КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Миколаєць І.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.
У Х В А Л А

19 жовтня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Семенюк Т.А., розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 18 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Київської міської ради, Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області, треті особи: Головне управління юстиції у м.Києві, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С ТА Н О В И В :

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 18 грудня 2015 року позов ОСОБА_3 до Київської міської ради, Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області, треті особи: Головне управління юстиції у м.Києві, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_6 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частини спадкового майна, а саме: на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала останньому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Ленінградською районною радою народних депутатів м. Києва 28.04.1999 року, розпорядження № 2633, зареєстрованого КП «КМБТІ та РПВ на ОНМ» 17.05.1999 року за реєстровим №4535 в реєстровій книзі д.955-47 та на 1/2 частину земельної ділянки, яка була передана ОСОБА_6 на підставі рішення 10-ої сесії 22 скликання Андріївської сільської ради народних депутатів 16.10.1996 року площею 0,075 га. для ведення садівництва право власності на яку виникло на підставі Державного акту на право приватної власності на землю сер. І-КВ № 041194, кадастровий № :05:008:0076.

У задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, 30 вересня 2020 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 грудня 2015 року скасувати та направити справу для розгляду до суду першої інстанції, вважає, що вказане рішення порушує законні права та інтереси ОСОБА_2 .

Також, судом порушено норми процесуального та матеріального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Разом із апеляційною скаргою скаржник подав клопотання про поновлення строку для подання апеляційної скарги на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 грудня 2015 року.

У клопотанні скаржник зазначає, що про оскаржуване рішення ОСОБА_2 дізналась через свого представника 22 вересня 2020 року, вказує, що будь якої інформації про розгляд справи відомо не було, поштові відправлення не отримувала.

В рішенні від 18 грудня 2015 року судом вказано, що ОСОБА_2 у судове засідання в день ухвалення рішення не з`явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, проте, як вбачається з матеріалів справи, від третьої особи ОСОБА_2 на адресу суду першої інстанції було повернуто конверти із відміткою «за закінченням строку зберігання».

Перевіривши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги вважаю, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно норм процесуального закону, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до положень частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Порядок розгляду апеляційної скарги, що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи визначено ст. 370 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд поновлює процесуальний строк, встановлений законом або судом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

При цьому поважні причини - це ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо, апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву до Святошинського районного суду міста Києва подано в грудні 2014 року, де зазначено повне найменування учасників справи їх місцезнаходження, місце проживання чи перебування.

Згідно позовної заяви ОСОБА_2 є третьою особою у вказаній справі.

Перевіривши дотримання вимог ЦПК України ухвалою від 22 грудня 2014 року відкрито провадження у справі, про що належним чином повідомлено ОСОБА_2 (а.с. 23).

ОСОБА_2 була присутня в судових засіданнях, згідно журналів судового засідання від 30 січня 2015 року (а.с. 28), 17 березня 2015 року (а.с. 74-76) та згідно розписки була повідомлена про наступне судове засідання на 28 квітня 2015 року (а.с. 77), проте на вказану дату судового засідання не з`явилась про причини неявки не повідомила, судову кореспонденції більше не отримувала, оскільки до суду повернулись конверти із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Рішення від 18 грудня 2015 року, було направлено ОСОБА_2 за адресою, вказаною в позовній заяві, але також було повернуто на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Відповідно до п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

При цьому строк зберігання поштового відправлення в один місяць дає можливість особі, яка подала апеляційну скаргу, вжити заходів для отримання відправлення та ознайомлення з вказаним рішенням суду протягом цього строку.

Отже, наведені відповідачем підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, не можуть бути визнані судом поважними, оскільки не є такими, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк

Відповідно до ч. 4 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи наведене приходжу висновку, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 18 грудня 2015 року необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 352, 358, 370 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про поновлення строку для подання апеляційної скарги на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 грудня 2015 року - відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 18 грудня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Т.А. Семенюк