КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року місто Київ.

Справа 753/1343/20

Апеляційне провадження № 22-ц/824/9357/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кулікової С.В., Олійника В.І.

секретар судового засідання Миронюк І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 27 квітня 2020 року,( у складі судді Мицик Ю.С., інформація про дату складення повного тексту відсутня)

в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із скаргою, відповідно до якої просив визнати неправомірними дії приватного виконавця Крайчинського Сергія Станіславовича щодо призначення суб`єкта оціночної діяльності ПП «Консалтингова група «Арго-Експерт» для проведення оцінки вартості майна боржника, а саме: 1/2 частини в спільному майні подружжя - садовому будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; земельній ділянці за адресою: Київська область, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада, дачне поселення «Колос», площею 0,44 га з кадастровим номером :04:002:0536 та земельній ділянці за адресою: Київська область, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада, дачне поселення «Колос», площею 0,36 га з кадастровим номером :04:002:0333 та скасувати постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності від 09.01.2020. Скаргу обґрунтовував тим, що призначення оцінки частки майна для звернення стягнення на неї можливе лише після виконання вимог ст. 73 СК України та ст. 371 ЦК України та забезпечення прав іншого співвласника, передбачених законом. Таким іншим власником є ОСОБА_2 , яка не повідомлялась про можливу оцінку майна та не залучалась до опису майна приватним виконавцем. А оцінка частки в майні, яка не виділена в натурі не дає можливості ідентифікувати ту частину майна, яка оцінюється виконавцем. Отже, приватним виконавцем прямо порушено вимоги ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» - призначено оцінку майна боржника, яке належить не лише боржнику. Крім того, опис та арешт майна був проведений приватним виконавцем без фактичного проведення опису, без залучення та навіть без повідомлення про проведення опису боржника, чим порушено п.10 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5). Це підтверджується доповідною запискою охоронця ДП «Колос», згідно з якою 24.12.2019 з 06.00 до 18.00 год. на територію ДП «Колос» для відвідування будинку по АДРЕСА_1 ніхто не заходив.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 квітня 2020 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Крайчинський Сергій Станіславович, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на дії приватного виконавця.

Не погодившись з такою ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить про її скасування, з постановленням нової ухвали про задоволення скарги.

В апеляційній скарзі посилається на те, що суд не врахував, що частка у спільному майні є самостійним об`єктом цивільних прав, та може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі, лише коли вона перебуває у частковій власності, а не спільній сумісній власності подружжя.

З огляду на те, що частка майна боржника не була виділена в натурі, виконавець не мав права призначати оцінку такого майна.

Суд взагалі не досліджував доводи скарги з приводу оцінки майна без його огляду, безпідставно взяв до уваги пояснення виконавця з приводу участі оцінювача в описі майна, та не врахував, що фото-фіксація з квадрокоптера не може відображати переліку майна.

Районний суд, не досліджуючи матеріали виконавчого провадження, пославшись на рішення ВПВС та Дарницького районного суду м. Києва у іншій справі формально вирішив, що ніякі права боржника не порушені; судом було повністю проігноровано законодавство, що регулює право спільної сумісної власності та норми законодавства про виконавче провадження в частині регулювання звернення стягнення на спільне майно подружжя.

У відзиві на апеляційну скаргупредставник заінтересованої особи ОСОБА_3 - адвокат Хіміч В.О. просить приєднати до матеріалів справи належним чином засвідчену копію ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 13.12.2019 у справі №753/23940/18, належним чином засвідчену копію постанови Київського апеляційного суду від 02.07.2020 у справі №753/23940/18 з ЄДРСР і належним чином засвідчену копію оголошення про продаж лоту №411696 на веб-сайті ДП «Сетам» до матеріалів даної справи (№753/1343/20); апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити без задоволення, ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 27 квітня 2020 року - без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду представник стягувача доводи скарги заперечувала, просила ухвалу районного суду залишити без змін.

Представник скаржника та приватний виконавець до суду не з`явились, про розгляд справи повідомлені.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення представника стягувача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Норми законодавства, які застосував суд першої інстанції.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі рішення).

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі - Закон України № 2658-ІІІ).

Згідно з частиною 4 статті 3 цього Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Статтею 32 Закону України № 2658-III передбачено відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, а згідно з частиною 2 цієї статті оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина 1 статті 12 Закону України № 2658-III).

У статті 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У частині п`ятій статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Відмовляючи в задволенні скарги. суд вважав встановленими такі обставини:

На виконанні у приватного виконавця Крайчинського С.С. перебуває виконавче провадження № 55225986 з примусового виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва від 08.11.2017, виданого у справі №753/6449/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 72 651,43 доларів США заборгованості за договором позики від 10.10.2016, відкритого згідно постанови від 22.11.2017.

З матеріалів справи вбачається, і це встановлено судом, що в добровільному порядку рішення суду боржником ОСОБА_1 про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 грошових коштів не виконане, в зв`язку із чим приватним виконавцем, зважаючи на його обов`язок здійснювати всі заходи, необхідні для виконання рішення суду, були вжиті заходи примусового виконання рішення.

В межах виконання виконавчого провадження № 55225986 по виконанню виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 08.11.2017, приватним виконавцем Крайчинським С.С. була винесена постанова від 09.01.2020 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ПП «Консалтиногова група «Арго-Експерт» для участі у виконавчому провадженні.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.11.2018 у справі № 753/16562/18 (провадження № 6/753/915/18), залишеної без змін постановою Київського апеляційного суду (справа №359/6969/18 від 11.12.2019), визначено частку боржника в розмірі 1/2 частини в спільному сумісному майні подружжя: садовому будинку, розташованому в Київській АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 29131524, який належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності серія НОМЕР_1 від 10.12.2009№3153, виданого Гнідинською сільською радою;в розмірі 1/2 частини в спільному сумісному майні подружжя земельній ділянці розташованій в Київській області, Бориспільському районі, Гнідинська сільська рада, дачне поселення «Колос», кадастровий номер :04:002:0536, площею 0,4400 га, цільове призначення: для дачного будівництва, яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 18.04.2007 серія ЯЕ №590385, виданого Бориспільським районним відділом земельних ресурсів; в розмірі 1/2 частини в спільному сумісному майні подружжя земельній ділянці, розташованій в Київській області, Бориспільському районі, Гнідинськасільська рада, дачне поселення «Колос», кадастровий номер :04:002:0333, площею 0,3600 га, цільове призначення: для дачного будівництва, яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 16.12.2005 серія ЯБ №507578,виданого Бориспільським районним відділом земельних ресурсів.

Тобто суд встановив, що частка майна боржника була виділена за поданням виконавця в процесі виконання рішення суду, шляхом постановлення відповідного судового рішення.

Крім того, суд встановив, що призначаючи суб`єкта оціночної діяльності, приватний виконавець, жодних прав боржника не порушив.

Що стосується посилання скаржника на складання постанови про опис майна без виїзду виконавця за адресою його фактичного місцезнаходження, то дані обставини з`ясовувалися при розгляді скарги ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Приватний виконавець Крайчинський Сергій Станіславович, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на дії приватного виконавця у справі № 753/301/20, за результатами розгляду якої ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.02.2020 у задоволенні скарги було відмовлено.

З мотивувальної частини зазначеної ухвали вбачається, що відповідно до вимоги приватного виконавця від 13.12.2019 направленої на адресу сторін виконавчого провадження, приватним виконавцем було зобов`язано боржника та інших учасників виконавчого провадження, бути присутніми за адресою проведення виконавчих дій 24.12.2019 об 11:00 год., а саме: Київська обл., Бориспільський район,Гнідинська сільська рада, дачне поселення «Колос», вул. Дачна, 6.

Копія даної вимоги направлена Боржнику рекомендованим відправленням та підтверджується відповідним чеком №610 ПАТ «Укрпошта» від 16.12.2019.

Огляд, опис садового будинку, розташованого Київській області, Бориспільському районі, Гнідинська сільська рада, дачне поселення «Колос», вул. Дачна, 6 проводився приватним виконавцем тричі. 11.01.2018 за участю понятих та представника стягувана, про що була складена відповідна постанова; 02.08.2019 за участі представника стягувана, Експерта ПП «Арго-Експерт», представників патрульної поліції ГУ Національної поліції Київської області, про що було складено відповідний акт та здійснено фотофіксація об`єкта нерухомості; 24.12.2019 за участю понятих, представника стягувача про що також було складено відповідну постанову та здійснено фотофіксацію об`єктів нерухомості за допомогою квадрокоптеру, оскільки провести огляд іншим чином не представилось можливості, через не допуск охорони на територію, де розташований об`єкт.

Суд звернув увагу, що заперечуючи правомірність таких дій, скаржник та представник останнього не надали доказів про те, що боржника не було повідомлено про час та місце проведення виконавчих дій належним чином, зокрема направлений виконавцем лист не був запрошенням, а є іншим документом, що ставилось під сумнів представником скаржника в судовому засіданні. Крім того, спосіб огляду майна обраний виконавцем з урахуванням наведеного, на думку суду є вимушеним, не заборонений законом і спрямований на дієву реалізацію виконання судового рішення. При цьому порушень прав осіб при такому способі фіксації судом не встановлено. Скаржник та представник скаржника не довели фактів та не надали доказів, що фотофіксація зроблена виконавцем 24.12.2019 не відображає переліку майна, яке було описано виконавцем, та вплинула на визначення його вартості.

Отже, зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені законодавчі норми, суд дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Крайчинський Сергій Станіславович діяв правомірно, в межах своїх повноважень та у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, колегія суддів встановила, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними. Висновки суду відповідають цим обставинам та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про неможливість передачі майна для його оцінки без виділу частки нерухомого майна, колегія суддів не приймає з огляду на наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від у справі №367/6231/16-ц прямо вказується на необхідність звернення до суду з поданням про визначення частки лише у тому випадку, якщо частка боржника у цьому майні не визначена.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 01.11.2018 у справі №753/16562/18 визначено частку ОСОБА_1 у нерухомому майні, проведення оцінки якого ним оскаржується, в розмірі 1/2 частини, у зв`язку з чим, з дати набрання законної сили ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 01.11.2018, у справі №753/16562/18 (25.06.2019) зазначене нерухоме майно належало ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про те, що нерухоме майно належало йому разом з ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, а висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від у справі №367/6231/16-ц, підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Доводи скарги про порушення вимог закону "Про виконавче провадження" під час призначення суб`єкта оціночної діяльності також є безпідставні .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на майно боржника, у тому числі якщо боржник володіє ним спільно з іншими особами.

Згідно з ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця

За поданням приватного виконавця ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 01.11.2018, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 25.06.2019, у справі №753/16562/18 визначено частку ОСОБА_4 у нерухомому майні в розмірі 1/2 частини.

Пізніше приватним виконавцем звернуто стягнення на 1/2 частину нерухомого майна, зокрема, постановою від 24.12.2019 проведено опис та арешт 1/2 частини нерухомого майна, а постановою від 09.01.2020 призначено суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості 1/2 частини нерухомого майна, яку і було оскаржено ОСОБА_5 .

У постанові від 15.01.2020 у справі №367/6231/16-ц (провадження №14-529цс19) Велика Палата Верховного Суду прийшла до наступних висновків: «поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону про ВП 1999 (частина шоста статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена …

... частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна: у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні».

Таких висновків дотримався і Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 09.04.2020 у справі №753/19519/18 залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії приватного виконавця щодо звернення стягнення на інше майно ОСОБА_4 у Виконавчому провадженні, частка ОСОБА_4 у якому також була визначена судом, а саме: у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

З огляду на зазначене, приватний виконавець, призначаючи суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання Приватне підприємство «Консалтингова група «Арго-Експерт» для проведення оцінки 1/2 частини у нерухомому майні, яке належало ОСОБА_6 , так само як і зазначений оцінювач, визначаючи вартість зазначеної частини, діяли у відповідності до вимог норм чинного законодавства України, оскільки приватним виконавцем було звернуто стягнення на ідеальну частку ОСОБА_4 у нерухомому майні, яка є самостійним об`єктом цивільних прав та яка може бути об`єктом продажу без її виділу в натурі.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що частка ОСОБА_1 у нерухомому майні визначена судом за поданням виконавця в ході примусового виконання рішення суду, що набрало законної сили, доводи ОСОБА_1 про необхідність виділення в натурі частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, для проведення оцінки такої частки при зверненні на неї стягнення є необґрунтованими та не відповідають вимогам закону «Про виконавче провадження».

Доводи скарги про те, що майно, щодо якого призначався оцінювач не оглядалось, колегія суддів не приймає з огляду на наступне:

Предметом скарги на дії приватного виконавця, що розглядається в даній справі, є незаконність постанови приватного виконавця від 09.01.2020 про призначення суб`єкта оціночної діяльності для проведення оцінки вартості майна боржника у виконавчому провадженні.

У скарзі, яка розглядається у даній справі, ОСОБА_1 оскаржується постанова приватного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності від 09.01.2020, а не постанова приватного виконавця про опис та арешт майна від 24.12.2019, тому доводи ОСОБА_1 про незаконність дій приватного виконавця в ході виконавчої дії, що не є предметом оскарження, не можуть бути предметом розгляду даної скарги.

Крім того, дії приватного виконавця щодо проведення опису та арешту майна були предметом розгляду у справі №753/301/20 (провадження №4-с/753/83/20) за іншою скаргою ОСОБА_4 на дії приватного виконавця, що також розглядалася Дарницьким районним судом міста Києва.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 06.02.2020 у справі №753/301/20 у задоволенні скарги відмовлено.

При цьому, судом було встановлено, що про проведення опису та арешту нерухомого майна ОСОБА_7 належним чином повідомлявся приватним виконавцем, при здійсненні опису та арешту нерухомого майна приватним виконавцем було здійснено фотофіксацію об`єктів нерухомості, а огляд нерухомого майна проводився приватним виконавцем тричі.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Факт здійснення огляду нерухомого майна приватним виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання підтверджується фотознімками, зробленими останніми в ході огляду нерухомого майна, які додаються до звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, які також були долучені приватним виконавцем до заявки на реалізацію арештованого майна у зв`язку з чим вони відображаються на сторінці оголошення про продаж лоту №411696 на веб-сайті Державного підприємства «СЕТАМ», що є організатором торгів з примусової реалізації майна боржників.

При цьому, зазначені фотознімки були здійснені як з близька біля самого нерухомого майна, так і з використанням квадрокоптеру, у зв`язку з чим на фотознімках можна чітко встановити весь обсяг нерухомого майна, яке підлягало оцінці.

В свою чергу, ОСОБА_7 зазначаючи про те, що фотофіксація з квадрокоптеру зроблена з відстані 200-300 метрів не відображає переліку будь-якого майна, не надає жодних пояснень або ж доказів, які б свідчили про те, що оцінювачем при визначенні вартості нерухомого майна не було враховано певні складові нерухомого майна або ж певні обставини, які б вплинули на результати визначення вартості нерухомого майна.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 щодо незаконності дій приватного виконавця в ході опису та арешту майна є необгрунтованими та безпідставними, що вже було встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, у зв`язку з чим суд першої інстанції не досліджував законність дій приватного виконавця в ході опису та арешту нерухомого майна.

На виконання вимог ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем було винесено постанову від 09.01.2020 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ПП «Консалтингова група «АГРО - ЕКСПЕРТ» та зобов`язано останнє надати оцінку вартості майна боржника, а саме: 1/2 частин у нерухомому майні.

З наведеного вбачається, що при призначенні суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання приватним виконавцем дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та є фактично повторенням доводів скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, яким суд у своїй ухвалі дав належну правову оцінку.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні скарги, підстав для скасування ухвали колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом встановлено, що ухвала постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Враховуючи те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відсутні підстави для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у апеляційному суді.

Керуючись ст. ст.367-368, 374,375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 27 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 липня 2020 року.

Головуючий

Судді