КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 липня 2020 року м. Київ

Справа №759/2908/19

Провадження №88-ц/824/26/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Дроздової Ж.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 03 лютого 2020 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В

Постановою Київського апеляційного суду від 03 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року - скасовано та постановлено нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 145041 (сто сорок п`ять тисяч сорок одна) гривня 97 копійок.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію судових витрат в розмірі 3662,5 грн.

08 квітня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 03 лютого 2020 року.

Заява обґрунтована тим, що відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за ново виявленими або виключними обставинами. В заяві зазначає, що істотними обставинами у даній справі є визнання позивачем ОСОБА_2 та його представником ОСОБА_3 факту відсутності договору позики, підтвердження того, що жодних коштів позивач відповідачу не передавав. Даний факт підтверджується аудіозаписом, який наявний в матеріалах справи, проте суд апеляційної інстанції не взяв до уваги даний доказ. Вказує на те, що постанова Київського апеляційного суду від 03 лютого 2020 року є необґрунтованою та незаконною, такою, що підлягає скасуванню з підстав грубого порушення судом апеляційної інстанції процесуального та матеріального права, зокрема, з підстав того, що судом апеляційної інстанції надано хибну оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, самовільно змінено предмет позову, не досліджено всіх доказів у справі.

Матеріали справи №759/2809/19 надійшла до Київського апеляційного суду 14 травня 2020 року.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_4 заперечував щодо перегляду постанови суду за ново виявленими обставинами, вважає постанову суду законною і обґрунтованою.

Представник відповідача - ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, нею подано заяву про відкладення розгляду справи. Заява мотивована тим, що Постановою КМУ від 17 червня 2020 року №500 «Про внесення змін до деяких актів КМУ» з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19 карантин продовжено до 31 липня 2020 року, а тому з метою запобігання зараженню та розповсюдженню вказаної хвороби просить розгляд справи відкласти на інший день та час. При визначенні наступної дати просить врахувати її зайнятість, як адвоката в інших судових процесах, які відбудуться, зокрема, 21 липня 2020 року, 22 липня 2020 року, та звернути увагу на те, що вона є мамою чотирьох дітей, а тому раніше 11 год. 00 хв. з`явитися до суду не зможе.

Колегія суддів, вирішуючи вказане клопотання в судовому засіданні виходила з наступного. Так, станом на 20 липня 2020 року в країні діє адаптивний карантин, в приміщені Київського апеляційного суду вжиті всі можливі заходи для запобігання зараженню та розповсюдженню респіраторною хворобою COVID - 19, транспорт в місті працює в звичайному режимі. Крім того, із заяви представника відповідача вбачається, що вона, як адвокат приймає участь в інших судових засіданнях, частина з яких, зокрема, призначена на липень 2020 року. Таким чином, зазначені представником відповідача підстави для відкладення розгляду справи визнані неповажними, у зв`язку з чим в задоволенні заяви про відкладення відмовлено. Враховуючи обізнаність відповідача про призначений розгляд заяви та відсутність поважних причин неявки в судове засідання, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності вказаної особи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши доводи заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, колегія суддів дійшла висновків, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За правилом ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 цієї статті не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Таким чином, необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування обставин, які судом не встановлювалися.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PANOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововмявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступним, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYAv. RUSSIA, №69529/01, 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Питання про те, які обставини можна вважати істотними є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Отже, нововиявленими є лише такі обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі, обґрунтовують вимоги або заперечення сторін, можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені судом, який ухвалював це рішення, не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд зазначеного рішення, та стали відомі тільки після його ухвалення.

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи.

Крім того, судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововмявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені ч. 2 ст. 423 ЦПК України були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

У заяві про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 03 лютого 2020 року ОСОБА_1 зазначив, що істотними обставинами в даній справі є визнання позивачем та його представником факту відсутності договору позики, підтвердження того, що жодних коштів позивач відповідачу не передавав.

Звертаючись із вказаною заявою відповідач фактично вказує на обставину, яка була йому відома при ухваленні судового рішення, і на яку посилався. При ухваленні судового рішення судом апеляційної інстанції було надано оцінку всім доказам, які наявні в матеріалах справи.

Заявник, користуючись правом на перегляд рішення за нововиявленими обставинами, фактично вимагає перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення задля нового судового розгляду.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що наведені ОСОБА_1 обставини не є нововиявленими, оскільки не відповідають усім необхідним умовам для віднесення їх до таких. Посилання заявника не спростовують фактичні дані покладені в основу постанови Київського апеляційного суду від 03 лютого 2020 року та зводяться до незгоди із таким судовим рішенням.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Керуючись ст. ст. 423, 429 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В

Заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 03 лютого 2020 року за нововиявленими обставинами - залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 03 лютого 2020 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук

Повний текст ухвали складений 22 липня 2020 року.