Провадження № 2/470/21/20
Справа № 470/700/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Лусти С.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , секретаря судового засідання Дячук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Березнегувате в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про встановлення нікчемності заповіту,

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2019 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідачів про визнання заповіту недійсним.

В позові зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_7 . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9.07 гектари, розташовану на території Федорівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області. За життя мати страждала на тяжкі хвороби, зокрема діабето-гіпертонічну нейроретинопатію обох очей. 29 травня 2014 року приватним нотаріусом Березнегуватського районного нотаріального округу Бондар Н.В. було посвідчено заповіт ОСОБА_7 , яким вона вищевказану земельну ділянку заповідала йому. У заповіті зазначено, що оскільки мати мала хворобу очей, на її особисте прохання заповіт посвідчено у присутності свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та підписано ОСОБА_10 . Заповіт зареєстровано в спадковому реєстрі. Після смерті матері він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де дізнався, що мати склала інший заповіт, яким вищезазначену земельну ділянку заповідала відповідачам по справі. В заповіті зазначено, що його підписано ОСОБА_7 особисто у присутності секретаря сільської ради. Особу та дієздатність ОСОБА_7 перевірено. Вважав, що вказаний заповіт складено з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, а також волевиявлення заповідача не було вільним і не могло відповідати його волі. На підставі зазначеного просив суд визнати заповіт ОСОБА_7 , посвідчений 03 вересня 2014 року секретарем Федорівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області та зареєстрований в реєстрі за № 69, недійсним.

11 вересня 2020 року позивач направив на адресу суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій з підстав зазначених у позовній заяві просив встановити нікчемність заповіту ОСОБА_7 , посвідченого 03 вересня 2014 року секретарем Федорівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити через порушення секретарем Федорівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області вимог щодо форми та посвідчення заповіту.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивача, пояснив, що дійсно його матір ОСОБА_7 за життя страждала на хворобу очей, однак читати та писати могла. Повністю вона втратила зір лише за декілька місяців до смерті. Знає, що матір складала заповіт на належну їй земельну ділянку, яку заповідала всім своїм дітям, крім позивача, однак при посвідченні заповіту він особисто присутній не був.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позовних вимог позивача.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання також не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомили, відзиву на позовну заяву не направляли.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши докази у справі суд дійшов наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_7 . Про зазначене свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконкомом Федорівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області 07 жовтня 2015 року, актовий запис № 2 та копія свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 , виданого Новоукраїнською сільською радою Березнегуватського району 14 березня 1980 року, актовий запис № 2 (а.с.10,11).

Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 9,07 гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Федорівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії МК №032833, виданого Березнегуватською райдержадміністрацією 27 вересня 2004 року (а.с.91).

За життя, а саме 29 травня 2014 року, ОСОБА_7 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Березнегуватського районного нотаріального округу Бондар Н.В., яким зазначену земельну ділянку заповідала позивачу (а.с.13).

З тексту заповіту вбачається, що в зв`язку з хворобою очей та неможливістю самостійного прочитання і підписання, вказаний заповіт на прохання ОСОБА_7 було вголос прочитано свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і підписано ОСОБА_10 в присутності нотаріуса.

Факт неможливості самостійного прочитання та підписання заповіту підтвердили також в судовому засіданні й свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .

Згідно довідки заступника головного лікаря обласної офтальмологічної лікарні Управління охорони здоров`я Миколаївської облдержадміністрації від 21 грудня 2017 року, ОСОБА_7 в період з 24 грудня 2013 року по 02 січня 2014 року знаходилася на стаціонарному лікуванні у вказаній лікарні з діагнозом «Діабето-гіпертонічна нейроретинопатія обох очей» (а.с.17).

Після смерті матері позивач звернувся до нотаріуса за оформленням спадщини, однак дізнався, що 03 вересня 2014 року матір склала інший заповіт, посвідчений секретарем Федорівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області Радіоновою О.М. та зареєстрований в реєстрі за №69, яким належну їй земельну ділянку заповідала відповідачам (а.с.113).

Вказаний заповіт виготовлено за допомогою технічних засобів, у ньому зазначено, що він підписаний ОСОБА_7 особисто в с. Федорівка Березнегуватського району Миколаївської області в присутності лише секретаря сільської ради, однак даних про читання заповідачем вголос, вказаний заповіт не містить.

У статті 1233 ЦК Українивизначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно частин 1 та 3 ст.1247 вказаного Кодексу заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

За вимогами статті 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до частини другої статті 1247 ЦК України заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 207 ЦК України встановлено, що у разі якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Нотаріус, чи інша уповноважена на те посадова особа, відповідно до статті 1248 ЦК України, посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

У випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов`язковою (частина друга статті 1253 ЦК України). Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків (частини п`ята і шоста статті 1253 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

З огляду на викладене, враховуючи, що померла ОСОБА_7 за життя мала діабето-гіпертонічну нейроретинопатію обох очей, при посвідченні заповіту 29 травня 2014 року вже не могла його самостійно прочитати та підписати, для чого було запрошено двох свідків та третю особу, заповіт від 03 вересня 2014 року було виготовлено за допомогою технічних засобів, даних про читання заповідачем вголос, вказаний заповіт не містить, він посвідчений уповноваженою особою органу місцевого самоврядування у відсутність двох свідків та третьої особи, яка б його підписала, тому суд дійшов висновку про нікчемність заповіту від 03 вересня 2014 року.

У відповідності до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред`являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У такому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому.

За такого, оскільки відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не визнають нікчемності оспорюваного заповіту, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про встановлення нікчемності заповіту, задовольнити.

Встановити нікчемність заповіту ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідченого секретарем Федорівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області Радіоновою О.М. 03 вересня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №69.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Березнегуватським РВ УМВС України в Миколаївській області 03 липня 2008 року, зареєстрований по АДРЕСА_1 , а фактично проживає по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Відповідачі:

ОСОБА_4 , зареєстрований по АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , зареєстрований по АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 ;

Повний текст рішення складено 19 жовтня 2020 року.

Суддя С. А. Луста