КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 липня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ігнатченко Н.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 18 лютого 2020 року у справі за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 лютого 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, 8 липня 2020 року відповідачі звернулися з апеляційною скаргою із пропуском строків, встановлених статтею 354 ЦПК України.

Згідно із вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В апеляційній скарзі порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що відповідачі не приймали участь в судовому засіданні, у якому було ухвалене оскаржуване судове рішення, а його копію отримали лише 12 червня 2020 року після звернення до суду за інформацією про стан розгляду справи.

Зважаючи, що наведені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та узгоджуються з процесуальними нормами закону, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

Проте апеляційна скарга не може бути прийнята до провадження, оскільки не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України.

Згідно із пунктом 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як передбачено підпунктом 1.1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати (пункт 6 частини першої статті 6 Закону № 3674-VI).

Ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (пункт 1 частини першої статті 176 ЦПК України).

Позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, а також неодноразово підтримана Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в низці судових рішень за результатом розгляду касаційних скарг банківських установ у справах про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Враховуючи наведене, вимога іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки, пред`явлена як до так і після звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов`язання, оплачується судовим збором як вимога майнового характеру, а ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує позивач за рахунок іпотечного майна.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовом, АТ «Універсал Банк» просило в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 111 354,01 дол. США звернути стягнення на предмет іпотеки. Станом на день пред`явлення позовної заяви, тобто 27 вересня 2019 року, еквівалент зазначеної суми у національній валюті - гривні з урахуванням офіційного курсу НБУ становить 2 693 319,44 грн (24,187 грн за 1 дол. США).

За підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду установлена у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум) (частина четверта статті 6 Закону № 3674-VI).

Отже, враховуючи категорію спору та характер задоволених позовних вимог, які є предметом апеляційного оскарження, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у даному випадку буде становити 605 996,88 грн (2 693 319,44 грн грн х 1,5 % =403 997,92 грн х 150 %).

Оскільки при зверненні з апеляційною скаргою відповідачами було сплачено 1 900,50 грн, то їм необхідно доплатити 604 096,38 грн судового збору.

Апеляційна скарга повинна бути оплачена судовим збором на рахунок отримувача: UA0026010; код класифікації доходів бюджету: 22030101; отримувач коштів: УК у Солом. р-ні/Соломян. р-н, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38050812.

Призначення платежу: *;101; код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи; судовий збір, за позовом АТ «Універсал Банк», на рішення від 18 лютого 2020 року по справі № 752/20263/19, Київський апеляційний суд.

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі.

Окрім того, відповідно до частини першої статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема клопотання особи, яка подала скаргу.

Із прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що відповідачі просять апеляційний суд скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 лютого 2020 року, утім вони не зазначають яку саме процесуальну дію необхідно вчинити із заявленим позовом банку про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином відповідачам слід уточнити прохальну частину апеляційної скарги, чітко визначивши в ній бажаний результат апеляційного перегляду справи за пред`явленим до них позовом, який був задоволений судом першої інстанції.

За правилом частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши особам, які її подали, строк для усунення вказаних вище недоліків.

Керуючись статтями 127, 176, 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 18 лютого 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 18 лютого 2020 року залишити без руху та встановити строк для усунення її недоліків десять днів з моменту отримання копії даної ухвали, в іншому випадку апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Н.В. Ігнатченко