір за умовами якого позичальник передає кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями (літера «А, а, ап» - житловий будинок житловою площею 27,9 кв.м. кв.м.; літера «Б» - сарай-літня кухня літера «В» - вбиральня, літера «К» - колодязь; літера «№ 1-3» - огорожа; літера «№ 4» - бруківка), загальною площею 57,1 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , заставною вартістю 314248 грн., що в еквіваленті складає 62227,33 доларів США.

Згідно п. 4.4 договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених кредитним договором, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Відповідно до п.3 додаткової угоди від 03.07.2009 року № 2 про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії№ 720/1Ф-352 від 22.03.2007 року сторони домовились, що у разі порушення позичальником строків сплати процентів, визначених п.2.5. договору та/або кредиту (траншу кредиту), як в повному обсязі, так і частково, більше ніж на 30 календарних днів, позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит, нараховані проценти та можливі штрафні санкції в повному обсязі на 31 календарний день прострочення виконання зобов`язання за договором.

22.03.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладений договір іпотеки № 720/3-243. Відповідно до п.1.1 даного договору, іпотекодавець передає в іпотеку іпотеко держателю у якості забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 720/1Ф-352 від 22.03.2007 року, наступне нерухоме майно: будинок з господарськими будівлями (літера «А, а, ап» - житловий будинок житловою площею 27,9 кв.м. кв.м.; літера «Б» - сарай-літня кухня літера «В» - вбиральня, літера «К» - колодязь; літера «№ 1-3» - огорожа; літера «№ 4» - бруківка), загальною площею 57,1 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 4.1 вищезазначеного договору іпотеки № 720/3-243 у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 4.5 договору іпотеки передбачено, що іпотеко держатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів:

4.5.1 на підставі рішення суду;

4.5.2 на підставі виконавчого напису нотаріуса;

4.5.3 шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки за рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку»;

4.5.4 шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-які особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку»;

4.5.5 шляхом організації іпотекодержателем продажу предмета іпотеки через укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки між іпотекодержателем та відповідним покупцем в порядку, встановленому статтею 6 ЗУ «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та та іпотечні сертифікати».

23 березня 2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Хаславською Кариною Валентинівною вчинено виконавчий напис № 120 на підставі якого запропоновано звернути стягнення на будинок з господарськими будівлями (літера «А, а, ап» - житловий будинок житловою площею 27,9 кв.м. кв.м.; літера «Б» - сарай-літня кухня літера «В» - вбиральня, літера «К» - колодязь; літера «№ 1-3» - огорожа; літера «№ 4» - бруківка), загальною площею 57,1 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , належні на праві власності ОСОБА_1 .

Зазначена квартира на підставі іпотечного договору № 720/3-243, посвідченого 22.03.2007 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Дзюбою В.І. за реєстровим № 1462, передана в іпотеку АКБ «Укрсоцбанк», строк платежу за яким настав 14.10.2009 року. Стягнення проводиться станом на 28.11.2009 року.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації будинку з господарськими будівлями (літера «А, а, ап» - житловий будинок житловою площею 27,9 кв.м. кв.м.; літера «Б» - сарай-літня кухня літера «В» - вбиральня, літера «К» - колодязь; літера «№ 1-3» - огорожа; літера «№ 4» - бруківка), загальною площею 57,1 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , запропоновано задовольнити вимоги АКБ «Укрсоцбанк» у розмірі: по кредиту - 341960,95 грн., по відсоткам 16214, 99, пеня - 564,52 грн., витрати по вчиненню виконавчого напису 2500 грн., що становить 361240,46 грн.

На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. відкрито виконавче провадження № 57786978 постановою від 27.11.2018 року.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, у відповідності до вимог чинного законодавства про іпотеку виконавчий напис нотаріуса є одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому, відповідно до п. 4.2 договору іпотеки сторони погодили, що звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається зокрема і на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19).

У цій постанові Верховний Суд зазначив, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Вирішуючи цей спір, суд враховує, що одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін (пункт 4 частини третьої статті 2 ЦПК України).

За приписами частин першої - четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів, на підтвердження обставин, покладених в основу позову: ані щодо недодержання нотаріусом формальних процедур вчинення виконавчого напису і факту неподання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, ані щодо неправильності розрахунків заборгованості, зроблених банком.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується самим позивачем та її предстваником у судових засіданнях, що позивач повністю припинила виконання зобов`язань з липня 2009 року за кредитним договором та щодо наявності заборгованості.

Твердження позивача, що вона не отримувала вимоги про усунення порушень основного зобов`язання за кредитним договором, не заслуговують на увагу, оскільки обов`язок з дострокового погашення кредиту виник у позичальника відповідно до п. 4.4 договору про надання відновлювальної кредитної лінії№ 720/1Ф-352 та п. 3 додаткової угоди від 03.07.2009 року № 2 про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії№ 720/1Ф-352 від 22.03.2007 року та спростовуються матеріалами справи.

З наведених підстав також не заслуговують на увагу посилання позивача на ЗУ «Про захист прав споживачів» (ч. 10 ст. 11 в редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису) якою передбачена умова саме отримання позичальником вимоги про повернення споживчого кредиту, а не факт її направлення.

Посилання позивача на ст. 47 Конституції України є безпідставними, оскільки виконавчим написом нотаріуса лише звернуто стягнення на житловий будинок, в даному випадку не йде мова про виселення боржника.

Також, не спроможними є посилання позивача на ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», враховуючи, що даний Закон набрав чинності у 2014 році.

Наведені у позові обґрунтування зводяться до загальних тверджень щодо порушення порядку вчинення виконавчого напису, не містять фактичних даних, а також доказів, які б дозволили суду дійти висновку про недодержання нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, а також доказів, підтверджуючих неправильність розрахунку заборгованості.

Оскільки позивач не довів фактичними даними переконливості своїх вимог, то суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Судові витрати необхідно віднести на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8-88 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 1-16, 18, 259, 628, 630, 634, 663 ЦК України, ст.ст. 3-15, 76-82, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Хаславська Карина Валентинівна, приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Предоляк