Провадження № 2/161/797/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

20 січня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Пахолюка А.М.

при секретарі Турук І.Р.,

вивчивши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики.

Позивач подав заяву про забезпечення вищезазначеного позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та іншим третім особам за її дорученням вчиняти дії щодо відчуження або розпорядження рухомим майном, що належить їй на праві власності, а саме: транспортний засіб «Renault Megane Scenic», 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та накласти арешт на дане рухоме майно, у межах заявлених позовних вимог.

Розгляд справи здійснювався без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з нормами статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначено у п. п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 грудня 2019 року частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову, а саме в межах ціни позову в розмірі 26348,18 доларів США, накладено арешт на майно, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , а саме: 1/3 частини квартири, загальною площею 44 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зі змісту заяви про забезпечення позову, вбачається, що позивач посилається на ту обставину, що ухвалою суду від 26 грудня 2019 року відмовлено у накладенні арешту на транспортні засоби, оскільки не було конкретизовано рухоме майно, а тому звертається до суду повторно із відповідною заявою, надаючи докази наявності конкретного рухомого майна.

Однак, враховуючи ту обставину, що даний позов забезпечений шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача, а тому, на думку суду, немає підстав для додаткового забезпечення позову, відтак, у задоволенні заяви слід відмовити, у зв`язку з її безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заявипозивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.