20 січня 2020 року місто Київ
Номер провадження № 22-ц/824/3576/2020
У Х В А Л А

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Вербової І.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 29 листопада 2019 року, ухвалене під головуванням судді Бабко В. В., у справі за позовом ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах ОСОБА_2 , до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: директор Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва ОСОБА_3, про визнання дій неправомірними та відшкодування шкоди, спричиненої бездіяльністю у правовому полі Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією, та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: директор Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва ОСОБА_3, про визнання дій неправомірними та відшкодування шкоди, спричиненої бездіяльністю у правовому полі Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією, та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 29 листопада 2019 року (т. V а.с. 47 - 56) відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах ОСОБА_2 , до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: директор Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва ОСОБА_3, про визнання дій неправомірними та відшкодування шкоди, спричиненої бездіяльністю у правовому полі Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією, та зобов`язання вчинити дії.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 10 грудня 2019 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Деснянського районного суду міста Києва від 29 листопада 2019 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

З аналізу змісту апеляційної скарги вбачається, що скаржник посилається, зокрема, на фальсифікацію суддею матеріалів справи та хабарництво. Крім того, ОСОБА_1 стверджує, що третя особа - директор Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва ОСОБА_3 звинувачується у ряді тяжких злочинів, а саме педофілії, виготовленні та розповсюдженні порнопродукції, замаху на вбивство, розкраданні державного майна.

Перевіривши дотримання скаржником вимог процесуального закону при подачі апеляційної скарги, суд дійшов наступного.

Приписами статті 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Пунктом 1 частини 2 статті 43 ЦПК України на учасників справи покладено обов`язок виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Статтею 44 ЦПК України встановлена неприпустимість зловживання процесуальними правами, зокрема ч. 1 даної статті встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання(ч. 3 ст. 44 ЦПК України).

Як зазначає у своїх рішенням Велика Палата Верховного Суду, нецензурна лексика, образливі та лайливі слова, символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють (справа № 9901/324/19).

Так, ОСОБА_1 в обґрунтуванні вимог апеляційної скарги у категоричній формі стверджує про вчинення суддею та учасником справи злочинних дій, що порушує їх конституційні права, та розцінюється судом як зловживання скаржником своїми процесуальними правами.

Обґрунтування вимог апеляційної скарги з використанням наведених висловлювань виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що, наприклад, у розумінні Європейського суду з прав людини констатується як зловживання правом на подання заяви.

Так, цей Суд, застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, Суд вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року, заява №67208/01, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року, заяви №61164/00 і №18589/02, «Guntis Apinis проти Латвії» від 20 вересня 2011 року, заява №46549/06).

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.44 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 29 листопада 2019 року,- повернути особі, що її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її складення.

Повне судове рішення складено 20 січня 2020 року.

Суддя: І.М. Вербова