Постанова

Іменем України

07 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 426/2395/14-ц

провадження № 61-2927св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) -ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Луганського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року в складі колегії суддів: Яреська А. В., Коротенка Є. В., Стахової Н. В.,

ВСТАНОВИВ :

Зміст позовних вимог

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням уточнень, просила виділити їй із спільного майна подружжя 3/8 частки житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими спорудами та будівлями вартістю 462 000,00 грн; -другий поверх прибудованого нежитлового приміщення 40 в будинку АДРЕСА_2 площею 293,5 кв.м вартістю 1 299 500, 00 грн, автомобіль НONDА СR-V, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 336 668, 54 грн, автомобіль РЕUGEОТ 308, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 300 679,15 грн, а всього майна на суму 2 398 847,69 грн; визнати земельну ділянку АДРЕСА_1 її особистою приватною власністю; стягнути на свою користь з відповідача 43 464,16 грн грошової компенсації різниці у вартості майна, присудженого кожній і кожній із сторін у даній справі; стягнути з відповідача на її користь 12 375,00 грн, що були внесені нею в якості долі в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційні системи».

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що з 27 листопада 1999 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який розірваний рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 12 січня 2015 року.

Під час шлюбу подружжям було придбано спільне майно:

3/8 частки житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 були придбані нею за спільні кошти зі згоди її чоловіка ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 29 січня 2000 року, вартість яких становить 462 000,00 грн, а решта 5/8 частин цього житлового будинку з надвірними господарськими будівлями і спорудами належить на позивачці на праві особистої приватної власності;

квартира АДРЕСА_3 , яка була придбана подружжям у рівних частках за нотаріально посвідченим договором купівлі - продажу квартири від 22 липня 2008 року, вартістю 240 000,00 грн;

нежитлове приміщення АДРЕСА_4 , зареєстроване на ОСОБА_2 22 липня 2013, вартістю 1 081 000,00 грн;

прибудоване нежитлове приміщення АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу від 27 грудня 2007 року, 2 599 000,00 грн;

автомобіль РЕUGEОТ 308, 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 , вартістю 300 679,15 грн;

автомобіль НONDА СR-V, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , вартістю 336 668,54 грн;

автомобіль РЕUGEОТ PARTNER, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , вартістю 105 276,00 грн.

Також під час шлюбу подружжям за спільні кошти було створено Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційні системи» (ТОВ «ІС»), частка в статутному капіталі якого розміром 24 750,00 грн кожного з них становить 50%. Позивачка вважає, що відповідач повинен виплатити їй 12 375 грн її частки в статутному капіталі товариства, оскільки відповідач ухиляється від вирішення цього питання у встановленому законом порядку, не з`являючись на загальні збори після подання позивачем 28 травня 2014 року заяви про вихід із товариства.

Під час шлюбу ОСОБА_1 була приватизована земельна ділянка АДРЕСА_1 .

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати за ним право власності на 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 ; визнати за ним право власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 0,0673 га по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0673 га за вказаною адресою; визнати за ним право власності на прибудоване нежитлове приміщення площею 588,9 кв.м. АДРЕСА_5 ; визнати за ним право власності на прибудоване нежитлове приміщення площею 149,5 кв.м. АДРЕСА_4 ; виділити ОСОБА_1 у власність автомобіль РЕUGEОТ 308, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; виділити йому у власність автомобіль НONDА СR-V, державний номер реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль РЕUGEОТ PARTNER, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Щодо житлового будинку зазначає, що після придбання подружжям у 2000 році 3/8 його частин, та набуття у 2002 році позивачкою права особистої приватної власності на решту 5/8 його частин, його вартість і площа значно збільшились внаслідок проведених подружжям прибудов і поліпшень, у зв`язку з чим цей будинок став спільним майном подружжя, в якому відповідачу має бути визначено 2/3 частки через те, що він утримує двох неповнолітніх дітей. В такій же частці за ним необхідно визначити право власності на земельну, ділянку виділену позивачці в порядку приватизації для будівництва та обслуговування спірного житлового будинку.

Автомобіль HONDA CR-Y, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 336 668, 54 грн просить виділити йому у власність. Перевищення вартості даного автомобіля є незначним і не впливає на частку в праві власності, оскільки до проведення експертизи він провів ремонт даного автомобіля на суму 31 576,61 грн, що підтверджується калькуляцією СТО від 16 січня 2015 року. Експерт оцінював уже відремонтований автомобіль. Якщо від вартості автомобіля відкинути вартість його ремонту, то йому і ОСОБА_1 виділяються автомобілі однакової вартості.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Справа розглядалась судами неодноразово

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 02 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задоволені частково. Суд вирішив виділити ОСОБА_1 із спільного майна подружжя, визнавши за нею право особистої приватної власності на :

- 3/8 частки житлового будинку АДРЕСА_1 із господарськими спорудами та будівлями вартістю 462 000,00 грн;

- другий поверх прибудованого нежитлового приміщення АДРЕСА_5 площею 293,5 кв.м. вартістю 1 299 500, 00 грн;

- автомобіль НОNDА СR-V 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 336 668, 54 грн;

- автомобіль РЕUGEОТ 308, 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , вартістю 300 679,15 грн, а всього вартістю 2 398 847, 69 грн.

Виділив ОСОБА_2 із спільного майна подружжя, визнавши за ним право особистої приватної власності на :

- нежитлове приміщення АДРЕСА_4 вартістю1 081 000,00 грн.;

- перший поверх прибудованого нежитлового приміщення 40 в будинку АДРЕСА_2 площею 295,4 кв.м. вартістю 1 299 500, 00 грн.;

- автомобіль РЕUGEОТ PARTNER, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_3 вартістю 105 276,00 грн, а всього вартістю 2 485 776,00 грн.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частку різниці у вартості майна, що буде належати на праві особистої приватної власності кожній із сторін у даній справі, а саме суму в розмірі 43 464,16 грн, а у задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовив.

Стягнув з ОСОБА_1 на рахунок спеціального фонду державного бюджету України недоплачену суму судового збору у розмірі 1 956,00 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задовольнив частково та виділив ОСОБА_2 із спільного майна подружжя, визнавши за ним право особистої приватної власності на:

- нежитлове приміщення АДРЕСА_4 вартістю 1 081 000,00 грн.;

- перший поверх прибудованого нежитлового приміщення 40 в будинку АДРЕСА_2 площею 295,4 кв.м вартістю 1 299 500, 00 грн;

- автомобіль РЕUGEОТ PARTNER, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , вартістю 105 276,00 грн.

Виділив ОСОБА_1 із спільного майна подружжя, визнавши за нею право особистої приватної власності на:

- 3/8 частки житлового будинку АДРЕСА_1 із господарськими спорудами та будівлями вартістю 462 000,00 грн;

- другий поверх прибудованого нежитлового приміщення АДРЕСА_5 площею 293,5 кв.м вартістю 1 299 500, 00 грн;

- автомобіль НОNDА СR-V, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , вартістю 336 668, 54 грн;

- автомобіль РЕUGEОТ 308, 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , вартістю 300 679,15 грн, а всього вартістю 2 398 847, 69 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив із безспірності віднесення до об`єктів спільної сумісної власності спільної квартири, двох нежитлових приміщень та трьох автомобілів, вказав що предметом поділу за спором є 3/8 частки житлового будинку і що треба керуватись положеннями законодавства щодо рівності часток майна кожного з подружжя, проте не виділив позивачу за зустрічним позовом належну йому частку від 3/8 житлового будинку, здійснивши розподіл іншого майна та стягнувши з відповідача за користь ОСОБА_1 1/2 частку різниці у вартості майна. Зміна загальної площі та житлової площі будинку АДРЕСА_1 після його реконструкції не впливає на розмір часток кожного із співвласників, не впливає також на розмір часток проживання та утримання ОСОБА_2 дітей та не є підставою для збільшення його частки до 2/3 у вказаному будинку. Суд зазначив, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 отримана позивачкою у порядку приватизації та є її особистою власністю. Все інше майно суд визнав спільною сумісною власністю подружжя та провів його поділ у натурі з урахуванням інтересів сторін.

Постановою Луганського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Сватівського районного суду Луганської області від 02 лютого 2016 року змінено, скасовано в частині розподілу спільного майна подружжя та стягнення частки різниці у вартості майна, ухвалено в цій частині нове рішення, яким:

виділено ОСОБА_1 із спільного майна подружжя, визнавши за нею право особистої приватної власності на :

- 3/16 частки житлового будинку АДРЕСА_1 із господарськими спорудами та будівлями вартістю 231 000,00 грн;

- другий поверх прибудованого нежитлового приміщення АДРЕСА_5 площею 293,5 кв.м вартістю 1 299 500, 00 грн;

- автомобіль РЕUGEОТ 308, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 300 679,15 грн;

- автомобіль НОNDА СR-V 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , вартістю 336 668, 54 грн.

Виділено ОСОБА_2 із спільного майна подружжя, визнавши за ним право особистої приватної власності на :

- 3/16 частки житлового будинку АДРЕСА_1 із господарськими спорудами та будівлями вартістю 231 000,00 грн;

- нежитлове приміщення АДРЕСА_4 вартістю 1 081 000,00 грн;

- перший поверх прибудованого нежитлового приміщення АДРЕСА_5 площею 295,4 кв.м вартістю 1 299 500, 00 грн;

- автомобіль РЕUGEОТ PARTNER, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_3 вартістю 105 276,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Додатковою постановою Луганського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року ухвалено викласти резолютивну частину постанови Луганського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року зі слів «……. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким:» по «Виділити ОСОБА_2 ...» в наступній редакції:

Виділити ОСОБА_1 із спільного майна подружжя, визнавши за ОСОБА_1 , паспорт серія НОМЕР_4 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Луганській області, 11 січня 2000 року, ІПН НОМЕР_5 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_7 , право особистої приватної власності на :

- 3/16 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого складає 214,3 кв.м, житлова площа 104,7 кв.м, із господарськими спорудами та будівлями вартістю 231 000,00 грн;

- другий поверх прибудованого нежитлового приміщення АДРЕСА_5 площею 293,5 кв.м, вартістю 1 299 500, 00 грн;

- автомобіль марки РЕUGEОТ модель 308, 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , вартістю 300 679,15 грн,

- автомобіль НОNDА СR-V 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , вартістю 336 668, 54 грн.

Апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_2 не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вартість спірного домоволодіння на час завершення його реконструкції у порівнянні з його вартістю на час придбання збільшилася за рахунок вкладення сторонами додаткових коштів у його ремонт, реконструкцію та до будівлю, а не за рахунок інших обставин, зокрема внаслідок перерахунку його первісної вартості у зв`язку зі змінами у законодавстві та інфляцією та інших об`єктивних підстав, на що посилається позивачка. Суд дійшов висновку про поділ 3/8 часток будинку, що є спільною сумісною вартістю подружжя на спільні частки, адже висновки суду першої інстанції про те, що відповідачем незаявлялися вимоги про визнання вказаного будинку спільним сумісним майном подружжя, є помилковими, невідповідають обставинам справи, адже зі змісту зустрічногопозову вбачається, що саме з таких вимог і випливає вимога про визнання за ним права власності на частку у будинку. Частки не будуть рівними із врахуванням інтересів дітей, що проживають із батьком, а отже є передбачені законом підстави для здійснення розподілу у нерівних частках без компенсації вартості нерівності цих часток.

Короткий зміст та доводи касаційної скарги

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду в частині виділення ОСОБА_1 автомобіля НОNDА СR-V 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , вартістю 336 668, 54 грн та визнання за нею права власності на цей автомобіль, ухвалити нове рішення, яким виділити вказаний автомобіль йому та визнати за ним право власності на автомобіль НОNDА СR-V 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , вартістю 336 668, 54 грн.

У своїй касаційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що суд не врахував, що діти проживають з ним, які знаходяться повністю на утриманні батька, ОСОБА_1 має заборгованість за аліментами, спірний автомобіль є єдиний засобом пересування його та дітей, оскільки автомобіль РЕUGEОТ PARTNER, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , він вимушений був продати в рахунок погашення боргу за кредитним договором в АТ «ОТР Банк», де поручителем була ОСОБА_1 .

Таким чином, постанова апеляційного суду оскаржується лише в частині поділу автомобіля НОNDА СR-V, у зв'язку з чим відповідно до встановлених статтею 400 ЦПК України меж касаційного розгляду касаційним судом це судове рішення в іншій частині не переглядається.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

У квітні 2019 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшов відзив, в якому вона просить касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувані матеріали справи із суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судами встановлено, щоз 27 листопада 1999 року ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 12 січня 2015 року їх шлюб було розірвано.

Під час шлюбу подружжям ОСОБА_1 спільно було придбано таке майно:

- автомобіль НОNDА СR-V 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , вартістю 336 668, 54 грн, за реєстрований на ім`я ОСОБА_2 ,

- автомобіль РЕUGEОТ 308, 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , вартістю 300 679,15 грн, зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 ,

- нежитлове приміщення АДРЕСА_4 площею 149,5 кв.м вартістю 1 081 000,00 грн, зареєстроване на ім`я ОСОБА_2 ;

- два поверхи прибудованого нежитлового приміщення АДРЕСА_5 площею 588,9 кв.м. вартістю 2 599 000, 00 грн кожний, зареєстрованні на ім`я ОСОБА_2 ;

- автомобіль РЕUGEОТ PARTNER, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_3 . і вартістю 105 276,00 грн, зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 ;

- 3/8 частки житлового будинку АДРЕСА_1 вартістю 462 000 грн, що були придбані на ім`я позивачки за договором купівлі-продажу від 29 січня 2000 року.

а всього вартістю 4 422 623 ,69 коп.

Відповідно до статті 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Головним критерієм поділу майна як об`єкта права спільної сумісної власності є припинення правовідносин спільної сумісної власності між колишніми учасниками і припинення відносин спільної власності взагалі (частина третя статті 372 ЦК України). В разі поділу кожен учасник має право одержати в натурі ту частину спільного майна, яка відповідає його частці у спільному сумісному майні. Якщо майно не може бути поділено між співвласниками у натурі пропорційно до розмірів їхніх часток, особа, яка отримала майно, вартість якого є меншою, ніж вартість частки у спільному майні, має право на грошову компенсацію недоодержаного.

Судом апеляційної інстанції при виділенні у власність позивача спірного автомобіля НОNDА СR-V враховано, що під час розгляду справи остання заперечувала щодо передачі спірного автомобіля у власність ОСОБА_2 , не погоджувалась отримати грошову компенсацію його вартості. Відповідачу з врахуванням інтересів дітей виділено майна в натурі на загальну суму 2 716 776 грн, що на 548 928 перевищує вартість майна (2 716 776 грн - 2167 847,69 грн), виділеного позивачу, без присудження останній грошової компенсації. Йому також виділено один із спільних автомобілів РЕUGEОТ PARTNER. У зв`язку з цим не має підстав стверджувати, що при виділенні спірного автомобіля НОNDА СR-V позивачу були порушені права відповідача. Навпаки, у разі виділення цього транспортного засобу відповідачу зазначена різниця у вартості присудженого майна кожному з подружжя суттєво зросла б на шкоду позивача, через що виникла б необхідність стягувати з відповідача грошову компенсацію за вказане майно на користь позивача, яка не погоджувалась на це, що призвело б до порушення закріпленого в статті 71 СК України права останньої на виділення їй (за наявності такої можливості) в натурі (а не шляхом сплати грошової компенсації) майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Доводи касаційної скарги про неврахування судами факту проживання з ОСОБА_2 дітей, а також, що спірний автомобіль залишився для них єдиним засобом пересування, є безпідставними, оскільки, як вже зазначалось, відповідачу із спільного майна виділено один із автомобілів, що забезпечує його і дітей потреби у засобі пересування, і судом апеляційної інстанції, з врахуванням інтересів дітей, відповідачу виділено майна на значно більшу суму, ніж позивачу.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Оскільки постанова суду апеляційної інстанції в оскарженій частині ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, це судове рішення належить залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 400 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 401, 415, 416 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Луганського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року в частині виділення у власність ОСОБА_1 автомобіля НОNDА СR-V 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , вартістю 336 668,54 грн, зареєстрованого на ім`я ОСОБА_2 , залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель