Номер провадження: 22-ц/813/1655/20
Номер справи місцевого суду: 523/2192/14-ц
Головуючий у першій інстанції Кисельов В.К.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Павлючук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 травня 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, -

ВСТАНОВИВ

Процесуальний рух справи та позиції сторін в суді першої інстанції.

12 лютого 2014 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява представника ПАТ «УкрСиббанк» - Гаврилова А.Ю. про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту №00, відповідно до умов якого Банк надав ОСОБА_2 кредит в іноземній валюті в сумі 33 000,00 доларів США, строком до 14 вересня 2014 року згідно графіку погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 11,50 % річних. Для забезпечення виконання зобов`язання відповідача-1 було укладено договір поруки між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 за №236923 від 30 січня 2009 року та договір поруки між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 за № 236924 від 30 січня 2009 року. Станом на 03.02.2014 року відповідач-1 не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим заборгованість відповідача-1 по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені, становить 22 043,95 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.02.2014 року становить 176 197,29 грн., тому просить суд постановити рішення, яким солідарно стягнути на користь позивача з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суму боргу за договором про надання споживчого кредиту №0 від 14 вересня 2007 року в сумі 22 043,95 доларів США, а також суму сплаченого судового збору (а.с.3-6). Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12 травня 2014 року було вирішено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задовольнити частково (а.с.78-82).

Процесуальний рух справи та позиції сторін в суді апеляційної інстанції.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що із вказаним рішенням не згодний, вважає його таким, яке постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, адже зазначеного договору поруки апелянт не укладав та жодних документів не підписував, у зв`язку з тим, що на момент укладення договору апелянт перебував у Бориспільському аеропорту звідки о 6 годині 45 хвилин ранку вилетів працювати за контрактом до м. Піску Перу, що підтверджується судовою роллю 29.01.2009 року, свідоцтвом про проходження служби в період з 31.01.2009 року по 02.08.2009 року, контрактом від 27.01.2009 року, електронним білетом про виліт ОСОБА_1 30.01.2009 року та гарантійним листом морського агентства Космос від 27.01.2009 року. Тому апелянт просить суд оскаржуване рішення скасувати в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» та відмовити ПАТ «УкрСиббанк» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 (а.с.185-188). Ухвалою Апеляційного суду Одеської області було відкрито апеляційне провадження (а.с.198) та ухвалою від 18.08.2016 року справу призначено до розгляду (а.с.199). 19 вересня 2016 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , в якому він просить суд зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 травня 2014 року до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору поруки недійсним, яка знаходиться на розгляді Суворовського районного суду м. Одеси, та ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 20 вересня 2016 року було зупинено провадження по справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 227-229).

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», було ліквідовано Апеляційний суд Одеської області та створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м. Одесі.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

В порядку ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів Одеського апеляційного суду №1 від 28.12.2018 року днем початку роботи Одеського апеляційного суду визначено 03.01.2019 рік.

Згідно з ч. 5 ст. 31 ЦПК України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

В порядку автоматизованого розподілу судової справи після створення нового суду суддею - доповідачем визначено суддю Дрішлюка А.І., якого було переведено до Одеського апеляційного суду відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 4065/0115-18 від 28 грудня 2018 року.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Представник апелянта подав заяву про розгляд справи у його відсутність, апеляційну скаргу підтримав.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції, виходив з того, що наявні підстави для задоволення позовних вимог та стягнення заборгованості в повному обсязі зі всіх учасників кредитних правовідносин - відповідачів по справі.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції та задовольняючи апеляційну скаргу, вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 (надалі Позичальник, Відповідач-1) укладено Договір про надання споживчого кредиту №0 (надалі Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у сумі 33 000,00 доларів США (тридцять три тисячі доларів США 00 центів), а Позичальник зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 14 вересня 2014 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 11,50 % річних. Відповідно до умов Кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, повернення суми кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 575,00 доларів США (п`ятсот сімдесят п`ять доларів США 00 центів) в день сплати ануїтетних платежів. Дня забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 14 вересня 2007 року було укладено Договір поруки між AT «УкрСиббанк» (Позивач) та ОСОБА_3 (надалі Відповідач-2) за №236923 від 30 січня 2009 року; Договір поруки між AT «УкрСиббанк» (Позивач) та ОСОБА_1 (Відповідач - 3, Апелянт).

Станом на 03.02.2014 року заборгованість за кредитним договором по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені становить 22 043 (двадцять дві тисячі сорок три) долари США 95 центів, що за курсом НБУ станом на 03.02.2014 року становила 176197 (сто сімдесят шість тисяч сто дев`яносто сім) гривень 44 копійки, а тому судом першої інстанції були задоволені позовні вимоги в заочному порядку та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за основною сумою кредиту у розмірі 17 513,55 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.02.2014 року становило 139 985,81 гривень, заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом у розмірі 3 335,20 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.02.2014 року становить 26 658,25 гривень, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 7 742 гривні 43 копійки, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1 810 гривень 80 копійок; стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість за основною сумою кредиту у розмірі 17 513,55 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.02.2014 року становило 139 985,81 гривень, заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом у розмірі 3 335,20 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.02.2014 року становить 26 658,25 гривень, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 7 742 гривень 43 копійки, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1 810 гривень 80 копійок.

Порушуючи питання про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 травня 2014 року заявник - апелянт І.В. Смагитель звертав увагу суду та надавав докази своєї відсутності на території України на дату укладання договору (т.1, а.с. 150-152,154-160), разом з тим суд першої інстанції відмовив в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, пославшись на необхідність оскарження договору поруки (т.1, а.с. 180-181).

Постановою Одеського апеляційного суду від 23.01.2020 року (головуючий - суддя Черевко П.М., судді Драгомарецький М.М., Дрішлюк А.І.) в межах провадження № 22-ц/813/4463/20 (справа місцевого суду № 523/11607/16-ц) було апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» - Дорогань Вікторії Олександрівни - залишити без задоволення, а рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2018 року - залишити без змін.

З вказаних судових рішень вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору поруки. В обґрунтування заявлених вимог він зазначав, що 14.09.2007 року АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений Договір про надання споживчого кредиту №0, на підставі якого остання отримала кредит в сумі 33000,00 доларів США. В забезпечення виконання ОСОБА_2 вищевказаного кредитного договору було укладено Договір поруки №236923 від 30.01.2009 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 та Договір поруки №236924 від 30.01.2009 р., в якому в якості сторін договору зазначені АКІБ «УкрСиббанк» та він ( ОСОБА_1 ). Позивач, посилаючись на те, що він не підписував даний договір поруки, укладений без його волевиявлення, просив на підставі статей 203, 215 ЦК України визнати його недійсним. Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 06.11.2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ «УкрСиббанк», за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про визнання договору поруки недійсним - задоволено. Визнано недійсним Договір поруки № 236924 від 30.01.2009 р., в якому в якості сторін договору зазначені кредитор АКІБ «УкрСиббанк» (на даний час - ПАТ «УкрСиббанк») та поручитель ОСОБА_1 . При вирішенні спору судами було встановлено, що 14.09.2007 р. АКІБ «УкрСиббанк» (на даний час - ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 був укладений Договір про надання споживчого кредиту №0, на підставі якого остання отримала кредит в сумі 33000,00 доларів США. В забезпечення виконання ОСОБА_2 вищевказаного кредитного договору було укладено Договір поруки №236923 від 30.01.2009 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 та Договір поруки №236924 від 30.01.2009 р., в якому в якості сторін договору зазначені АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 27.01.2009 р. між компанією Bernhard Schulte Shipmanagement (Cyprus) LTD та ОСОБА_1 був укладений Контракт 12/05, відповідно до умов якого, останній був найнятий на роботу у якості старшого повара на іноземному судні ANDESGAS. На виконання умов контракту ОСОБА_1 29.01.2009 року вилетів з м. Одеса до м. Київ та перебував в аеропорту «Бориспіль» в очікуванні вильоту до м. Амстердам. 30.01.2009 року о 6.45 год. позивач вилетів з м. Київ до м. Амстердам, в цей же день з м. Амстердам вилетів до м. Ліма. Вказані обставини підтверджуються копією електронного білета та гарантійним листом морського агентства «Космос» від 27.01.2009 року, контракту. Суд правильно зазначив, що на день укладення оспорюваного договору позивач знаходився за межами України. Також, висновком №17-457 судово-почеркознавчої експертизи від 26.05.2017 р. підтверджено, підписи від імені ОСОБА_1 у договорі поруки №236924 від 30.01.2009 р., укладеному між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , які містяться на 1-му, 2-му та 3-му аркушах в графах поручитель ОСОБА_1 (підпис), виконані не самим ОСОБА_1 , а іншою особою, з деяким наслідуванням підписам ОСОБА_1 .

Згідно зі ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, при вирішенні цього спору слід виходити, що договір поруки №236924 від 30.01.2009 р. укладений між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 є недійсним. Відповідно підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 14.09.2007 р. з ОСОБА_1 як поручителя відсутні.

Таким чином, оскільки доводи апелянта знайшли своє підтвердження, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України задовольняє апеляційну скаргу та скасовує оскаржуване рішення в частині позовних вимог до ОСОБА_1 та відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення з нього заборгованості.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 травня 2014 року - задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 травня 2014 року в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором споживчого кредиту №0 від 14.09.2007 р. скасувати.

В скасованій частині постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 відмовити.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

П.М. Черевко

Повний текст постанови виготовлено 06 квітня 2020 року

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк