Єдиний унікальний номер 728/2046/19
Номер провадження 2/728/59/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2020 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Пархоменка П.І.

за участі:

секретаря судового засідання - Горбач Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до

відповідачів Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області,

ОСОБА_2

третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Ланагропрод»

вимоги позивача: про визнання недійсним наказу та скасування записів про державну реєстрацію прав на земельну ділянку

учасники справи :

від позивача - ОСОБА_1 , адвокат Іллюшко О.М. (договір про надання професійної правничої допомоги від 5 вересня 2019 року)

від третьої особи - ОСОБА_3 (наказ від 1 серпня 2019 року)

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів.

1. 26 вересня 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (далі відповідач-1), ОСОБА_2 (далі відповідач-2) з вимогою про визнання недійсним наказу та скасування записів про державну реєстрацію прав на земельну ділянку.

1.1. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 4 березня 2016 року між позивачем та відповідачем-1 укладено договір оренди землі, згідно якого позивачу передано в оренду вказану земельну ділянку.

1.2. Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 21 вересня 2016 року було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди землі, скасування записів про державну реєстрацію земельної ділянки та визнання незаконними (недійсними) наказів.

1.3. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області вказане рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 21 вересня 2016 року було скасовано.

1.4. При цьому, у грудні 2016 року вказане рішення було виконане і позивач був позбавлений права на оренду зазначеної земельної ділянки.

1.5. Проте, постановою Верховного Суду від 15 травня 2019 року касаційна скарга ОСОБА_1 задоволена, рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 7 листопада 2016 року скасовано, а рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 21 вересня 2016 року про відмову в задоволенні позову залишено без змін.

1.6. 21 серпня 2019 року з метою поновлення права на оренду земельної ділянки позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг Бахмацької районної державної адміністрації Чернігівської області з заявою про відновлення порушеного права.

1.7. За повідомленням Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області земельна ділянка з кадастровим номером :08:000:0506 була поділена на 13 земельних ділянок за результатами розроблених проектів землеустрою про відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Зокрема, наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 27 листопада 2017 року № 25-17607/14-17-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1,4690 га (кадастровий номер :08:000:0562) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, розташовану на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області. 8 грудня 2017 року на підставі зазначеного наказу була проведена державна реєстрація права приватної власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку.

1.8. Оскільки спірна земельна ділянка була сформована та зареєстрована за відповідачем-2 шляхом поділу раніше сформованої земельної ділянки площею 25,4960 га, розташованої на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, переданої в оренду позивачу, право позивача на оренду якої не припинилось, позивач вважає, що наказ Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області від 27 листопада 2017 року № 25-17607/14-17-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» порушує його пріоритетне право як орендаря на володіння та користування вказаною земельною ділянкою.

2. На підставі вкладеного позивач просив:

2.1. визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 27 листопада 2017 року № 25-17607/14-17-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність»;

2.2. скасувати у Державному земельному кадастрі України державну реєстрацію та кадастровий номер :08:000:0562 земельної ділянки площею 1,4690 га, яка розташована на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області;

2.3. скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис державного реєстратора Бахмацької районної державної адміністрації Чернігівської області № 23899341, зроблений 8 грудня 2017 року о 12:47:06 про реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 1,4960 га (кадастровий номер :08:000:0562), розташовану на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області;

2.4. скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис державного реєстратора Бахмацької районної державної адміністрації Чернігівської області № 26720187, зроблений 18 червня 2018 року о 09:41:16 про реєстрацію права оренди терміном на 7 років земельної ділянки площею 1,4960 га (кадастровий номер :08:000:0562) за Фермерським господарством «Ланагропрод»;

2.5. стягнути з ОСОБА_2 3073 грн. 60 коп. (три тисячі сімдесят три гривні 60 копійок) судового збору, сплаченого ним при подачі позовної заяви.

3. Відповідач-1 Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області у поданому відзиві на позовну заяву (а.с.40-44) позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні.

3.1. Зміст заперечень відповідача зводиться до того, що земельна ділянка, з приводу оренди якої звернувся позивач, включала земельну ділянку, щодо приватизації якої звернувся відповідач ОСОБА_2

3.2. Після набрання законної сили рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 7 листопада 2016 року було припинено право оренди позивача на земельну ділянку, отже, в даному випадку дії Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області були спрямовані на виконання рішення Апеляційного суду Чернігівської області, яке набрало законної сили.

3.3. У подальшому, зазначена земельна ділянка була поділена на земельні ділянки за результатами розроблених проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність в межах норм безоплатної приватизації, в тому числі, ОСОБА_2 отримав у власність спірну земельну ділянку. В даному випадку відповідач-1 діяв в межах власних повноважень як розпорядника земель державної власності сільськогосподарського призначення, керуючись положеннями Земельного кодексу України (далі ЗК).

3.4. Крім того, відповідач-1 зазначив, що внаслідок поділу кадастровий номер земельної ділянки, яка передавалась в оренду позивачу, скасований і не може бути наданий будь-якій іншій земельній ділянці, в тому числі, у разі подальшого об`єднання новостворених земельних ділянок, на які була поділена зазначена земельна ділянка. Разом з тим, договір оренди землі від 4 березня 2016 року, укладений між позивачем та відповідачем-1, стосувався земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0506, державна реєстрація якої скасована.

4. Відповідач-2 ОСОБА_2 у поданому відзиві на позовну заяву (а.с.54-56) позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні.

4.1. Зміст заперечень відповідача-2 зводиться до того, що під час приватизації спірної земельної ділянки ним були дотримані вимоги законодавства, що діяли на момент приватизації, жодного свавільного захоплення нерухомого майна вона не вчиняла.

4.2. На момент видачі відповідачем-1 наказу від 16 січня 2016 року № 25-465/14-16-сг, яким він отримав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у позивача не було жодних прав на спірну земельну ділянку, а на момент видачі наказу від 27 листопада 2017 року № 25-17607/14-17-сг, яким затверджено документацію із землеустрою та надано йому у власність земельну ділянку, право користування позивача спірною земельною ділянкою було припинено на підставі рішення Апеляційного суду Чернігівської області.

4.3. Отже, він є законним власником спірної земельної ділянки та вважає, що припинення права власності на належну йому земельну ділянку є втручанням у право на мирне володіння його майном, що не є виправданим та призведе до значного погіршення його матеріального становища.

5. Позивачем подано відповідь на відзиви відповідачів (а.с.66-67), в якій він вважає, що при задоволенні його позовних вимог не буде порушено право власності інших осіб.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

6. Представник відповідача-1 у поданому відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити без його участі (а.с.40-44).

7. Відповідач-2 надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.99).

8. Представником третьої особи Товариством з обмеженою відповідальністю «Ланагропрод» (далі ТОВ «Ланагропрод») подано заяву про зупинення провадження у справі (а.с.152-153).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

9. Ухвалою суду від 30 вересня 2019 року (а.с.32-33) було постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

10. Ухвалою суду від 22 липня 2020 року (а.с.156-157) в задоволені клопотання ТОВ «Ланагропрод» про зупинення провадження у справі було відмовлено.

ІV. Пояснення учасників справи.

11. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів викладених в позовній заяві.

12. Представник третьої особи заперечував проти задоволення позову.

V. Фактичні обставини встановлені Судом.

13. Заявою від 7 грудня 2015 року (а.с.46) підтверджується звернення ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області щодо надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га із земель резерву на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області.

14. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 16 січня 2016 року № 25-465/14-16-сг «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» (а.с.47) ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, орієнтовним розміром 2,00 га, за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

15. Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 27 листопада 2017 року № 25-17607/14-17-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» (а.с.14) затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1,4960 га (кадастровий номер :08:000:0562) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області.

16. З іншої сторони, заявою від 2 лютого 2016 року (а.с.48) підтверджується звернення ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 7 років орієнтовною площею 29 га для ведення фермерського господарства із земель державної власності Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області.

17. А наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 8 лютого 2016 року № 25-1692/14-16-сг «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» (а.с.49) ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 7 років, розташованої на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 29,00 га, за цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства.

18. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 25-2511/14-16-сг від 22 лютого 2016 року «Про затвердження документації із землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки» (а.с.50) затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства ОСОБА_1 на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області та надано в оренду ОСОБА_1 земельну ділянку площею 25,4960 га (кадастровий номер :08:000:0506) для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності строком на 7 років, розташовану на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області.

19. Згідно договору оренди землі від 4 березня 2016 року, укладеного між відповідачем-1 та позивачем (а.с.16-17) позивач отримав в строкове платне користування спірну земельну ділянку на строк 7 років.

20. Актом встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 4 березня 2016 року (а.с.18) межі наданої в оренду земельної ділянки визначені в натурі (на місцевості) відповідно затвердженого проекту землеустрою.

21. Актом приймання-передачі об`єкта оренди від 4 березня 2016 року (а.с.18, зворот) підтверджується, що позивач прийняв у своє користування вказану земельну ділянку.

22. Місцезнаходження та характеристики орендованої позивачем земельної ділянки визначені Схемою розміщення земельної ділянки на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області та Кадастровим планом земельної ділянки (а.с.19).

23. Поряд з цим, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 181461331 від 18 вересня 2019 року (а.с.27) підтверджується право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :08:000:0562, площею 1,4960 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області. Дата державної реєстрації права власності 8 грудня 2017 року. Номер запису про право власності: 23899341.

24. Дана земельна ділянка на підставі договору оренди землі від 2 квітня 2018 року перебуває в оренді у Фермерського господарства «Ланагропрод». Строк дії оренди - 7 років. Номер запису про інше речове право: 26720187.

25. Місцезнаходження спірної земельної ділянки зазначено на Публічній кадастровій карті України (а.с.15).

26. Постановою Верховного Суду від 15 травня 2019 року (а.с.21-23) касаційна скарга ОСОБА_1 була задоволена, рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 7 листопада 2016 року скасовано, а рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 21 вересня 2016 року залишено без змін.

27. Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 5 серпня 2019 року (а.с.24-26) в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду було відмовлено.

28. За повідомленням Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 12 серпня 2019 року № 29-25-0.2-4525/2-19 (а.с.13) земельна ділянка з кадастровим номером :08:000:0506 була поділена на земельні ділянки за результатами розроблених проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15

29. Також, за повідомленням Бахмацької районної державної адміністрації Чернігівської області № 227-Д-03-08 від 9 вересня 2019 року (а.с.11) згідно з даними Державного земельного кадастру України відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :08:000:0506 відсутні. Тому зареєструвати право оренди на вищезазначену земельну ділянку державний реєстратор не має можливості.

30. Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 24 лютого 2020 року за № 29-25-0.6-1014/2-20 (а.с.103) за інформацією Відділу у Бахмацькому районі Головного управління (лист від 24 лютого 2020 року за №343/402-20-0-0.22) (а.с.104) на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області немає вільних земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності площею 25,4960 га, аналогічних земельній ділянці з кадастровим номером :08:000:0506.

Головне управління не має можливості надання на підставі діючого договору оренди землі від 4 березня 2016 року іншої аналогічної (по всім параметрам) земельної ділянки, у зв`язку з її відсутністю.

VІ. Оцінка Суду.

А. Загальні принципи регулювання спірних правовідносин.

31. Суд знаходить, що в даній конкретній ситуації між сторонами виникли відносини пов`язані із власністю в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі стаття 1 Першого протоколу), яка, як і практика Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) застосовуються як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV).

32. При цьому згідно з усталеною практикою органів Конвенції, поняття «майно» має автономне значення, яке є незалежним від офіційної класифікації у національному законодавстві і не обмежується безпосереднім правом власності на фізичні речі.

33. Зокрема, в даних правовідносинах позивач отримав земельні ділянки в оренду на строк 7 років для використання при здійсненні фермерської діяльності (див. пункт 1), що свідчить про виникнення у ОСОБА_1 «законного сподівання», яке пов`язане з економічними інтересами, а саме використання землі та здійснення фермерської діяльності, що на думку Суду є достатнім для того, щоб вважатись «майном» в розумінні статті 1 Першого протоколу.

34. Так само і ЄСПЛ в своїй прецедентній практиці неодноразово висловлював позицію про те, що договір оренди можна вважати «майновим інтересом», який підлягає захисту статтею 1 Першого протоколу (див. наприклад пункти 32-35 рішення ЄСПЛ у справі «Stretch v. the United Kingdom» [1]; пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі «Bruncrona v. Finland» [2]; пункт 140 рішення ЄСПЛ у справі «Bosphorus Hava Yollari Turizm ve Ticaret Anonim Sirketi v. Ireland» [3]).

35. У справі «Di Marco v. Italy» [4] (пункти 48-53), ЄСПЛ вважав, що законне очікування заявника виникло у зв`язку з майновими інтересами, зокрема із використанням земельної ділянки та комерційною діяльністю, пов`язаною з цим, що мали достатньо важливе значення для того, щоб вважатися «майном» в значенні статті 1 Першого протоколу.

36. Вказані аргументи підтверджують розповсюдження положень статті 1 Першого протоколу на правовідносини позивача, пов`язані з орендою земельної ділянки.

37. Отже, відповідно до статті 1 Першого протоколу кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

38. Вказана стаття містить три окремі норми. Перша норма, яка має загальний характер, проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма стосується випадків позбавлення майна і підпорядковує його певним умовам - вона міститься в другому реченні частини першої. Третя норма визнає, що держави мають право, зокрема, контролювати використання майна, відповідно до загальних інтересів, шляхом запровадження законів, які вони вважають необхідними для забезпечення такої мети; ця норма міститься в частині другій (пункт 61 рішення ЄСПЛ у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» [5]).

39. В свою чергу право власності не є абсолютним і може бути обмежене. ЄСПЛ підкреслює, що перше і найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, щоб будь-яке втручання органів державної влади в право на повагу власності було «законним»: другий абзац встановлює, що держави уповноважені здійснювати контроль за користуванням майном шляхом забезпечення виконання «законів». Більш того, верховенство права, одна з основ демократичного суспільства, втілюється у всіх статтях Конвенції. Питання про те, чи було досягнуто справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (пункт 31 рішення ЄСПЛ у справі «Ісмаїлов проти Росії» [6]).

40. Таким чином, для того, щоб з`ясувати чи було порушено право гарантоване статтею 1 Першого протоколу Суду необхідно дати відповідь на питання:

1). чи було втручання у право передбачене законом;

2). чи переслідувало воно легітимну мету (було здійснено «в інтересах суспільства»);

3). чи було досягнуто справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи.

Б. Застосування вказаних принципів у спірних правовідносинах.

1). Чи здійснювалось втручання «згідно із законом».

41. Специфікою ситуації, що розглядається є те, що позивач не був «безпосереднім власником» майна і держава, як власник на підставі статей 15-1, 116, 118, 121, 122, 125, 126, 186 Земельного кодексу України (далі ЗК) розпорядилась ним на користь відповідача-2.

42. В такому випадку Суду знаходить, що втручання у право ОСОБА_16 було передбачено законом.

43. З іншої сторони, ОСОБА_2 як безпосередній власник майна може бути його позбавлений при реалізації способів захисту прав на земельні ділянки (стаття 152 ЗК).

44. Тобто національне законодавство створює умови для захисту прав, як власників, так і користувачів майна і в даному випадку, як позивач, так і відповідач-2, в обґрунтування своїх вимог та заперечень послались на відповідні норми законодавства, що свідчить про те, що втручання в права однієї із сторін спору «передбачено законом» (див. пункт 40).

45. В свою чергу, виходячи із особливостей спірних правовідносин правильність застосування норм права, які регулюють взаємовідносини між сторонами і їх відповідність «праву однієї із сторін», обраний позивачем спосіб захисту прав, будуть оцінені при вирішенні питання щодо «пропорційності» втручання у право власності (див. пункт 40).

2). Чи переслідувало втручання легітимну мету.

46. Обговорюючи в даній конкретній ситуації чи переслідувало втручання у право однієї із сторін «легітимну мету» (було здійснено «в інтересах суспільства») Суд бере до уваги те, що, виходячи із сталої практики ЄСПЛ поняття «суспільний інтерес» дуже широке і в такому випадку доводиться враховувати політичні, економічні та соціальні питання.

47. Суд знаходить, що в правовідносинах, які виникли між сторонами, як вимоги позивача, так і їх заперечення, відповідають «суспільному інтересу», слугують захисту прав людини, утвердження і забезпечення яких є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України), що підтверджує наявність при втручанні у право власності легітимної мети і таке втручання відповідає «інтересам суспільства».

3). Чи було досягнуто справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи.

48. Говорячи про те, чи втручання у право підтримувало «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав окремої особи, Суд звертає увагу на те, що намагання забезпечити цей баланс відображено у структурі статті 1 Першого протоколу в цілому, включаючи другий пункт. Тому мають бути витримані розумні пропорції між використаними засобами і досягнутими цілями (пункт 28 рішення ЄСПЛ у справі «Федоренко проти України» [7]).

49. Отже, досліджуючи в даній справі дотримання принципу «пропорційності» Суд констатує, що ОСОБА_1 законно набувши «право оренди» (див. пункти 18-21, 26) в подальшому був його позбавлений державою, оскільки остання в особі своїх органів, спочатку визнала факт набуття ОСОБА_1 «права оренди» незаконним, а потім відмовила в цьому (див. пункт 26).

50. В проміжок «існування непослідовних дій держави» спірна земельна ділянка була відчужена відповідачу ОСОБА_2 (див. пункт 15).

51. В цьому контексті для спірних правовідносин доцільним є застосування принципу «належного урядування», що, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (пункт 71 рішення ЄСПЛ у справі «Рисовський проти України» [8]).

52. Суд безсумнівно констатує, що право позивача було порушено, оскільки держава діяла непослідовно, надала йому «законні сподівання» і в подальшому позбавила їх.

53. Примітним є те, що при наявності судового спору щодо права позивача на спірне майно держава вирішила його відчужити іншій особі і в кінцевому результаті відповідний спір було вирішено на користь позивача.

54. В такій ситуації позивач повинен мати можливість захистити своє порушено право, що він і намагався здійснити шляхом звернення до компетентного державного органу (див. підпункт 1.6. пункту 1 та пункт 29) та до суду (див. пункт 27), з метою повороту виконання рішення суду, ухваленого на його користь.

55. Проте порушене право позивача поновлено не було, у зв`язку із чим він звернувся до суду з новими позовними вимогами в даному спорі (див. пункти 1-2).

56. Далі Суд звертає увагу, що на момент вирішення спору про захист прав заявника, на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області немає вільних земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності площею 25,4960 га, аналогічних земельній ділянці з кадастровим номером :08:000:0506 (див. пункт 30).

57. Також необхідно наголосити, що держава зобов`язана надавати судові процедури, які забезпечують необхідні процесуальні гарантії, і тому дозволяють національним судам ефективно вирішувати будь-які спори між фізичними особами (див. наприклад пункт 114 рішення ЄСПЛ у справі «Kotov v. Russia» [9], пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі «Sovtransavto Holding v. Ukraine» [10]).

58. Поряд з цим і Загальною декларацією прав людини 1948 року, гарантовано, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

59. А за правовою позицією Конституційного Суду України «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах» (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 [11]).

60. При цьому, відповідно до статті 5 ЦПК, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

61. А положеннями статей 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

62. Стаття 152 ЗК закріплює способи захисту прав на земельні ділянки.

63. Отже в спірних правовідносинах внаслідок виконання рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 7 листопада 2016 року, відбулося втручання у «право оренди» позивача на земельну ділянку.

64. Однак після скасування судового рішення, на підставі якого відбулося втручання у право позивача, відповідно до Постанови Верховного Суду від 15 травня 2019 року, порушене право оренди на земельну ділянку, підлягає захисту.

65. Інших механізмів по захисту прав позивача, ніж в даному судовому процесі і вирішені позовних вимог на думку Суду не має (див. пункт 54-56).

66. При цьому Суд звертає увагу нате, що існуюча ситуація з поділом земельної ділянки, яка була надана в оренду позивачу на різні земельні ділянки (див. пункт 21) не може бути перешкодою для захисту прав позивача, оскільки формування земельних ділянок, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.

67. Саме такий підхід при захисті права власності на земельну ділянку висловила Велика Палата Верховного Суду у пункті 56 постанови від 29 травня 2019 року по справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376 цс 18) [12].

68. Щодо дотримання вимог статті 1 Першого протоколу відносно відповідача-2, у якої виникло право власності внаслідок непослідовних дій держави, після виникнення права на майно у позивача, Суд звертає увагу на те, що такі помилки держави можуть бути виправлені і відповідач-2 відповідного права не позбавлена.

69. Суд підкреслює, що дійсно необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (див. наприклад пункт 53 рішення ЄСПЛ у справі «Tregubenko v. Ukraine» [13]).

70. Наприклад ненадання добросовісному набувачу компенсації у разі повернення майна власнику покладає на набувача надмірний тягар і порушує принцип належного врядування (див. рішення ЄСПЛ у справі «Grafov v. Ukraine» [14]).

71. У зв`язку із чим Суд підкреслює, в даних правовідносинах відповідач-2 була набувачем майна і у зв`язку із порушеннями прав іншої особи (попереднього набувача) при його відчуженні, як встановлено Судом, її даного майна необхідно позбавити.

72. Тому з метою уникнення створення «надмірного тягаря» для відповідача-2 їй необхідно «компенсувати» її втрати, на чому Суд обов`язкового наголошує.

73. Суд в межах даного процесу позбавлений вимог здійснити відповідну «компенсацію» для відповідача-2, яка може бути втілена в життя лише при наявності її активних дій, як особи у право власності якої держава здійснила втручання.

74. Форми такої «компенсації» можуть бути різними і залежатимуть від особливостей поведінки учасників правовідносин та їх домовленостей.

75. Таким чином на момент втручання у право власності ОСОБА_2 буде відсутній «надмірний тягар», а за обставинами даної справи таке втручання є пропорційним між використаними засобами і досягнутими цілями.

76. Наприклад, він не позбавлений можливості заявити до власника земельної ділянки позов про відшкодування необхідних витрат на утримання та збереження останньої, здійснених з часу, з якого власникові належить право на її повернення, а у разі здійснення поліпшень земельної ділянки, які не можуть бути відокремлені від неї без завдання їй шкоди, - позов про відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася вартість земельної ділянки тощо.

77. В той же час, відповідач-2 не позбавляється передбаченого законом права на отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, тобто має законне право отримати у власність іншу земельну ділянку.

78. Отже, Суд вважає, що позбавлення земельної ділянки відповідача-2 не порушуватиме принцип пропорційності втручання у її право власності.

79. Але, зважаючи на те, що оспорюване позивачем рішення державного реєстратора про реєстрацію права оренди терміном на 7 років земельної ділянки впливає на права та інтереси ТОВ «Ланагропрод», як орендатора, проте ОСОБА_1 не заявляв клопотання про залучення даного товариства в якості співвідповідача, Суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині.

80. Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

З цих підстав,

керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу, Суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу та скасування записів про державну реєстрацію прав на земельну ділянку, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ланагропрод» - задовольнити частково.

2. Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 27 листопада 2017 року № 25-17607/14-17-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність».

3. Скасувати у Державному земельному кадастрі України державну реєстрацію та кадастровий номер :08:000:0562 земельної ділянки площею 1,4690 га, яка розташована на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області.

4. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис державного реєстратора Бахмацької районної державної адміністрації Чернігівської області № 23899341, зроблений 8 грудня 2017 року о 12:47:06 про реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 1,4960 га (кадастровий номер :08:000:0562), розташовану на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області.

5. В частині вимог про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис державного реєстратора Бахмацької районної державної адміністрації Чернігівської області № 26720187, зроблений 18 червня 2018 року о 09:41:16 про реєстрацію права оренди терміном на 7 років земельної ділянки площею 1,4960 га (кадастровий номер :08:000:0562) за Фермерським господарством «Ланагропрод» - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Бахмацький районний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач-1: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, місцезнаходження м. Чернігів, проспект Миру, б. 14, індекс 14000, .

Відповідач-2: ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ланагропрод», місцезнаходження м. Бахмач Чернігівської області, вулиця Б. Хмельницького, б. 23, індекс 16502, .

Дата складення повного судового рішення: 23 липня 2020 року.

Суддя Бахмацького районного суду

Чернігівської області П.І. Пархоменко

[1] рішення ЄСПЛ по справі «Stretch v. the United Kingdom» // https://hudoc.echr.coe.int/eng#%22tabview%22:[%22document%22],%22itemid%22:[%22001-117564%22]\

[2] рішення ЄСПЛ по справі «Bruncrona v. Finland» // https://hudoc.echr.coe.int/eng#%22tabview%22:[%22document%22],%22itemid%22:[%22001-67454%22]\

[3] рішення ЄСПЛ по справі «Bosphorus Hava Yollari Turizm ve Ticaret Anonim Sirketi v. Ireland» // https://hudoc.echr.coe.int/eng#%22tabview%22:[%22document%22],%22itemid%22:[%22001-69564%22]\

[4] рішення ЄСПЛ по справі «Di Marco v. Italy» // https://hudoc.echr.coe.int/eng#%22itemid%22:[%22001-104630%22]\

[5] рішення ЄСПЛ у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» // https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/980_098

[6] рішення ЄСПЛ у справі «Ісмаїлов проти Росії» // https://hudoc.echr.coe.int/eng#%22tabview%22:[%22document%22],%22itemid%22:[%22001-89412%22]\

[7] рішення ЄСПЛ у справі «Федоренко проти України» // https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/974_041

[8] рішення у справі ЄСПЛ у справі «Рисовський проти України» // https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/974_854

[9] рішення ЄСПЛ у справі «Kotov v. Russia» // https://hudoc.echr.coe.int/eng#%22tabview%22:[%22document%22],%22itemid%22:[%22001-110023%22]\

[10] рішення ЄСПЛ у справі «Sovtransavto Holding v. Ukraine» // https://hudoc.echr.coe.int/eng#%22tabview%22:[%22document%22],%22itemid%22:[%22001-60634%22]\

[11] рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 // https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v003p710-03#Text

[12] постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року по справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376 цс 18) // http://reyestr.court.gov.ua/Review/83846677

[13] Рішення ЄСПЛ у справі «Tregubenko v. Ukraine» // https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/980_355

[14] Рішення ЄСПЛ у справі «Grafov v. Ukraine» // https://hudoc.echr.coe.int/eng#%22tabview%22:[%22document%22],%22itemid%22:[%22001-188388%22]\