27.07.2020 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/486/20
Провадження № 2/533/164/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(за правилами позовного провадження)

27 липня 2020 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Оксенюк М. М.,

секретаря судового засідання - Шуліки Л. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права постійного користування землею в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

20.05.2020 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд із вищезазначеним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в якому просять визнати за кожним позивачем в рівних долях право на Ѕ частку у праві постійного користування земельною ділянку площею 3,4 га надану для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована на території Солоницької сільської ради Козельщанського району Полтавської області, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ПЛ № 000332, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 86 від 20.04.1994 року.

На обґрунтування позову позивачами зазначено, що спадкодавець за життя заповіт не складала. Після смерті останньої вони звернулися до державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку, як спадкоємці за законом, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки відсутні документи, які засвідчують право власності померлої.

Згідно ухвали суду від 20.05.2020 року вбачається, що по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 19.06.2020 року о 09 год. 00 хв.

Згідно ухвали суду від 19.06.2020 року вбачається, що дана справа призначена до судового розгляду по суті 27.07.2020 року о 09 год 00 хв у відкритому судовому засіданні.

03.07.2020 року відповідач Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області направив до суду відзив на позовну заяву в якому прохав поновити строк подання відзиву та відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позовні вимоги позивача є необґрунтованими. Також, відповідач прохав застосувати до позовної вимоги позивачів строк позовної давності, оскільки останні пропустили трьохрічний строк звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів, доказів які б свідчили про вживані причини пропуску строків звернення до суду позивачі не надали.

09.07.2020 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 направили до суду відповідь на відзив на позовну заяву з якої вбачається, що наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву твердження є безпідставними, непідтвердженими належними доказами та такими, що не спростовують законні і обґрунтовані їхні позовні вимоги. Також, позивачі вважають, що строк позовної давності ними не пропущений.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, але направили заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримують.

Відповідач Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання, суд не повідомив.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог позивачів не заперечує.

Згідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши письмові докази по справі, встановив наступне.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 після смерті останньої залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,4 га, що розташована на території Солоницької сільської ради Козельщинського району Полтавської області.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України вбачається, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Вказана земельна ділянка розташована за межами населених пунктів та на даний час перебуває у тимчасовому користуванні в ОСОБА_3 .

Спадкоємцями за законом після померлої ОСОБА_4 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Із матеріалів справи вбачається, що за життя ОСОБА_4 заповіт не складала, спадкоємці, які виявили бажання успадкувати майно, окрім позивачів невиявлені.

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ПЛ № 000332, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 86 від 20.04.1994 року вбачається, що ОСОБА_4 було надано у постійне користування земельну ділянку площею 3,4 га, для ведення селянського (фермерського ) господарства, що розташована на території Солоницької сільської ради Козельщинського району Полтавської області.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.06.2017 року вбачається, що позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, оскільки відсутні документи, які засвідчують право власності померлої ОСОБА_4 на земельну ділянку.

Ст. 1219 ЦК України визначено, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Отже, враховуючи те, що зі смертю особи не відбувається припинення прав і обов`язків, окрім тих, перелік яких визначено у ст. 1219 ЦК України спадкоємець стає учасником правовідношення з постійного користування земельною ділянкою.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року по справі № 368/54/17, провадження № 14-487цс19.

Крім цього, суд вважає, що твердження відповідача щодо застосування до позовної вимоги позивачів строку позовної давності не ґрунтується на законі та обставинах, які встановлені судом, виходячи з наступного.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Ст. 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Судом встановлено, що 16.06.2017 року державним нотаріусом Козельщинської державної нотаріальної контори відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України вбачається, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов позивачів підлягає задоволенню, оскільки визнання права власності не порушує права інших осіб і іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку не можливо.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 328, 1258-1261 ЦК України, ст.ст.12, 14, 19, 76, 247, 263-265, 268, 354-355, ЦПК України, ст. 81 ЗК ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права постійного користування землею в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 ), в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , право на Ѕ частку у праві постійного користування земельною ділянкою площею 3,4 га, що розташована на території Солоницької сільської ради Козельщинського району Полтавської області, наданої для ведення селянського (фермерського) господарства, що належала померлій на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ПЛ № 000332, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 86 від 20.04.1994 року.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 ), в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , право на Ѕ частку у праві постійного користування земельною ділянкою площею 3,4 га, що розташована на території Солоницької сільської ради Козельщинського району Полтавської області, наданої для ведення селянського (фермерського) господарства, що належала померлій на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ПЛ № 000332, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 86 від 20.04.1994 року.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя М. М.Оксенюк