ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року м. Первомайськ

Справа :484/331/20

Номер провадження : 2/484/499/20

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі судді Фортуни Т.Ю., за участю секретаря судового засідання Козака М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Первомайськ цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Турченко Є. І., про стягнення заборгованості та відсотків за договором позики,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 (далі відповідачка) заборгованості та відсотків за договором позики № 13032018 від 13.03.2018 р. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідачка прийняла 64 800,00 грн. позики, що еквівалентно на час укладання договору 2 500 доларів США; факт отримання відповідачкою коштів підтверджується розпискою від 13.03.2018 р. Відповідно до умов договору відповідачка зобов`язалась повернути борг до 31.07.2019 р.; місце виконання договору м. Первомайськ Миколаївської області. У пп. 1.1. п. 1 договору зазначено, що відповідачка зобов`язана сплачувати 1% від суми договору за кожний місяць до повного повернення боргу. Станом на 30.01.2020 р. борг не сплачено. На підставі викладеного просить стягнути з відповідачки борг за договором позики в сумі 64 800,00 грн. та заборгованість за відсотками в сумі 14 256,00 грн.

Відповідачка надала суду відзив, в якому заперечувала укладання договору позики та отримання грошових коштів; зазначила, що вона не знайома з позивачем; висловила намір щодо проведення судової почеркознавчої експертизи; просила позовну заяву залишити без задоволення.

Ухвалою суду від 21.02.2020 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.03.2020 р. за клопотанням відповідачки постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 14.04.2020 р. за клопотанням представника відповідачки витребувано у позивача оригінал договору позики від 13.03.2018 р. № 13032018 та оригінал розписки відповідачки від 13.03.2018 р.

Ухвалою суду від 30.04.2020 р. продовжено строк виконання ухвали про витребування доказів.

Ухвалою суду від 02.07.2020 р. закрито підготовче провадження; справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач в підготовчі та судові засідання не прибув; надав заяви про розгляд справи у його відсутність за наявними матеріалами; позов підтримує; просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідачка в підготовчому засіданні заперечувала факт укладання договору та отримання грошових коштів; просила витребувати оригінали договору та розписки з метою проведення відповідних експертиз; у задоволенні позову просила відмовити.

Представник відповідачки в підготовчому засіданні зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими; відповідачка будь-яких договорів із позивачем не укладала; позику не отримувала; просив витребувати оригінали договору та розписки з метою проведення судової почеркознавчої експертизи; просив у задоволення позову відмовити.

Відповідачка та її представник в судове засідання не прибули; представник відповідачки надав заяву про розгляд справи у їхню відсутність за наявними матеріалами; з урахуванням того, що позивач не надав оригінали договору позики та розписки, а відповідачка заперечує факт їх укладання, просив в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до статей 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

На підтвердження виникнення цивільних прав та обов`язків між позивачем та відповідачкою, позивач надав копію договору позики № 13032018 від 13.03.2018 р. про те, що відповідачка позичила у позивача 64 800,00 грн., що еквівалентно 2 500,00 доларів США; відповідачка зобов`язується повернути позику до 31.07.2019 р. та відсотки у сумі 11 664,00 грн.; місце виконання зобов`язання АДРЕСА_1 .

На підтвердження отримання відповідачкою грошових коштів відповідно до договору позики, позивач надав копію розписки відповідачки від 13.03.2018 р. про те, що відповідачка ОСОБА_2 отримала у власність грошові кошти від позивача ОСОБА_1 у сумі 64 800,00 грн., що еквівалентно 2 500,00 доларів США.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу.

Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Ухвалою суду від 14.04.2020 р. було витребувано у позивача оригінал договору позики від 13.03.2018 р. № 13032018 та оригінал розписки відповідачки від 13.03.2018 р.; ухвалою суду від 30.04.2020 р. строк для надання доказів було продовжено.

Станом на 16.07.2020 р. позивач вимоги вказаної ухвали не виконав, витребувані судом докази не подав, причини невиконання ухвали суду не повідомив.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, також залишити позовну заяву без розгляду.

Оскільки оригінали письмових доказів, а саме оригінали договору позики від 13.03.2018 р. № 13032018 та розписки ОСОБА_2 від 13.03.2018 р., позивачем не подано, а відповідачка та його представник ставлять під сумнів справжність таких доказів, ураховуючи значення цих доказів для справи, а також те, що позивач ухиляється від їхнього подання до суду, відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України, суд вбачає підстави для відмовити у визнанні обставин, для з`ясування яких витребовувалися ці докази.

Беручи до уваги ст. 1047 ЦК України, відповідно до якої на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей, враховуючи положення ч. 10 ст. 84 ЦПК України, суду не надано належних та допустимих доказів того, що між сторонами укладався договір позики № 13032018 від 13.03.2018 р. та що відповідачка надавала позивачу розписку від 13.03.2018 р. про отримання грошових коштів.

Ураховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 84, 95, 141, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відсотків за договором позики № 13032018 від 13 березня 2018 року відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Інформація про сторін:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

відповідачка: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , гуртожиток, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 );

представник відповідачки: адвокат Турченко Євген Іванович (21021, м. Вінниця, вул. 600-річчя, 21, каб. 616).

Повний текст судового рішення складено 24 липня 2020 року.

Суддя Т.Ю. Фортуна