2/465/2174/20
УХВАЛА

про відвід судді

"20" липня 2020 р. Франківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді Марків Ю.С.

з участю секретаря Волкову Н.І.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Львові в залі суду відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського центру зайнятості про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

у провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського центру зайнятості про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вкотре заявив відвід головуючій судді Марків Ю.С. з підстав наведених в його заяві.

Позивач у судовому засіданні свою заяву про відвід головуючій судді підтримав. Додатково пояснив, що деякі пункти його заяви про відвід стосуються всього Франківського районного суду м.Львова, однак, законом не передбачено можливості заявити відвід всьому складу Франківського районного суду м.Львова, заявляє такий ОСОБА_3 .

Представник відповідача щодо заявленого заперечив.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував, що судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 3 ст. 36 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Вивчивши заяву про відвід, оглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч.3 ст. 40 ЦПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 29.01.2020 скасовано ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 11.09.2019 про повернення позовної заяви постановлену суддею Марків Ю.С., відтак, кожне наступне судове рішення викликає сумніви в позивача в об`єктивності та неупередженості судді, оскільки такий вважає, що повернувши позовну заяву раніше, суд «продовжує чинити спроби закриття провадження у справі». Позивач не вперше звертається з заявою про відвід судді Марків Ю.С. з різних на те підстав. В даній заяві про відвід ОСОБА_1 навів десять підстав, які на його думку є підставами для відводу судді; зазначає, що наполягає на відводі.

Підстави зазначені ОСОБА_1 для відводу судді є необгрунтовані, а мотиви позивача викладені в заяві про відвід носять безпідставний та надуманий характер.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Підставою для відводу судді, є зокрема, наявність обставин, які б викликали у стороннього спостерігача сумнів в неупередженості судді.

Право заявника на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливим в розумінні ст.6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обов`язкові для врахування судами України.

Відтак, зважаючи на вищенаведені положення закону та встановлені обставини, слід прийти до висновку, що з метою забезпечення особі, яка подала скаргу, довіри до судді, який розглядає його справу, для створення умов, при яких відпадуть сумніви у неупередженості та безсторонності судді при розгляді справи, з метою недопущення будь-яких сумнівів у постановленому за наслідками розгляду справи рішення суду, вважаю за доцільне задовольнити відвід.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

відвід судді Марків Ю.С. при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського центру зайнятості про відшкодування матеріальної та моральної шкоди- задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Марків Ю.С.