У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Малюк В.М.,

при секретарі - Матіко Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Ужгородського міського суду від 27.06.2002 року у справі №2-2494/02 ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вищезгаданим клопотанням, посилаючись на те, що ухвалою Ужгородського міського суду від 27.06.2002 року у справі №2-2494/02 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним, вжито заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборону на відчуження будинковолодіння, що по АДРЕСА_1 .

22.07.2002 року постановою державного виконавця Ужгородського МВ ДВС від 22.07.2002 року на вищевказаний будинок накладено арешт та заборону відчуження.

На підставі вищевказаної постанови державного виконавця, реєстратором першої Ужгородської державної нотаріальної контори, 11.10.2006 року внесено в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про арешт будинку за реєстраційними номерами 387797, 3867814.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у даній справі від 12.07.2002 року позов ОСОБА_2 задоволено, визнано недійсним договір дарування частини будинку від 28.05.2002 р. укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Дане рішення суду 13.08.2002 року набрало законної сили.

З огляду на викладене, посилаючись на вимоги ст. 158 ЦПК України, заявниця просить скасувати вжиті судом заходи забезпечення позову.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, однак її представник - адвокат Машкаринець Н.І. надав суду заяву про розгляд клопотання без їх участі, клопотання підтримує повністю та просить його задоволити.

Дослідивши матеріали поданого клопотання з додатками, оцінивши надані суду докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою Ужгородського міського суду від 27.06.2002 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування, вжито заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборону на відчуження будинковолодіння, що по АДРЕСА_1 .

Згідно постанови державного виконавця Ужгородського МВ ДВС від 22.07.2002 року на вищевказаний будинок накладено арешт та заборону відчуження.

На підставі вищевказаної постанови державного виконавця, реєстратором першої Ужгородської державної нотаріальної контори, 11.10.2006 року внесено в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна два записи про арешт будинку за реєстраційними номерами 387797, 3867814.

Згідно рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.07.2002 року позов ОСОБА_2 задоволено, визнано недійсним договір дарування частини будинку від 28.05.2002 р. укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що вищевказане рішення 13.08.2002 року набуло законної сили.

Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Ужгородське міжрегіональне бюро технічної інвентаризації», будинок по АДРЕСА_1 . Ужгороді належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (по Ѕ).

Відповідно до довідки архітектурно-планувального бюро комунального підприємства Ужгородської міської ради №11 від 11.01.2020 року, станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , було зареєстрований в КП «БТІ м. Ужгород», під №3231 в книзі :32 за: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (розмір часток по Ѕ).

Відповідно до ст .41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно вимог ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до п. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Беручи до уваги наведене та зважаючи на те, що вищевказана цивільна справа розглянута по суті і рішення по такій набрало законної сили, ОСОБА_1 , як співвласниця будинковолодіння, що по АДРЕСА_1 , звернулася до суду з клопотання про скасування вжитих судом заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку,що підстави які слугували для забезпечення позову відпали, а тому з метою належного забезпечення дотримання вимог ст. 41 Конституції України, виходячи з вимог ст. 158 ЦПК України, вважає, що подане ОСОБА_1 клопотання про скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 158, ст.ст. 260,261,263, 353 ЦПК Україні, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову - задоволити.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ужгородського міського суду від 27.06.2002 року у цивільній справі №2-2494/02, у вигляді накладення арешту та заборону на відчуження будинковолодіння, що по АДРЕСА_1 - скасувати.

Ухвалу для виконання надіслати до відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Малюк В.М.