ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________________
Справа № 685/606/19
Провадження № 22-ц/4820/471/20
УХВАЛА

22 липня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №685/606/19 за апеляційною скаргою комунального підприємства «Теофіпольське виробниче управління житлово-комунального господарства Теофіпольської селищної ради» на рішення Теофіпольського районного суду від 13 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Теофіпольське виробниче управління житлово-комунального господарства Теофіпольської селищної ради» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

В провадженні Хмельницького апеляційного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Теофіпольське виробниче управління житлово-комунального господарства Теофіпольської селищної ради» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2019 року позов задоволено.

У суді першої та апеляційній інстанцій ОСОБА_1 вказує, що при його звільненні було порушено порядок звільнення, а саме, що відповідач не отримав згоди профспілкового комітету.

Оскільки з приводу цієї обставини виник спір, суд першої інстанції за клопотанням представника позивача 08 липня 2019 року постановив ухвалу, згідно якої ухвалив запитати профспілковий орган комунального підприємства «Теофіпольське виробниче управління житлово-комунального господарства Теофіпольської селищної ради» згоду на звільнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 40 КЗпП України, проте в оскаржуваному рішенні районний суд надану згоду профспілкового органу визнав такою, що не має юридичного значення.

Так, відповідно до частини першої статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Згідно з частиною дев`ятою статті 43 КЗпП України, якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Пленумом Верховного Суду України у пункті 15 Постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що суд, встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті. Не буде суперечити закону, якщо до профспілкового органу в такому випадку звернеться власник чи уповноважений ним орган або суддя при підготовці справи до судового розгляду. Аналогічним чином вирішується спір про поновлення на роботі, якщо згоду профспілкового органу на звільнення визнано такою, що не має юридичного значення. Відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі.

Оскільки оскаржуваним рішенням від 13 грудня 2019 року встановлено, що згода профспілкового органу комунального підприємства «Теофіпольське виробниче управління житлово-комунального господарства Теофіпольської селищної ради» визнана такою, що не має юридичного значення, тому колегія суддів, заслухавши думку сторін та їх представників, дійшла висновку про необхідність звернутись до профспілкового органу комунального підприємства «Теофіпольське виробниче управління житлово-комунального господарства Теофіпольської селищної ради» для розгляду питання щодо надання або ненадання згоди на звільнення позивача ОСОБА_1 в присутності останнього.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 258, 260, 381 ЦПК України,

у х в а л и в :

Запитати в профспілкового органу комунального підприємства «Теофіпольське виробниче управління житлово-комунального господарства Теофіпольської селищної ради» згоду або відмову виборчого органу профспілки щодо звільнення ОСОБА_1 з посади сторожа на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України, що мало місце 07.03.2019 року.

На час виконання запиту суду провадження по справі зупинити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та в частині зупинення провадження може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 23 липня 2020 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай