Справа №490/3975/20
Провадження № 22-ц/812/1656/20
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу

ОСОБА_1

подану адвокатом Нікітіною Юлією Валерієвною

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва 14 серпня 2020 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Чулупом О.С., дата складання повного тексту незазначена, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору між батьками щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дитини та стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В

У липні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору між батьками щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дитини та стягнення грошових коштів.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2020 року вказану позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції відповідача діючи через свого представника подав на неї апеляційну скаргу.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги вказував, що за заявою представника позивача від 14 серпня 2020 року позовну заяву ОСОБА_2 повернуто на підставі ст.185 ЦПК України, хоча за приписами цієї норми, до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі, позов підлягає поверненню за заявою про відкликання позовної заяви, а така до суду не надходила.

Крім того, до суду першої інстанції, не дочекавшись набрання чинності ухвали суду від 14 серпня 2020 року, позивачем подано новий позов. Справа розподілена судді Гуденко О.А. Тобто, позивач обирав для себе більш вдалий склад суду, відмовившись від судді ОСОБА_3 .

В той же час, відповідно до п.15.4 Перехідних положень ЦПК України, визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, встановленими цією редакцією кодексу, а не сторона шляхом подачі позову декілька разів, поки він не потрапить до потрібного складу суду.

З врахуванням наведеного, оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною і необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому просив про її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначає про надуманість вимог апеляційної скарги представника відповідача, тиск на сторону з метою порушення її прав, а тому просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 02 липня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору між батьками щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дитини та стягнення грошових коштів.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 липня 2020 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків вказаних в цій ухвалі, яка відповідно до супровідного листа направлена позивачеві за вих.490/3975/20 від 10 липня 2020 року ( а.с.8,9).

14 серпня 2020 року представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Долгова Л.В. звернулась до суду з заявою про повернення матеріалів вказаної позовної заяви( а.с.12).

Суд першої інстанції, встановивши, що провадження у справі не відкрито, а представник позивач подала до суду заяву про повернення позову, прийшов до висновку про повернення позовної заяви на підставі п.3 ч.4 ст. 185 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з такого.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про відкликання позовної заяви, постановляє ухвалу про повернення такої.

Повернення позовної заяви не перешкоджає зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч.7 ст.185 ЦПК України).

За приписами ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересі.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом ( ч.2 ст.12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правам щодо предмету спору на власний розсуд (ч.1, 3 ст.13 ЦПК України).

Таким чином оскільки цивільне судочинство, відповідно до норм, викладених в ст. 13 ЦПК України, здійснюється лише за заявою особи, яка звертається до суду за захистом свої порушених прав, або в позовному, або в окремому провадженні, суд першої інстанції правомірно повернув заяву.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач зверненням із заявою про повернення позову, та подачею нового такого ж самого позову 31 серпня 2020 року, який розподілену судді Гуденко О.А., фактично обирала для себе більш вдалий склад суду, відмовившись від судді Чулупа О.С., колегія суддів відхиляє, оскільки на час ухвалення оскаржуваної ухвали іншого аналогічного позову у проваджені суду не було.

Аргументи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не дочекавшись виконання ухвали від 07 липня 2020 року про залишення позовної заяви без руху та повернув заяву позивачу, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки саме учасник справи розпоряджається своїм правом як на звернення до суду, так і на відкликання такого звернення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що представником позивача було подану заяву про повернення позову, а не про його відкликання, як зазначено у ст.185 ЦПК України є недоречними,тому що не змінює волевиявлення позивача, висловленого його представником в формі письмової заяви. Більш того, позивачем вказана ухвала суду першої інстанції не оскаржується.

Доводи відповідача в частині подання цього ж самого позову до вступу в силу оскаржуваної ухвали, з врахуванням вимог ст.ст.124,273,354 ЦПК України хоча і є слушними, проте на правильність висновків суду під час постановлення оскаржуваної ухвали не впливають.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не порушує законних прав та інтересів відповідача ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суду приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для її скасування не вбачається.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а скаргу без задоволення.

Понесені заявником судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 подану адвокатом Нікітіною Юлією Валерієвною залишити без задоволення, ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 20 жовтня 2020 року.