Справа № 304/150/20 Провадження № 2-о/304/22/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2020 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

за участі секретарів судового засідання Соханич Л.Ю., Гавій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами окремого провадження цивільну справу № 304/150/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 та Турицька сільська рада Перечинського району Закарпатської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини у будинку АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивує тим, що за життя, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 його мама ОСОБА_3 залишила заповіт, яким належну їй на праві особистої власності частину житлового будинку та надвірних споруд, що примикають до вказаного будинку, і все її особисте майно, яке на день смерті буде їй належати, заповіла йому, ОСОБА_1 . Через значене погіршення стану здоров`я мами десь із 2016 року і аж до дня її смерті він з нею постійно проживав та здійснював догляд. ІНФОРМАЦІЯ_1 його мама ОСОБА_3 померла. Враховуючи, що на час відкриття спадщини він фактично проживав із останньою, тому вважається таким, що прийняв спадщину за нею. 16 жовтня 2019 року як спадкоємець першої черги звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, завідувач Перечинською державною нотаріальною конторою його повідомила, що відповідно до ст. ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України спадщину він не прийняв, та рекомендувала звернутися в суд із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Оскільки факт постійного проживання із спадкодавцем підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, а відсутність реєстрації створює йому перешкоди у реалізації належних йому спадкових прав, тому просить заяву задовольнити.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, заявлені ним вимоги задовольнити в повному обсязі. Крім цього, у ході розгляду справи заявник повідомив, що їх (його та його рідної сестри ОСОБА_2 ) батько помер давніше. Десь у 2016 році здоров`я мами почало погіршуватися, тому він останні два роки її життя, а саме протягом 2017-2018 років, постійно з нею проживав у с. Туриця Перечинського району та здійснював догляд. Інколи йому допомагав його син, онук спадкодавця.

Представник Турицької сільської ради Перечинського району Закарпатської області як заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

У судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, проти задоволення вимог ОСОБА_1 у повному обсязі не заперечила. Також у ході розгляду справи підтвердила, що заявник є її братом та він дійсно постійно проживав разом із мамою у 2017-2018 роках, однак через відсутність реєстрації у нього існують перешкоди у оформленні належних йому спадкових прав. У свою чергу, вона із заявою про прийняття спадщини у встановленому законом порядку не зверталася.

У ході розгляду справи свідок ОСОБА_4 показала, що десь протягом останніх півтора року перед смертю ОСОБА_5 її син переїхав проживати до неї. Він порався по господарству, купляв все необхідне, доглядав за мамою. Жили тільки удвох. Час від часу вона навідувалася до них, так як жила по сусідстві із матір`ю заявника.

Допитаний у ході розгляду справи свідок ОСОБА_6 показала, що протягом останніх років ОСОБА_7 хворіла, її боліли ноги, тому вона не могла ходити. За цей час (це близько року, можливо й більше) і аж до дня смерті із нею у с. Туриця Перечинського району постійно проживав її син ОСОБА_8 . Він виводив її у двір, доглядав за нею, ходив у магазин за продуктами, порався по господарству. Переїхав жити у м. Перечин вже після смерті мами.

У ході розгляду справи свідок ОСОБА_9 показала, що після того, як ОСОБА_7 захворіла, її син ОСОБА_10 постійно з нею проживав. Він доглядав за мамою, допомагав поратися по господарству (мали курей та собаку, корови вже не було) та ходив на роботу. Так тривало десь рік-півтора, аж до моменту смерті ОСОБА_11 .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Виконкомом Турицької сільської ради Перечинського району Закарпатської області 13 липня 2018 року (а. с. 5-11, 13).

Також встановлено, що ОСОБА_3 на випадок смерті належну їй на праві особистої власності частину житлового будинку та надвірних споруд, які примикають до цього житлового будинку, і все своє особисте майно, що буде належати їй на день смерті, заповіла ОСОБА_1 , жителю м. Перечин Закарпатської області, про що свідчить заповіт від 22 лютого 1999 року, посвідчений секретарем Турицької сільської ради Перечинського району Закарпатської області та зареєстрований в реєстрі за № 17 (а. с. 14, 49).

Крім цього встановлено, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60721235 від 26 червня 2020 року спадкова справа стосовно спадкодавця ОСОБА_3 не заводилася (а. с. 47-48).

Як вбачається з довідки Турицької сільської ради Перечинського району Закарпатської області, ОСОБА_3 була зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 , на день її смерті будь-які інші зареєстровані особи у цьому будинку були відсутні (а. с. 43).

Разом з цим, відсутність реєстрації місця проживання заявника за останнім місцем проживання спадкодавця ОСОБА_3 створює йому перешкоди у реалізації належного права на розпорядження спадковим майном (а. с. 15), тому з метою усунення таких просить встановити факт, що має юридичне значення.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З огляду на положення наведеної норми Закону Верховний Суд у справі №404/2163/16-ц не взяв до уваги доводи касаційної скарги, що відсутність реєстрації місця проживання відповідача за останнім місцем проживання спадкодавця є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

За таких обставин, вказаний висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц, суд згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує до даних правовідносин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає підставною заяву ОСОБА_1 та доведеним факт його постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини у будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Отже, керуючись ст. ст. 5, 7, 81, 89, 258-259, 263 ч. 4, 265, 294, 315 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), заінтересовані особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) та Турицька сільська рада Перечинського району Закарпатської області (89222, Закарпатська область, Перечинський район, с. Туриця, вул. Центральна, №98; код в ) про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживав із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини у будинку АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 284, 354 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки, зокрема щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: Ганько І. І.