Справа № 419/894/20
Провадження № 22-ц/810/599/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Сінько А.І.,

учасники справи: позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

на заочне рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 13 липня 2020 року, ухваленого Новоайдарським районним судом Луганської області у складі: судді Мартинюка В.Б. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У травні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулось із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 14600,51 грн, який мотивувало тим, що відповідач ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «Приватбанк» та підписав заяву № б/н від 08.12.2016 року.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами Банку складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

Внаслідок чого станом на 15.04.2020 року відповідач має заборгованість у загальній сумі 14600,51 грн, яка складається з наступного: 9490,42 грн заборгованість за тілом кредиту (заборгованість за простроченим тілом кредиту); 3938,642 грн заборгованість за простроченими відсотками; 500,00 грн штраф (фіксована частина): 671,45 грн штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнутиз відповідача на свою користь та судові витрати у розмірі 2102 грн.

Заочним рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 13 липня 2020 року позовАкціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 29.12.2011 у у розмірі 9490,42 грн, судовий збір у розмірі 1366,30 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами та неустойки, ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Банку задовольнити в цій частині в повному обсязі, в іншій частині залишити без змін, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Доводами апеляційної скарги є те, що суд порушив порядок, встановлений для вирішення питання, допустив однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам справи, не встановив дійсних прав та обов`язків сторін, які випливають з кредитного договору, не перевірив розрахунок заборгованості за кредитним договором, виписку, накази щодо актуалізації Умов та правил надання банківських послуг. Банк зазначає, що до суду надано конкретну редакцію Умов та Правил надання банківських послуг, до якої приєднався відповідач при підписанні анкети заяви та укладенні договору, разом із протоколом про її затвердження.

Банк зазначає, що відповідач не звертався до Банку задля розірвання договору, а навпаки погодився з його умовами та прийняв їх до виконання, адже протягом тривалого часу користувався кредитною карткою та частково погашав заборгованість.

Тобто, відповідач знав про умови укладеного договору та прийняв їх.

Банк вважає, що встановивши, що надання банком відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, суд першої інстанції не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків за користування кредитом та неустойці.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Протоком автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2020 року головуючим у справі визначено суддю Назарову М.В., склад колегії Лозко Ю.П., Яресько А.В.

Апеляційне провадження по справі відкрито 28 серпня 2020 року.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ від 07 вересня 2020 року замінено суддю Яресько А.В., у зв`язку із закінченням терміну повноважень, на суддю Кострицького В.В. Ухвалою суду від 08 вересня 2020 року справу призначено до апеляційного розгляду на 29 вересня 2020 року об 11-й год. 29 вересня 2020 року судове засідання не було проведено у зв`язку з відпусткою Кострицького В.В., відкладено на 20 жовтня 2020 року об 11-30 год.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився.

Щодо відповідача ОСОБА_1 , то колегією суддів встановлено, що за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Луганській області, зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_1 (а.с. 93). За зазначеною адресою відповідача рекомендовані поштові відправлення щодо виклику до суду не отримує, вони повертаються до суду із відміткою Укрпошти «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 4 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомлення відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Тому у відповідності до вимог частини п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідача слід вважати таким, що належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Наведене відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці першому пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» та частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У третьому абзаці пункту 15 названої постанови Пленуму зазначено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Предметом апеляційного перегляду справи є рішення суду в частині позовних вимог про стягнення з відповідача процентів та неустойки за користування кредитом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а тому, позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів та неустойки, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, у анкеті-заяві відсутня домовленість сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані Банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору.

Проте, такі висновки суду в оскаржуваній частині не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, 08 грудня 2016 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку.

У анкеті - заяві зазначено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з пам`яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився та згоден з умовами та правилами надання банківських послуг, які були надані йому у письмовому вигляді.

19 вересня 2018 ОСОБА_1 підписав також довідку про умови кредитування (паспорт споживчого кредиту), за змістом якої встановлено умови кредитування: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці; максимальна сума ліміту до 75 000 грн; строк договору 240 місяців, та строк кредитування до 240 місяців; спосіб та строк надання кредиту на картковий рахунок (безготівковий); процентна ставка в межах та поза межами пільгового періоду визначена у розмірі 42% річних; тип процентної ставки фіксована (може бути змінена за згодою кредитодавця та споживача шляхом укладання додаткової угоди до договору про споживчий кредит); орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом; встановлена реальна річна процентна ставка; порядок повернення кредиту; наслідки прострочення виконання чи невиконання зобов`язання; розмір штрафу за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій; встановлена підвищена процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 84% річних (а.с. 16-17);

До матеріалів справи банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт

«Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Згідно довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано кредитні картки 19.09.2018 року кредитну картку № НОМЕР_1 зі строком дії до 07/22, 17.10.2018 року кредитну картку № НОМЕР_2 зі строком дії до 07/22, 18.01.2019 року кредитну картку № НОМЕР_3 зі строком дії до 10/22, 13.02.2019 року кредитну картку № НОМЕР_4 зі строком дії до 11/22 року (а.с. 14).

Відповідно до наданого відповідачем розрахунку станом на 15.04.2020 року за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 14600,51 грн, яка складається з наступного: 9490,42 грн заборгованість за тілом кредиту (заборгованість за простроченим тілом кредиту); 3938,642 грн заборгованість за простроченими відсотками; 500,00 грн штраф (фіксована частина): 671,45 грн штраф (процентна складова).

Висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків з огляду на непогодження сторонами їх розміру, оскільки Умови та правила надання банківських послуг та Витяг з Тарифів не підписані відповідачем, не ґрунтується на матеріалах справи, які містять підписану власноруч відповідачем довідку про умови кредитування (паспорт споживчого кредиту) (а.с. 16-17), яка містить всі суттєві умови кредитного договору, зокрема, і розмір відсотків за користування кредитом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII), закон України від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі Закон № 1734- ІII).

Надана позивачем довідка про умови кредитування (паспорт споживчого кредиту) за формою та змістовним наповненням відповідає вимогам, які до неї ставляться в Законі № 1734-VIII, тобто сторони досягли домовленості щодо всіх істотних умови договору позики (кредиту): погодили строк дії, умови повернення кредиту, процентну ставку, відповідальність за порушення виконання зобов`язань, тощо, на що суд першої інстанції уваги не звернув. Відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині є підставними.

Статтею 1048 ЦК України закріплено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про неправомірність відмови в задоволенні позову про стягнення процентів та штрафів, колегія суддів погоджує такі доводи, оскільки обґрунтовуючи позовні вимоги, банк вказував на те, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, та надав відповідні докази, яким суд не надав належної оцінки.

Надані позивачем розрахунку відсотків за користування кредитом станом на 15.04.2020 року ніким не оспорюються та зроблені в межах дії кредитного договору, який визначено сторонами до 18.09.2020 року. Позивач просив стягнути з відповідача 3938,64 грн заборгованості за простроченими відсотками (84% річних), нарахованих у відповідності до умов, викладених в паспорті споживчого кредиту, підписаному позичальником ОСОБА_1 .

Таким чином, заборгованість за процентами в розмірі 3938,64 грн, розрахованими виходячи зі ставки 84 % річних, з урахуванням того, що сторони погодили такі умови, підписавши паспорт споживчого кредиту, підлягають до стягнення.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості 500 грн штраф (фіксована частина), 671,45 грн штраф (процентна складова, то вказані вимоги є необґрунтованими з огляду на їх нарахування під час пред`явлення позову, оскільки згідно ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 № 1669 на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 р. громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 р. з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Такий перелік був затверджений розпорядженнями КМУ № 1053-р від 30.10.2014, яке не було зупинене на час нарахування заборгованості, і № 1275-р від 02.12.2015, яке підлягає застосуванню на час розгляду справи судом в частині скасування нарахованих сум штрафів, та включає м. Щастя, в якому зареєстрований відповідач.

Наведене свідчить про безпідставність нарахування відповідачу штрафів станом на час звернення до суду та необґрунтованість позову саме з цих підстав.

Наведена невідповідність висновків суду обставинам та неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права справи відповідно до вимог пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «ПриватБанк» заборгованості за процентами в розмірі 3 938,64 грн і відмови у задоволенні решти позову про стягнення штрафу (фіксованої частини) 500,00 грн, штрафу (процентної складової) 671,45 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених вимог з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню 1417,60 грн судового збору (за подання позовної заяви позивачем сплачено 2102 грн. + за подання апеляційної скарги сплачено 3153 грн, тому = 5255 х 3938,64 : 14600,51).

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Скасувати заочне рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 13 липня 2020 рокув частині відмови в задоволенні позову про стягнення процентів, неустойки та судових витрат та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Привабанк" (місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; ) заборгованість за процентами за кредитним договором № б/н від 08 грудня 2016 року станом на 15 квітня 2020 року в розмірі 3938,64 грн.

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення штрафу (фіксована частина) 500,00 грн, штрафу (процентна складова) 671,45 грн відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Привабанк" (місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; ) судовий збір у розмірі 1417,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 20 жовтня 2020 року.

Головуючий

Судді: