Справа № 204/7798/19
Провадження № 2/204/338/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мащук В.Ю.,

при секретарі Голушко В.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісяця, починаючи з 18.09.2019 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_5 23 років, стягнення судових витрат.

В обґрунтування позову позивач зазначала, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01.08.2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.06.2016 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 05.05.2016 року і до їх повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 виповнилося 18 років, тобто вона досягла повноліття, у зв`язку з чим стягнення аліментів на її утримання на підставі зазначеного рішення суду підлягає закінченню. Однак, ОСОБА_5 з 01.09.2017 року на підставі наказу № 47 від 31.07.2017 року зарахована та навчається на денному відділенні бюджетної форми навчання КЗ «Дніпропетровський коледж культури і мистецтв» ДОР. На даний час ОСОБА_5 є студентом ІІІ курсу спеціалізації «Сценічне мистецтво», строк навчання - до 30.06.2021 року. У зв`язку з навчанням на денній формі ОСОБА_5 не має можливості працювати і не має заробітку, у зв`язку з чим потребує допомоги. На даний час ОСОБА_5 проживає разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Так як ОСОБА_5 досягла повноліття, а ОСОБА_4 повинен приймати участь у її утриманні, позивач звернулася до суду з позовом.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити посилаючись на обставини, які зазначені у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що частково визнає позовні вимоги, а саме просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 400 грн. на місяць з моменту звернення до суду до 30.06.2021 року.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано (арк.с.6).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (арк.с.10).

Відповідно до рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.06.2016 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 05.05.2016 року і до їх повноліття (арк.с.8-9).

Відповідно до довідки КЗ «Дніпропетровський коледж культури і мистецтв» Дніпропетровської обласної ради від 15.10.2019 року № 237 ОСОБА_5 є студентом ІІІ курсу спеціалізації сценічне мистецтво, денного відділення бюджетної форми навчання. Зарахована 01.09.2017 року відповідно до наказу № 47 с від 31.07.2017 року. Строк закінчення навчання 30.06.2021 року (арк.с.14).

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини ООН від 20 листопада 1989 року, яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до змісту вказаних норм, для стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина необхідно, щоб: а) їм виповнилося 18 років; б) вони продовжували навчання; в) їм було менше 23 років; г) вони потребували матеріальної допомоги; д) батько, мати відповідно до свого матеріального, сімейного стану та стану здоров`я були спроможні надавати таку допомогу.

При визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину з одного із батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання і другим із батьків, врахувати стан здоров`я та матеріальне становище як дитини, так і платника аліментів, інших дітей чи працездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст.ст.182, 200 СК України).

Враховуючи викладені обставини, а також потреби людини у їжі, одязі, необхідності нести витрати на проїзд, придбання приладдя для навчання, неможливість доньки сторін працювати у зв`язку із навчанням на денній формі навчання, суд прийшов до висновку, що донька сторін потребує матеріальної допомоги.

Встановлено, що повнолітня дочка позивача та відповідача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є студенткою ІІІ курсу спеціалізації сценічне мистецтво, денного відділення бюджетної форми навчання. Строк закінчення навчання 30.06.2021 року, потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, а тому, враховуючи матеріальний стан батька, наявність у нього аліментних зобов`язань щодо трьох дітей, враховуючи стан здоров`я ОСОБА_4 , а саме виявлення у нього ознак кісти лівої скроневої долі, те що він є працездатною особою, іншої родини та дитини не має, а тому, має можливість надавати матеріальну допомогу, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини, починаючи з дня звернення до суду з позовом 05.11.2019 року і до закінчення навчання - до 30.06.2021 року, але не більше ніж до 23 років.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у розмірі 500 грн. 00 коп., щомісячно. Такий розмір суд вважає обґрунтованим і достатнім, який зможе забезпечити потреби повнолітньої дочки відповідача, яка продовжує навчання, а також суттєво не вплине на майновий стан відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Що стосується вимоги позивача про відшкодування судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи у сумі 2500 грн., вона підлягає частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розуміють: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, законодавець пов`язує можливість відшкодування витрат на професійну правничу допомогу із здійсненням даних витрат стороною у справі.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, понесення ОСОБА_3 витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 2500,00 грн. підтверджується частково, а саме на суму 1800 грн.: договором про надання правової допомоги від 29.05.2019 року (арк.с.55), Додатковою угодою до договору від 29.05.2019 року (арк.с.56), Додатковою угодою до договору від 29.05.2019 року (арк.с.57), Актом здачі приймання наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 10 лютого 2020 року (арк.с.58), дублікатом квитанції № від 16.01.2020 року на суму 1000 грн., дублікатом квитанції № від 16.01.2020 року на суму 800 грн. (арк.с.60), а тому, вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню у сумі 1800 грн. (1000 грн. + 800 грн.).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.141, 180-184 СК України, ст.ст.12,13,76-82,133,141,259,263-265 ЦПК України, п.1 ч.1 ст.430ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у КЗ «Дніпропетровський коледж культури і мистецтв» Дніпропетровської обласної ради у твердій грошовій сумі у розмірі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи із дня подання позовної заяви 05 листопада 2019 року і до закінчення навчання, до 30.06.2021 року, але не більше ніж до 23 років.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 судові витрати, пов`язані з розглядом справи у сумі 1800 (одна тисяча вісімсот) грн. 00 коп.

Стягнути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Ю. Мащук