Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/4065/19

номер провадження 2-о/695/41/20

22 грудня 2020 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

за участю:

секретаря Біліченко С.В.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Золотоніська міська рада, про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , в порядку статті 315 ЦПК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , в порядку статті 315 ЦПК України.

Вимоги заяви мотивовані тим, що ОСОБА_2 був похований 30 серпня 2000 року в с. Скориківка Золотоніського району Черкаської області. Заявниця є його падчеркою та після смерті своєї матері в 2017 році має намір оформити спадкові права в тому числі і на частину спадкового майна, на яке мав право померлий ОСОБА_2 .. Однак після смерті останнього свідоцтво про смерть не видавалося, а будь-які документи, що можуть підтвердити його смерть відсутні.

За таких обставин, оскільки іншим шляхом ОСОБА_1 не може підтвердити факт смерті ОСОБА_2 , остання звернулася до суду із даною заявою.

У судовому засіданні заявник вимоги вказаної заяви підтримала повністю та надала суду пояснення аналогічні поясненням, які викладені у заяві про встановлення юридичного факту.

Представники заінтересованої особи Золотоніської міської ради , в судове засідання не з`явився, однак надав заяву відповідно до якої не заперечував щодо задоволення заявлених вимог та просив справу розглядати без його участі.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення заявника, а також свідків, суд приходить до висновку, що вказана заява про встановлення факту, що має юридичне значення задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Заявник просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити місце смерті село Скориківка Золотоніського району черкаської області.

Статтею 315 Цивільного процесуального кодексу України визначено перелік справ про встановлення юридичних фактів, які розглядаються судом в порядку окремого провадження.

Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 315 ЦПК України, встановлення факту смерті особи в певний час, день, місяць та рік проводиться тільки у разі неможливості реєстрації органом реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Факт смерті особи в певний час при відмові органів реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт смерті встановлюється за умови подання заявником документів про відмову органів РАЦСУ реєстрації факту смерті, яка обумовлюється несвоєчасним зверненням у ці органи або відсутністю документів, які стверджують подію смерті.

При зверненні до суду заявник зобов`язаний обгрунтувати свою заяву посиланням на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Доказами, цього можуть бути: медичне свідоцтво, акт органів міліції, акт органів пожежного і водного нагляду та інші докази.

Однак заява ОСОБА_1 , а також надані нею докази таким вимогам не відповідають.

Так заявник вказує, що ОСОБА_2 був похований 30.08.2000 року в с. Скориківка Золотоніського району Черкаської області.

Після його смерті будь-яких документів про факт смерті чи поховання отримано не було.

Разом із тим заявник вказує, що Золотоніський ВП ГУНП в Черкаській області проводив перепоховання (ексгумацію), однак будь-які відомості за даними обставинами також відсутні.

Із довідки, виданої виконкомом Скориківської сільської ради від 18.02.2019 року за №92 вбачається, що актові записи про смерть ОСОБА_2 не складалися, а згідно з повідомленням Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області від 27.06.2019 року за №195648/65-2019 по архівним даним Золотоніського ВП відомостей про поховання, перепоховання особи ОСОБА_2 , що мало місце в 2000 році, не встановлено через обмежений в часі термін збереження документів в архіві.

Судом встановлено, що матір`ю заявника по справі була ОСОБА_3 , що стверджується відповідним свідоцтвом про народження заявника серії НОМЕР_1 , та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , за яким заявник змінила своє прізвище на ОСОБА_4 в аслідок укладення шлюбу.

Як вбачається із свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 12.05.1953 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 12.05.1953 року, внаслідок чого дружині було присвоєно прізвище ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 26.01.2017 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із змісту листа Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації, який був адресований матері заявника ОСОБА_3 , вбачається, що ОСОБА_3 помер вдома, після чого були викликані працівники прокуратури, які дали направлення на розтин. Однак від розтину тіла покійного чоловіка вона відмовилася і похоронила його, зі слів, в Полтавській області, без довідки про смерть. Через тиждень після похорон, вона звернулась до заступника головного лікаря Золотоніської ЦРЛ Козлова С.М. з вимогою видати їй свідоцтво про смерть чоловіка.

Інші докази на підтвердження фактів, які викладені у заяві ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Таким чином вбачається, що жодних належних доказів смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також місця його смерті в с. Скориківка Золотоніського району Черкаської області матеріали справи не містять.

Суд критично відноситься до пояснень допитаних в судовому засідання свідків, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Так ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 була його тіткою, а її чоловіком був ОСОБА_2 , який давно помер. Однак вказаний свідок не був на похоронах ОСОБА_2 , місця його поховання не знає.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що вона проживала по сусідству із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які були усамітненими та ні з ким не спілкувались. Коли помер ОСОБА_2 то його дружина нікого до нього не підпускала, а потім поховала десь у якомусь селі. Разом із тим вказаний свідок також не була ні на похоронах ОСОБА_2 , ні на місці його поховання.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Згідно із ст.,ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 81 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статей 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

Доказами в розумінні ст.76 ЦПК України є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Посилання заявника на вказані вище докази суд не приймає до уваги, оскільки із таких не можливо достовірно встановити факт смерті та поховання особи в час та місці, на які вказує заявник, такі посилання не можуть бути підставою для встановлення факту смерті ОСОБА_2 , а отже, заявником не надано належних доказів, що є порушенням вимог ст.77 ЦПК України.

Отже, заявницею не зазначено та не надано суду жодних доказів, що достовірно підтверджують обставини смерті ОСОБА_2 у певний час, у певному місці і за певних обставин (довідка про захоронения, дозвіл на поховання; витяг з книги реєстрації поховання померлих, документи слідчих органів, медичних установ, сільської ради, документи на підтвердження понесених витрати по похованню з відповідних ритуальних служб, тощо), не вказано час смерті, не зазначено при яких обставинах настала смерть останнього і чому факт смерті не було зареєстровано.

Окремо суд вказує і про те, що заявником не надано належних доказів відмови органів державної реєстрації актів цивільного стану у реєстрації факту смерті ОСОБА_2 , адже лише за відмови останніх можливо встановлювати факт смерті в судовому порядку, що стверджується прямою вказівкою п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для встановлення факту смерті та задоволення заявлених вимог.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 315 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Золотоніська міська рада, про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , в порядку статті 315 ЦПК України відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя : Середа Л.В.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний головуючим 28 грудня 2020 року.