Ухвала

Іменем України

19 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 754/16086/15-ц

провадження № 61-14962ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року у складі колегії суддів: Борисової О. В., Ратнікової В. М., Левенця Б. Б., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог та ухвалених судових рішень

У червні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (далі - ТОВ «Кредекс Фінанс», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 червня

2016 року, у задоволенні позову ТОВ «Кредекс Фінанс» відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 14 лютого 2018 року касаційну скаргу ТОВ «Кредекс Фінанс» задоволено частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 березня 2016 року та постанову Апеляційного суду м. Києва скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25 червня 2020 року позов ТОВ «Вердикт Капітал» залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач без поважних причин не надав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, що відповідно до пункту 9 частини першої статті 257 ЦПК України є підставою для залишення позову без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «Вердикт Капітал» задоволено частково. Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 25 червня 2020 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що визначений в ухвалі Деснянського районного суду міста Києва від 10 квітня 2020 року, строк був продовжений законом на строк дії карантину, який на час постановлення оскаржуваної ухвали не закінчився, а тому суд помилково залишив позов без розгляду на підставі положень пункту 9 частини першої статті 257 ЦПК України.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У жовтні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 , в якій він просив постанову Київського апеляційного суду від

15 вересня 2020 року скасувати та залишити в силі ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 25 червня 2020 року, посилаючись порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не врахував, що позивач не виконав вимоги місцевого суду щодо надання доказів, витребуваних відповідними ухвалами суду, неодноразово не з`являвся у судові засідання та не повідомляв суд про причини неявки. Залишення позову без розгляду внаслідок невиконання позивачем встановленого судом обов`язку з надання доказів є відповідальністю за невиконання судового рішення.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необгрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необгрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, шляхом його продажу.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 березня

2016 залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 23 червня 2016 року у задоволенні позову ТОВ «Кредекс Фінанс» відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 14 лютого 2018 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 23 червня 2016 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового судового розгляду, протокольною ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24 грудня 2019 року задоволено клопотання позивача та оголошено в судовому засіданні перерву до 09 квітня 2020 року для надання йому можливості уточнити позовні вимоги.

У судове засідання, призначене на 09 квітня 2020 року представник ТОВ «Вердикт Капітал» не з`явився, подав заяву, в якій просив відкласти розгляд справи у зв`язку з запровадженням карантину в Україні. Розгляд справи відкладено на 25 червня 2020 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10 квітня 2020 року зобов`язано ТОВ «Вердикт Капітал» повідомити Деснянський районний суд

м. Києва у письмовій формі: які позовні вимоги є остаточними, конкретну дату здійснення останнього платежу ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту та надати докази, які підтверджують проведення останнього платежу, до 01 червня 2020 року. Копію зазначеної ухвали позивач отримав 27 квітня 2020 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25 червня 2020 року позов ТОВ «Вердикт Капітал» залишено без розгляду у зв`язку із невиконанням вимог ухвали цього ж суду від 10 квітня 2020 року.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

За змістом пункту 9 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року

№ 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Відповідно до підпункту 3 пункту 12 цього Закону у Цивільному процесуальному кодексі України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436): розділ ХІІ «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 3 такого змісту: «3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2020 року № 255 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня

2020 року № 211» установлено з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року на всій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року № 291 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» у пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 цифри і слово

«24 квітня» замінено цифрами і словом «11 травня».

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 травня 2020 року № 343 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» у пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 цифри і слово

«11 травня» замінено цифрами і словом «22 травня».

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з

22 травня 2020 року до 22 червня 2020 року на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від

17 червня 2020 року № 500 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» у пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» цифри і слово «22 червня» замінено цифрами і словом «31 липня».

Установивши, що залишаючи позов ТОВ «Вердикт Капітал» без розгляду, суд першої інстанції не врахував, що строк для надання доказів, визначений ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10 квітня 2020 року, продовжений на строк дії карантину, який на час постановлення ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 26 червня 2020 року не закінчився, апеляційний суд обгрунтовано скасував зазначену ухвалу місцевого суду та направив справу до місцевого суду для продовження розгляду.

З огляду на наведене, доводи касаційної скарги про те, що позивач не виконав вимоги місцевого суду щодо надання доказів, витребуваних відповідними ухвалами суду, неодноразово не з`являвся у судові засідання та не повідомляв суд про причини неявки, а тому суд першої інстанції правомірно залишив позовні вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» без розгляду є необгрунтованими, оскільки строк який суд надавав позивачу для уточнення позовних вимог та надання необхідних доказів, був продовжений в силу вимог закону, про що правильно зазначив апеляційний суд.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи наведене, постанова Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року ухвалена з дотриманням норм процесуального права.

Зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення апеляційним судом норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необгрунтованість скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня

2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:Г. І. Усик І. Ю. Гулейков О. В. Ступак