Провадження № 2-о/686/60/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2020

20 січня 2020 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Чевилюк З.А.

при секретарі Перун А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє від власного імені та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , заінтересовані особи Міністерство соціальної політики, Російська Федерація про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що її вимушене переселення разом з малолітніми дітьми ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 . у жовтні 2014 року з окупованої території Донецької області України відбулось внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації Російською Федерацією частини території Донецької області України, посилаючись на те, що вона разом з дітьми була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимушена покинути постійне місце проживання внаслідок збройної агресії Російської Федерації, що мала місце у кінці лютого-на початку березня 2014 року. Друга фаза збройної агресії Росії мала місце стосовно східного регіону України, коли контрольовані, керовані та фінансовані спецслужбами Російської Федерації озброєні бандитські формування проголосили створення «Донецької народної республіки» (07.04.2014 року) та «Луганської народної республіки»(27.04.2014 року).

23.08.2014 року розпочалось масове вторгнення на територію Донецької, Луганської областей регулярних підрозділів Збройних Сил Російської Федерації.

Заявниця звернулась до суду з метою встановлення статусу особи, що перебуває під захистом Конвенції про захист цивільного населення під час збройного конфлікту, що обумовлює виникнення прав та обов`язків, передбачених конвенцією. Іншого порядку встановлення такого юридичного факту законодавством України не передбачено.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що Збройна агресія Російської Федерації проти України розпочалася у квітні 2014 року, коли контрольовані, керовані і фінансовані спецслужбами Російської Федерації озброєні бандитські формування проголосили створення "Донецької народної республіки" (7 квітня 2014 року) та "Луганської народної республіки" (27 квітня 2014 року).

Протягом травня 2014 року самозвані лідери «ДНР» та «ЛНР», серед яких було багато громадян Російської Федерації, у неконституційний спосіб провели фіктивні референдуми про відокремлення цих нелегітимних утворень від України. Під приводом і з метою їхньої підтримки на територію України були заслані розвідувально-диверсійні групи, які очолювали кадрові офіцери Головного розвідувального управління Генерального штабу Збройних Сил Російської Федерації, парамілітарні формування російського козацтва та укомплектований чеченцями - громадянами Російської Федерації батальйон «Восток», а також задіяні такі озброєні групи найманців як «Русский сектор» та «Оплот». За їхньої участі відбулися захоплення адміністративних будівель у багатьох населених пунктах Донецької та Луганської областей, здійснено збройні напади на частини українських Сухопутних військ та літаки Повітряних сил Збройних Сил України.

11 травня 2014 року на окупованій території Донецької та Луганської області відбувся референдум щодо самовизначення в Луганському та Донецькому регіонах з погано прихованою метою відокремлення та проголошення так званих «Луганської Народної Республіки» та «Донецької Народної Республіки». Показово, що ані самі референдуми, ані проголошені ними утворення так і не були визнані міжнародною спільнотою.23 серпня 2014 року почалося масове вторгнення на територію Донецької та Луганської областей регулярних підрозділів Збройних Сил Російської Федерації, зокрема, військовослужбовців 9-ї окремої мотострілецької бригади, 76-ї та 98-ї дивізій повітряно-десантних військ Збройних Сил Російської Федерації. Задіяння регулярних Збройних Сил Російської Федерації у збройній агресії проти України супроводжувалося поширенням серед населення України агітаційних листівок, в яких, зокрема, був такий заклик: "За жодних обставин не чиніть перепон пересуванню російських військ (техніка та особовий склад)".

На засіданні Ради Безпеки ООН, яке відбулосся 29 серпня 2014р., делегація України заявила: "Росія розпочала безпосереднє воєнне вторгнення на материкову частину України із застосуванням своїх регулярних зброєних сил". Після надзвичайного засідання комісії Україна - НАТО, скликанного 29 серпня 2014 року на прохання України, Генеральний секретар НАТО А. Расмуссен кваліфікував вторгнення Збройних Сил Російської Федерації через східний і південно-східний українсько-російський державний кордон як «серйозну ескалацію збройної агресії Росії проти України».

Отже, наслідком збройної агресії Російської Федерації стала окупація частини території України, яка засуджена як на національному рівні, так і міжнародною спільнотою.

З огляду на викладене, факт збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації Російською Федерацією території України є загальновідомим і не підлягає доведенню.

Керуючись ст. ст. 247, 315-319, 264-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Вимоги заяви задовольнити.

Встановити факт, що вимушене переселення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 та її малолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в жовтні 2014року з окупованої території Донецької області України, відбулось внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації Російською Федерацією частини території Донецької області України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: З.А.Чевилюк