Справа № 396/1368/20
Провадження № 2/396/456/20
РІШЕННЯ

Іменем України

20.10.2020 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Гарбуз Ольга Анатоліївна

за участю секретаря судового засідання Пономаренко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м.Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу № 396/1368/20 за позовом Акціонерного Товариства "Державний ощадний банк України", в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Виклад позицій позивача та відповідача.

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 28.09.2018 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Державний ощадний банк України» було підписано заяву про приєднання №538691616 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використянням електронного платіжного засобу (платіжної картки), банк відкрив ОСОБА_1 кредитну лінію з кредитним лімітом у розмірі 40000,00 грн. з можливістю збільшення до 250000,00 на строк 60 місяців з процентною ставкою 38% річних. Для обслуговування кредиту було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 .

З 26.10.2018 року ОСОБА_1 почав користуватися встановленим кредитним лімітом. При цьому, відповідач в порушення вимог п.1.20 Розділу ХХІІ Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 28.09.2018 року не здійснював повернення кредиту, а тому з 12.08.2020 року по кредиту відповідача ОСОБА_1 виникла прострочена заборгованість.

Станом на 12.08.2020 року заборгованість по кредиту становить 53877.84 грн., з яких: сума основного боргу - 38363,35 грн., проценти за користування кредитом - 7857,63 грн., комісія за РКО- 635,35 грн., загальна сума нарахованої пені - 4278,89 грн.

За невиконання відповідачем зобов`язання перед банком, керуючись частиною 2 статті 625 ЦК України, банку, згідно звіту щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом підлягає відшкодуванню наступне, а саме: 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1132,10 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 321,95 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1001,48 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 287,09 грн.

В зв`язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_1 кредитного зобов`язання, виникла заборгованість за кредитом в розмірі 53877,84 грн.

Заяви, клопотання учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 22.09.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на 20.10.2020 року.

Відповідно довимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачу за адресою його місця реєстації, що зареєстроване у встановленому законом порядку, згідно з інформацією Іванівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської облсті (а.с.40), яку вручено відповідачу 03.10.2020 року, що підтверджується поштовим повідомленням.

Станом на 20.10.2020 року відзив до суду не подав, з клопотанням про відкладення розгляду справи для надання додаткового часу для подачі відзиву, до суду не звертався.

Відповідно положень ч. 2 ст. 191 та ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини встановлені судом та висновки суду.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст..ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Судом встановлено, що 28.09.2018 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до позивача ПАТ «Державний ощадний банку України», від імені якого діє філія - Одеське обласне управління, з заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії (а.с.7) та підписав заяву про приєднання №538691616 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використянням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а.с. 6), банк відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 40000 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_1 .

З копії заяви (п. 6.1) чітко вбачається, що відповідач висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки та особистим підписом засвідчив, що згоден на приєднання та погоджується з Умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтверджує укладення між ним та банком Кредитного договору. Відповідач приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та в вікриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу (платіжної картки), який діє в редакції на день підписання заяви (п 3.1). Підписанням даної заяви підтвердив, що ознайомлений з загальною ватрістю кредиту і реальною річною процентною ставкою та загальними витратами по кредиту, які викладені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту у додатку до заяви, що відображено у п. 6.11 (а.с.7).

Відповідачу було надано всю інформацію про споживчий кредит, що підтверджується його підписом в паспорті споживчого кредиту (а.с. 9).

Тобто, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами користування кредитом» та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до обслуговування фізичних осіб, датою укладення Кредитного договору є дата підписання Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) уповноваженим представником (працівником) Банку, датою надання Кредиту (частин Кредиту) є дата використання Клієнтом Кредиту (кредитних коштів). Кредитний договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових обов`язань за Кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком Клієнту Кредиту / встановлення ліміту кредитування.

Відповідно до п.1.5. Розділу XXII Договору перед встановленням кредиту за Картковим Кредитом Банк інформував Клієнта про умови кредитування та загальну вартість Кредиту.

Відповідно до п.1.14.1. Розділу XXII Договору Клієнт зобов`язується використати Кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму Кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені Кредитним Договором.

Відповідно до п.1.16. Розділу XXII Договору за користуванням Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Заяві на встановлення вілновлювальної кредитної лінії та в Додатку №1 до Договору, - в разі зміни умов кредитування згідно пункту 11.1.3. Розділу ХХ Договору. У випадку, передбаченому в Заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії, Клієнт зобов`язаний щомісячно (у терміни, передбачені для сплати процентів) здійснювати часткове повернення Кредиту шляхом сплати суми обов`язкового щомісячного платежу, якщо це вимагається умовами надання Кредиту.

Відповідно до п. 1.20. Розділу XXII Договору сплата нарахованих процентів за користування кредитом/обов`язкового щомісячного платежу/процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця, шляхом договоірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта.

Відповідно до п.6.3. Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії строк кредитування становить 60 місяців. Відповідно по п. 6.5. Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії строк Кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін, строк дії Кредиту подовжується на строк дії платіжної картки.

Згідно п. 6.7. Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, клієнт щомісячно здійснює часткове повернення Кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну пію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Банк виконав умови кредитного договору та надав відповідачу кредит, що вбачається з виписки по картковому рахунку відповідача (а.с. 21-26).

Однак, як зазначив в позові позивач, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, перестав здійснювати повернення кредиту, тому станом на 12.08.2020 року виникла заборгованість по кредиту в розмірі 53877,84 грн., з яких: сума основного боргу - 38363,35 грн., відсотки за користування кредитом - 7857,63 грн., комісія за РКО - 635,35 грн., загальна сума нарахованої пені - 4278,89 грн.

Крім того, за невиконання відповідачем зобов`язання перед банком, керуючись частиною 2 статті 625 ЦК України, банку, згідно звіту щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом підлягає відшкодуванню наступне, а саме: 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1132,10 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 321,95 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1001,48 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 287,09 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 перед банком, яку визначив позивач, становить 53877,84 грн., що підтверджується розрахунком банку (а.с. 15-16).

Відповідно до п.1.24. Розділу XXII Договору за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Кредитним договором, Банк має право нарахувати на суми прострочених платежів та стягнути пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Сукупний розмір неустойки не може перевищувати половини суми кредиту, одержаного позичальником за Кредитним договором.

Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦПК Кодексу.

Відповідно до п.1.27. Розділу XXII Договору будь-яке невиконання Клієнтом в Договору породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у клієнта обов`язок достроково погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі та сплатити всі платежі, передбачені Договором.

Відповідно до п.1.29. Розділу XXII Договору якщо Банк на підставі Договору вимагає повернення Кредиту, таке повернення Кредиту має бути здійснені Клієнтом протягом 30 (тридцяти) календарних днів, з дня одержання повідомлення про таку вимогу від Банку. Якщо протягом цього періоду Клієнт усуне порушення умов Договору, вимога Банку втрачає чинність.

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На час розгляду справи в суді відповідач не подав доказів виконання ним кредитного зобов`язання.

Виходячи з приписів параграфів 1, 2 глави 71 ЦК України, нарахування відсотків здійснюється виключно на поточне та/або прострочене тіло кредиту, тобто на суму кредиту фактично отриману позичальником. Зокрема, ч. 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.

Відповідач в порушення умов кредитного договору та наведених норм ЦК України, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав та не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню згідно розрхунку позивача.

За умовами кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним, договором встановлено відповідальність.

Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання згідно із ч.3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховним Судом України викладеними у постанові від 06.11.2013 року у цивільній справі № 6-116цс13 та у постанові від 03.06.2015 року у цивільній справі № 6-31цс13.

В позові позивач просить стягнути з відповідача 635,35 грн. за розрахунково-касові операції, натомість в доданих розрахунках дана сума значиться як комісія, та з виписки по рахунку боржника вбачається, що саме 635,35 грн. нараховувалось за отримання готівки, або ж за перегляд балансу по карті.

Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Суд, дійшов висновку про те, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, та вважає, що встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються відповідачу. При цьому позивач нараховував, а відповідач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16, яка обов`язкова для всіх судів.

Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 01.04.2020 № 583/3343/19 (61-22778св19), наголосив на нікчемності пункту кредитного договору про комісії (щомісячна сплата винагороди за надання фінансового інструменту).

Розрахунково-касові операції - це операції, які пов`язані з рухом грошей на банківських рахунках через каси банків, та здійснювані за розпорядженями клієнта або в результаті дій, які в рамках закону привели до зміни права власності на активи.

Тобто, розрахунково-касові операції відносяться до операцій, які здійснюються на користь банку, а тому 635,35 грн. заборгованості за розрахунково касові операції стягненню не підлягає.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат банку, то відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями. Підставою застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК). В даному випадку в заяві зазначено, що договір кредитування становить 60 місяців.

Також, судова практика виходить з того, що приписи ст. 625 ЦК про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. («Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві» - ВСУ).

Тому суд приходить до висновку, що вимоги банку про стягнення 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1132,10 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 321,95 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1001,48 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 287,09 грн. - задоволенню не підлягають.

З урахуванням встановлених обставин справи і відповідних їм правовідносин, суд вважає, що відповідач порушив вимоги ст.ст. 526, 530 ЦК України і не виконав належним чином умов кредитного договору. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитом є частково обгрунтованими та позов підлягає частковому задоволенню, зокрема в розмірі 50499,87 грн., з яких: сума основного боргу - 38363,35 грн., проценти за користування кредитом - 7857,63 грн., загальна сума нарахованої пені - 4278,89 грн.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відшкодування судових витрат понесених позивачем пропорційно сумі задоволення позовних вимог, що складає сплачена сума судового збору в розмірі 1970,21 грн. (50499,87:53877,84х2102.00=1970,21).

На підставі ст.ст. 253, 258, 261, 525, 526, 527, 530, 610, 611, 629, 631, 1049, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 81-82, 133, 141, 258-259 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" (код 09328601, р/р № НОМЕР_3 ФООУ АТ "Ощадбанк" МФО 328845), заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу в розмірі 50499 (п`ятдесят тисяч чотириста дев`яносто дев`ять) гривень 87 копійок, яка складається з наступного:

- 38363,35 грн. - сума основного боргу;

- 7857,63 грн. - відсотки за користування кредитом;

- 4278,89 грн. - загальна сума нарахованої пені;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» судові витрати у розмірі 1970 (одна тисяча дев`ятсот сімдесят) грн. 21 коп.

Всього підлягає стягненню 52470 (п`ятдесят дві тисячі чотириста сімдесят) гривня 08 копійок.

В частині позовних вимог про стягнення про стягнення заборгованості за розрахунково-касові операції 635,35 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1132,10 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 321,95 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1001,48 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 287,09 грн., всього 3377,97 грн., відмовити за необгрунтованістю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: О. А. Гарбуз