Справа № 210/3149/20
Провадження № 2-о/210/47/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"20" липня 2020 р. Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Літвіненко Н.А., розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в особі Відділу з питань призначення пенсії управління застосування пенсійного законодавства про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви посилається на те, що 26 листопада 2019 року звернулась до відділу з питань призначення пенсії управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо призначення пенсії за віком. 02.01.2020 року відділом з питань призначення пенсії управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було надано відповідь про відмову у призначенні пенсії, яка була обгрунтована тим, що період роботи з 24.01.1979 по 01.10.1989 роки відповідно наданій заявницею довідці від 05.12.2017 №133 виданою ДП "Кривбасшахтозакриття" виявлені неточності, а саме зазначено ім`я в паспорті « ОСОБА_1 » (російською мовою), а в картці форми Т-2 за номером №7160 вказано Наталья. У зв`язку з цим, заявниці було відмовлено у призначені пенсії та не зараховано період роботи з 24.01.1979 по 01.10.1989 роки відповідно до наданої заявницею довідки від 05.12.2017 №133 виданою ДП "Кривбасшахтозакриття" до загального страхового стажу.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для призначення пенсії за віком.

Заявник до початку судового засідання надала заяву, в якій просить розглянути цивільну справу без її участі, вимоги підтримує, просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За нормою ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 1 ч. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті..

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, відповідно дост.293 ЦПК України, п.п.4,12Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами),окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів.

Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов:

1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення;

3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що згідно паспорту громадянки України, яке видано 28.11.2013 року заявник зазначена як « ОСОБА_1 » (а.с.2).

Відповідно копії картки платника податків ім`я заявника зазначено як « ОСОБА_1 » (а.с.2 - зворот).

Відповідно особової картки №7160, яка заповнена російською мовою, ім`я заявника зазначено російською мовою як: « ОСОБА_1 » (а.с.4).

Дана розбіжність перешкоджає заявнику користуватися своїми правами та реалізовувати права, зокрема подати документи для отримання пенсії за віком.

Так, листом від 02.01.2020р. Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в особі Відділу з питань призначення пенсії управління застосування пенсійного законодавства було відмовлено заявниці в призначенні пенсії за віком згідно наданої заяви від 26.11.2019 р. через розбіжності в написанні імені заявниці,оскільки в паспорті зазначено - ОСОБА_1 (російською мовою), а в картці форми Т-2 за номером№7160 вказано - Наталья (а.с.3).

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 ЦПК України; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (частини 1, 3 статті 76 ЦПК України).

Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано.

Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації правовідносин, суд доходить до висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258,263-265,293-294,315-316,318-319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в особі Відділу з питань призначення пенсії управління застосування пенсійного законодавства про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) - особової картки форма Т-2 за номером №7160.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: Н. А. Літвіненко