Провадження № 2/337/1014/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Котляр А.М.

за участю секретаря Журби Н.Ю.

представника позивача ОСОБА_1 О ОСОБА_2

представника відповідача Барчунінова К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

14.04.2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого вказує, що з 24.05.1996 року по 18.10.2019 року він працював в публічному акціонерному товаристві «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (далі - ПАТ «Запоріжсталь») на посадах «підручний сталевара мартенівської печі», «сталевар мартенівської печі» в мартенівському цеху, загальний стаж роботи 23 роки 03 місяці, з них 20 років 04 місяці у цеху в умовах впливу шкідливих факторів. 21.01.2020 року йому було встановлено професійні захворювання: «1.Хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пилотоксичний бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії) група В, ЛН другого ступеня; 2. Нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху». Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 10.02.2020 року, причиною виникнення отриманих ним професійних захворювань є наявність на його робочому місці шкідливих виробничих факторів. 02.03.2020 року йому встановлено третю групу інвалідності безстроково, причина інвалідності: професійне захворювання. Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати професійної працездатності складає 35%. Вважає встановленим причинний зв`язок між виникненням у нього професійних захворювань і роботою на протязі 20 років в умовах впливу шкідливих факторів в мартенівському цеху на підприємстві відповідача. За таких обставин з боку роботодавця йому має бути відшкодована моральна шкода, завдана ушкодженням здоров`я (а саме отриманням професійного захворювання). Отримання ним професійного захворювання, третьої групи інвалідності та втрати професійної на 35% призводить до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 35000 гривень та судові витрати.

16.04.2020 року суддя відкрив спрощене провадження по справі.

20.05.2020 року представник відповідача адвокат Барчунінов К.О. направив суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог, просить суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування відзиву вказує, що в акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 10.02.2020 року встановлена наявність шкідливих факторів на виробництві, показники яких перевищують норми ГДК, але перевищення є незначним. Оскільки ОСОБА_3 працював за професією, яка пов`язана зі шкідливими умовами, йому надавались пільги підвищена оплата праці, додаткові відпустки, видача молока. Крім того, в акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання зазначено, що особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, відсутні. Отже відповідач своєчасно і повному обсязі виконував вимоги Закону України «Про охорону праці». Також на ПАТ «Запоріжсталь» діє «Положення про порядок забезпечення робітників спецодягом, спецвзуттям та іншими засобами індивідуального захисту». Позивача біло забезпечено у повному обсязі засобами індивідуального захисту. Позивач погодився працювати у шкідливих умовах праці. Відповідач виконав обов`язок з забезпечення ОСОБА_3 спецодягом, спецвзуттям та іншими засобами, а тому вина відповідача у отриманні позивачем професійного захворювання відсутня. Статистика професійної захворюваності, затверджена ГУ Держпраці у Запорізькій області свідчить про те, що наявна тенденція зменшення професійних захворювань на виробництві, що є наслідком поліпшення умов праці. Крім того, ОСОБА_3 кожного року проходив медичний огляд, згідно медичних довідок за 2012-2020 роки позивачу не надавались рекомендації щодо проходження додаткових обстежень або лікувань, відсутні застереження щодо виконуваної роботи, вказано, що позивач придатний для роботи за професією. Вважає, що позивачем не надано доказів спричинення йому моральної шкоди та наявності причинного зв`язку між отриманням моральної шкоди та протиправними діями відповідача.

24.06.2020 року позивач ОСОБА_3 подав відповідь на відзив на позов, в якому вказав, що надання пільг, засобів індивідуального захисту не впливає на предмет спору. Відсутність в акті розслідування причин виникнення професійного захворювання осіб, які порушили законодавство про охорону праці, не виключає відповідальності відповідача ПАТ «Запоріжсталь», який має відповідати за даним позовом. Наявність моральної шкоди підтверджується наявними у справі медичними документами.

21.07.2020 року представник відповідача адвокат Барчунінов К.О. подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому вказав, що в пункті 20 акту розслідування причин виникнення професійного захворювання відсутні факти порушення ПАТ «Запоріжсталь» законодавство про охорону праці. Вважає, що позивач був зобов`язаний виконувати вимоги Закону України «Про охорону праці», а тому несе безпосередню відповідальність за порушення вимог про охорону праці.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Біліченко О.О. позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Також просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 5500 гривень.

Представник відповідача адвокат Барчунінов К.О. просив суд в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представників сторін, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Запоріжсталь» з 24.05.1996 року по 18.10.2019 року. Працював на посадах «підручний сталевара мартенівської печі», «сталевар мартенівської печі» в мартенівському цеху, загальний стаж роботи 23 роки 03 місяці, з них 20 років 04 місяці у цеху в умовах впливу шкідливих факторів, що підтверджується його трудовою книжкою.

Відповідно до Виписки із медичної карти № 67 стаціонарного хворого від 22.01.2020 року та Медичного висновку лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність професійного характеру захворювання від 21.01.2020 року, (протокол № 79), виданими ДУ «УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ІНСТИТУТ ПРОМИСЛОВОЇ МЕДИЦИНИ» ОСОБА_3 встановлено професійні захворювання: «1.Хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пилотоксичний бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії) група В, ЛН другого ступеня; 2. Нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху».

Згідно з пунктом 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 10.02.2020 року (Форма П-4) причиною виникнення отриманих позивачем професійних захворювань є наявність на його робочому місці шкідливих виробничих факторів, перелік яких визначено в цьому пункті.

В Санітарно-гігієнічних характеристиках умов праці, затверджених заступником начальника ГУ Держпраці у Запорізькій області 16.10.2019 року зазначено:

Час впливу шкідливих виробничих факторів - 91-93% тривалості зміни, інфрачервоного випромінювання - 66%., загальна оцінка умов праці підручного сталевара віднесена до 3 класу 3 ступеню умов праці (особливо шкідливі особливо важкі).

Час впливу шкідливих виробничих факторів - 90-94% тривалості зміни, інфрачервоного випромінювання - 83-89 %., загальна оцінка умов праці підручного сталевара віднесена до 3 класу 3 ступеню умов праці.

Згідно Довідки до акта огляду МСЕК серія 12 ААБ № 653323 від 02.03.2020 року ОСОБА_3 встановлено третю групу інвалідності безстроково, причина інвалідності: професійне захворювання.

Згідно Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, серія АБ № 0041493 від 02.03.2020 року - ступінь втрати професійної працездатності складає 35 %.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Ст. 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноваженого ним органу.

Згідно ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

За ч.8 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України.

Ст. 237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральні страждання, як правило, виявляються у відчуттях страху, сорому, приниження, переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також в інших, несприятливих для людини випадках психологічного дискомфорту.

У п.4.1 рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004р. №1-рп/2004 Про офіційне тлумачення положення частини 3 статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності», зазначено, що ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Згідно з п.13 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Оцінивши обставини справи та надані сторонами докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач в період виконання трудових обов`язків на підприємстві відповідача, внаслідок наявності на робочому місці шкідливих факторів отримав професійне захворювання та визнаний інвалідом третьої групи із ступенем втрати професійної працездатності у 35%, що на думку суду свідчить про наявність у позивача моральних страждань у зв`язку з порушенням життєвих зв`язків, постійним фізичним болем, що пов`язаний з професійним захворюванням та наявністю потреби у лікуванні, незручністю та дискомфортом, що стали наслідком захворювання, яке викликає моральні страждання із-за неможливості виконувати певний фізичний труд, він позбавлений в повній мірі реалізації свого права на труд, заробляти достатні гроші для утримання родини, переживає за подальший стан свого здоров`я; наявністю переживань, все це вимагає докладання певних зусиль для організації свого життя, що є підставами для відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 237-1 КЗпП України.

Таким чином, суд вважає заявлену ОСОБА_3 суму у розмірі 35000 моральної шкоди, обґрунтованою, такою, що відповідає фактичним обставинам справи, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд вирішив стягнути на користь позивача моральну шкоду в сумі 35000 гривень без урахування податків й інших обов`язкових платежів.

При вирішенні питання про судові витрати, суд виходить із наступного. Судовий збір, від якого був звільнений позивач, складає 840,80 гривень. На підставі ч.6 ст.141 ЦПК України сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивач ОСОБА_3 уклав договір про надання правової допомоги із адвокатом Біліченком О.О. Відповідно до акту приймання виконаних робіт/послуг №1, адвокатом надані послуги на суму 2500 гривень, які позивач сплатив на користь адвоката згідно квитанції №1 від 18.05.2020 року. Відповідно до акту приймання виконаних робіт/послуг №2, адвокатом надані послуги на суму 3000 гривень, які позивач сплатив на користь адвоката згідно квитанції №2 від 20.07.2020 року.

Роботи, виконані адвокатом, відповідають процесуальним діям, які були здійснені в ході розгляду справи, заперечень з боку відповідача щодо їх розміру до суду не надходило, а тому сума витрат на правничу допомогу в сумі 5500 гривень підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 72, ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову суму в розмірі 35000 (тридцять п`ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на користь держави судовий збір в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 24.07.2020 року.

Суддя: А.М. Котляр