ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року м.Суми

Справа №578/467/20

Номер провадження 22-ц/816/1490/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

сторони:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 22 травня 2020, ухвалене у складі судді Басової В.І., в приміщенні Краснопільського районного суду Сумської області,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») за допомогою засобів поштового зв`язку звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 18 лютого 2009 року.

При укладення договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Так як відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість, яка станом на 16 березня 2020 року становить 29 684 грн 55 коп. та складається з: 17 933 грн 78 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0 грн 00 коп. заборгованість за поточним тілом кредиту, 17 933 грн 78 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 грн 00 коп. заборгованість за нарахованими відсотками; 8008 грн 83 коп. заборгованість за простроченими відсотками; 1852 грн 20 коп. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0 грн 00 коп. нарахована пеня; 0 грн 00 коп. нараховано комісії; а також штрафи відповідно по п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн 00 коп. штраф (фіксована частина), 1389 грн 74 коп. штраф (процентна складова); та стягнути судові витрати.

Краснопільський районний суд Сумської області рішенням від 22 травня 2020 рокустягнув з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту в розмірі 15 270 грн 78 коп.

В задоволенні решти вимог відмовив.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 1081 грн 34 коп.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», не погоджуючись з рішенням суду в частині відмовлених позовних вимог (частина заборгованості за тілом кредиту, прострочених процентів, процентів, нарахованих за ст. 625 ЦК України та штрафу), посилаючись на те, що рішення суду в цій частині ухвалено за невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що відповідачем разом із заявою-анкетою було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій сторони обумовили: тип кредитної лінії; пільговий період (55 днів); базову відсоткову ставку за користування кредитом 2,5% в місяць; розмір і строк внесення щомісячних платежів; розмір та порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості; розмір штрафу при порушенні строків платежів по грошовим зобов`язанням. Тобто відповідач при укладенні кредитного договору був належним чином повідомлений про умови кредитування, у т.ч. щодо сплати відсотків, пені та штрафу.

Вказує на те, що у виписці по руху коштів чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, а також факти використання відповідачем коштів, отримання ним коштів через банкомати, а отже і отримання кредитної картки. З виписки вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, а також частково погашав заборгованість за договором.

У даній справі договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним, як і не оспорювалося відповідачем укладення, чи не укладення кредитного договору, тому вказані обставини, на думку позивача, свідчать про його згоду з усіма умовами договору.

Вважає, що суд безпідставно відмовив у стягненні частини фактично отриманих кредитних коштів, оскільки з виписки по рахунку вбачається, що відповідач скористався сервісом «Оплата частинами», що здійснюється з використанням електронного платіжного засобу.

Зазначає в апеляційній скарзі, що договором передбачена сплата подвійних процентів у разі порушення позичальником строків сплати за кредитом, а також встановлений розмір процентів, які нараховуються в порядку ст. 625 ЦК України.

Також вказує на те, що як вбачається з довідки про умови кредитування, що містить підпис відповідача, він був ознайомлений про умови щодо сплати пені та штрафів.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача у встановлений судом строк не надходив.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України а також штрафів, суд першої інстанції виходив з того, що копію витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, яка наявна в матеріалах справи та не підписана відповідачем, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 18 лютого 2009 року шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Стосовно стягнення суми заборгованості за наданим кредитом суд вважав обґрунтованою та доведеною належними та допустимими доказами суму заборгованості за наданим кредитом у розмірі 15 270 грн 78 коп.

Проте повністю погодитися з такими висновками місцевого суду не можна, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 18 лютого 2009 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н шляхом оформлення й підписання заяви та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку кредитка «Універсальна». Вказана заява містить розмір базової процентної ставки 2,5% на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 0,00% (а. с. 28).

Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 18 лютого 2009 року, з умовами якої відповідач погодився, про що свідчить його особистий підпис на вказаній довідці, зазначено тип картки MasterCard Mass, тип кредитної лінії відновлювальна, пільговий період (нарахування процентів здійснюється за ставкою 0,01 % річних) до 55 днів (пільгова ставка діє при умові погашення заборгованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості), базова відсоткова ставка 2,5% на місяць (розраховується на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів на рік), розмір щомісячних платежів 7% від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості, строк внесення платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості = пеня (1)+ пеня (2), де пеня (1) = (базова процентна ставка по договору)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при наявності прострочення на суму 50 грн і більше. Штраф при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів: 500 грн + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих процентів та комісій (а. с. 29).

Відповідно до довідки позивача ОСОБА_1 були надані наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 з терміном дії до 10/12; № НОМЕР_2 з терміном до 04/15; № НОМЕР_3 з терміном дії до 07/15; № НОМЕР_4 з терміном дії до 08/20; № НОМЕР_5 з терміном дії до 07/21; № НОМЕР_6 з терміном дії до 06/22; № НОМЕР_7 з терміном дії до 06/22; № НОМЕР_8 з терміном дії до 01/23 (а. с. 27).

Згідно наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 16 березня 2020 року становить 29 684 грн 55 коп. та складається з: 17 933 грн 78 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0 грн 00 коп. заборгованість за поточним тілом кредиту, 17 933 грн 78 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 грн 00 коп. заборгованість за нарахованими відсотками; 8008 грн 83 коп. заборгованість за простроченими відсотками; 1852 грн 20 коп. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0 грн 00 коп. нарахована пеня; 0 грн 00 коп. нараховано комісії; а також штрафи відповідно по п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн 00 коп. штраф (фіксована частина), 1389 грн 74 коп. штраф (процентна складова) (а. с. 7-9).

Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. ст. 526, 530 ч. 1 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Суд першої інстанції, визначаючи суму заборгованості за наданим кредитом, дійшов вірного висновку, що станом на 30 червня 2019 року заборгованість за поточним тілом кредиту складала 15 270 грн 78 коп., а сума заборгованості за нарахованими відсотками 1105 грн 03 коп. у липні 2019 року була спрямована банком на погашення відсотків за рахунок тіла кредиту, відтак суд обґрунтовано не враховував цю суму коштів (1105 грн 03 коп.) до заборгованості за тілом кредиту.

Проте, визначаючи до стягнення суму заборгованості за наданим кредитом у розмірі 15 270 грн 78 коп., суд не звернув увагу на витрати відповідачем кредитних коштів 09.07.2019 року (485 грн 99 коп.), 09 серпня 2019 року (485 грн 99 коп.) та 09.10.2019 року (485 грн 99 коп.) на загальну суму1457 грн 97 коп., які як вбачається з виписки по рахунку, становлять «Щомісячні платежі за сервісом «Оплата частинами») за покупку в магазині.

Також з розрахунку заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що до витрат відповідачем кредитних коштів банк відніс комісію за обслуговування (членський внесок) по 20 грн щомісячно. Проте, оскільки підписані відповідачем заява та довідка про умови кредитування не містять вказаної умови, відтак колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави вважати, що сторони погодили вказану умову.

Отже, з врахуванням вищезазначеного присуджена судом до стягнення сума заборгованості за тілом кредиту підлягає зміні, та слід стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором б/н від 18 лютого 2009 року в розмірі 16 728 грн 75 коп. (15 270, 78 + 1457, 97).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для стягнення заборгованості за відсотками у заявленому банком розмірі.

Згідно підписаних відповідачем заяви та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» базова процентна ставка в місяць по даному типу карти на час укладення кредитного договору складала 2,5 %.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, процентна ставка стосовно використання кредитних коштів змінювалась банком, зокрема у період з 19 лютого 2009 року по 31 серпня 2014 року відповідачу нараховувались проценти у розмірі 30% річних, у період з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року 34,8% річних, з 01 квітня 2015 по 31 липня 205 року - 43,2 % річних, у період з 01 серпня 2015 року по 30 вересня 2016 року проценти не нараховувались, з 01 жовтня 2016 року по 30 листопада 2016 року 43,2% річних, з 01 грудня 2016 року по 16 березня 2020 року 42,0% річних.

У ст. 628 ЦК України йдеться про те, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з довідки про умови кредитування сторони погодили розмір процентної ставки на момент укладення кредитного договору на рівні 30 % річних (2,5% на місяць). Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що з відповідачем було погоджено підвищення процентної ставки до 34,8%, 42,0% та 43,2% річних АТ КБ «ПриватБанк» всупереч положеннями ст. 81 ЦПК України суду не надано.

Крім того, відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України (в редакції, яка діяла на момент укладення кредитного договору) встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банк змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, банк надав суду розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, в якому розмір заборгованості по процентам за період з 01 вересня 2014 року по 16 березня 2020 року (за виключенням періоду з 01 серпня 2015 року по 30 вересня 2016 року) обрахований, виходячи з підвищених процентних ставок, які в установленому законом порядку з відповідачем не були погоджені.

Розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, виходячи з базової процентної ставки 2,5% на місяць позивачем суду не надано. Відтак, відсутні підстави для стягнення заборгованості по процентам у заявленому банком розмірі.

Стосовно стягнення заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, позовна заява взагалі не містить обґрунтування вказаних вимог.

З наданого банком розрахунку вбачається, що вказані відсотки банк обраховував, виходячи з процентної ставки 84% річних, проте оскільки підписані відповідачем заява та довідка про умови кредитування не містять таких умов, то відсутні підстави вважати, що сторони погодили вказаний розмір процентів за прострочення виконання основного зобов`язання.

Відтак, позивач не довів свої вимоги в частині стягнення відсотків за ст. 625 ЦК України в заявленому розмірі та порядку нарахування.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів, колегія суддів виходить з наступного.

Умовами кредитування, передбачено нарахування, крім пені, штрафу за порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобов`язанню, передбаченому договором, більш ніж на 120 днів, у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України).

АТ КБ «ПриватБанк» надано суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту. У зв`язку з цим суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку у вигляді штрафів в розмірі 1336 грн 44 коп., що складається з фіксованої частини - 500 грн та процентної складової - 836 грн 44 коп. 5 % від суми заборгованості.

Отже, виходячи з викладеного, рішення суду першої інстанції на підставі п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог про стягнення штрафів з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» штрафів за порушення строків виконання зобов`язання за кредитним договором б/н від 18 лютого 2009 року на загальну суму 1336 грн 44 коп.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України рішення суду в частині розподілу судових витрат підлягає зміні.

Пропорційно задоволеної частини позовних вимог та апеляційної скарги з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору: в розмірі 1279 грн 22 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції та 611 грн 27 коп. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 3, 4; 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 22 травня 2020 року змінити в частині розміру заборгованості за тілом кредиту та в частині розподілу судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 16 728 гривень 75 копійок заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 18 лютого 2009 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 1279 гривень 22 копійки.

Рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 22 травня 2020 року скасувати в частині вирішення позовних вимог про стягнення штрафів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» штраф за порушення строків виконання зобов`язання за кредитним договором № б/н від 18 лютого 2009 року в розмірі 1336 гривень 44 копійки.

Рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 22 травня 2020 року в іншій оскаржуваній частині залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 611 гривень 27 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: В.І. Криворотенко

С.С.Ткачук