Справа № 746/449/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2020 р.

Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Ходіч В.М.,

за участю секретаря Близнюк О.І.,

представника позивача - адвоката Жайворонка І.В.,

представника відповідача - адвоката Менька Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Срібне справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Срібнянської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Срібнянської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

03 вересня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Срібнянського районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають двоє спільних неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , подружнє життя у них не склалося тому просила визначити місце проживання їх неповнолітніх дітей разом з нею, бо відповідач забрав дітей до себе та не дає їй можливості спілкуватися з дітьми.

10 вересня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, посилаючись на те, що він та відповідач є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Срібнянського районного суду від 30.07.2019 року шлюб між сторонами розірваний, їхні спільні діти проживають разом з ним, старший син сам визначився з місцем проживання у батька, малолітній син ОСОБА_4 також бажає проживати з ним, на його думку відокремлення малолітнього сина від нього, брата та бабусі буде суперечити його інтересам, бо він з дня народження проживає з ними. Умови проживання з ним для ОСОБА_4 є комфортнішими та зручнішими.

Ухвалою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2019 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, вимоги зустрічного позову об`єднано з вимогами первісного позову.

24 жовтня 2019 року до суду надійшла заява від ОСОБА_2 про зміну підстав та предмету позову, де він просить визначити місце проживання малолітнього з ним та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Жайворонко І.В. позовні вимоги підтримали у повному обсязі і просять визначити місце проживання неповнолітніх дітей разом з нею у будинку її матері. У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 просять відмовити в повному обсязі. Позивач зазначає, що відповідач чинить перешкоди їй у спілкуванні з дітьми.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Менько Д.Д. позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали повністю, вважають їх безпідставними, оскільки з часу свого народження діти сторін весь час проживають у його будинку і мають належні умови утримання та виховання. Крім цього, старший син ОСОБА_3 досяг чотирнадцяти років і має можливість сам обирати собі місце проживання. Просять задовольнити у повному обсязі зустрічну позовну заяву, яку вони повністю підтримують.

Представник Органу опіки та піклування Срібнянської районної державної адміністрації Соловей С.І. вважає за доцільне визначити місце проживання дітей разом з матір`ю, діти потребують материнської турботи.

Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі, зареєстрованому 16 жовтня 2004 року ВРАЦС Срібнянського РУЮ Чернігівської області (актовий запис № 25), який розірваний рішенням Срібнянського районного суду Чернігівської області від 30 липня 2019 року та являються батьками:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (серія НОМЕР_1 );

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (серія НОМЕР_2 ).

Після припинення між сторонами шлюбних відносин діти спочатку проживали з позивачем у її матері, потім старший син ОСОБА_3 повернувся до відповідача, з початком літніх канікул менший син ОСОБА_4 став постійно проживати з батьком.

При цьому, з пояснень ОСОБА_1 слідує, що відповідач заманює дітей матеріальними благами та чинить перешкоди у її спілкуванні з дітьми, вона, як мати, переймається вихованням своїх синів і хоче давати їм материнську турботу.

Позивач ОСОБА_1 проживає у будинку своєї матері в АДРЕСА_2 , має постійне місце роботи, отримує заробітну плату та пенсію. По місцю її проживання в будинку створені належні умови для нормального фізичного та розумового розвитку дітей. Житло відповідає санітарно - гігієнічним умовам проживання, облаштоване побутовою технікою та всіма необхідними меблями, достатньо продуктів харчування. ОСОБА_1 по місцю роботи характеризується позитивно.

Відповідач ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_3 , займається підприємницькою діяльністю, має сталий дохід. По місцю його проживання в будинку також створені належні умови для нормального фізичного та розумового розвитку дітей. ОСОБА_1 по місцю проживання характеризується позитивно, але у квітні 2019 року відповідач притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства по ст.173-2 ч.1 КУпАП.

З висновку органу опіки і піклування Срібнянської районної державної адміністрації Чернігівської області щодо місця проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 01-43, вбачається, що на підставі ст.161 СК України, принципом 6 Декларації про права дитини, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 14.08.2019 року, в інтересах дітей визнано доцільним визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю, ОСОБА_1 .

Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ст.ст.18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п.1 ст.9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст.3 Конвенції).

У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року №1386, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю.

Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. При вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Ст.51 Конституції України гарантує кожному із подружжя рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Схожа норма міститься також у частині шостій ст.7 СК України, відповідно до якої рівність прав і обовязків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сімї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин. Це узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братись до уваги (рішення від 8 липня 2003 року у справі «Зоммерфельд проти Німеччини», рішення від 3 грудня 2009 року у справі «Цаунеггер проти Німеччини»).

В п.54 рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», Європейський суд з прав людини наголосив, що у подібних справах необхідно приймати рішення в першу чергу на користь дитини, а не когось із її батьків. Суди повинні захищати права та інтереси малолітньої дитини, глибоко та детально вивчаючи всі обставини справи, та повноцінно досліджувати кожен доказ, надаючи детальну та обґрунтовану оцінку.

Частиною 3 ст.160 СК України передбачено, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Так, у судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який досяг чотирнадцяти років, зазначив, що він бажає проживати з батьком, а отже, суд відмовляє в цій частині задоволення вимог позивача.

При вирішенні питання щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд враховує вік дитини, піклування батьків про його духовний та фізичний розвиток.

Хоча батько у судовому засіданні і стверджує, що він не чинить перешкод матері у спілкуванні з малолітнім сином, але в ході судового розгляду спростовано твердження відповідача і встановлено, що мати не має можливості вільно бачитися і спілкуватися з дитиною, приймати участь у його вихованні та розвитку, вона змушена під час шкільних навчань відвідувати школу для того, щоб побачити і поспілкуватися із сином ОСОБА_4 .

Суд погоджується з висновком органу опіки і піклування Срібнянської районної державної адміністрації Чернігівської області щодо місця проживання дитини від 23.08.2019 № 01-43, яким визнано доцільним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю ОСОБА_1 .

Також, суд враховує і вислухану в суді думку малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в присутності педагога, відповідно до якої він бажає проживати як з матір`ю, так і з батьком. Враховує гарантовану, на законодавчому рівні, рівність прав і обовязків кожного з подружжя у шлюбі та сім`ї, в т.ч. у спорах про опіку над дітьми. Враховує турботливе ставлення до малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як з боку батька ОСОБА_2 , так і з боку матері ОСОБА_1 , що відповідачем не спростовано достатніми та допустимими доказами. Враховує якнайкращі інтереси ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з літа 2019 р. і по даний час проживає разом з батьком ОСОБА_2 , старшим братом ОСОБА_3 та бабусею в смт Срібне, навчається у Срібнянській ЗОШ, що свідчить про те, що він проживаючи з матір`ю продовжуватиме навчання у свєму класі, він не буде позбавлений можливості у спілкуванні з батьком, братом, бабусею і переїзд малолітнього ОСОБА_4 до матері не порушить стабільність повсякденного життя останнього, що вбачається з психолого-педагогічної характеристики дитини педагогом у судовому засіданні.

Виходячи з цього, на переконання суду, якнайкращим інтересам малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідає визначення місця його проживання, з матір`ю ОСОБА_1 .

Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, суд вважає за необхідне задовольнити його частково.

Враховуючи, що суд визначив місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю, то в цій частині вимог та стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 слід відмовити.

В частині позовних вимог про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який досяг чотирнадцятирічного віку та визначився з місцем проживання з батьком, а тому в цій частині вимог позов підлягає задоволенню в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 182 Сімейного кодексу України зобов`язує суд при визначенні розміру аліментів враховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку визначеному ст. 137, 141 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 768 грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору; 4 000 грн. 00 коп. витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката, яка підтверджується наданими ордером, розрахунком, актом та квитанцією про оплату витрат на надання правової допомоги (а.с.155, 157-159).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 333 грн. 33 коп. витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката, яка підтверджується наданими ордером, квитанцією про оплату витрат на надання правової допомоги, договором та актом (а.с.65-69).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст.4, 12, 76-84, 141, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), третя особа: Орган опіки та піклування Срібнянської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа: Орган опіки та піклування Срібнянської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2019 року, на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) аліменти на неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору; 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) 3 333 (три тисячі триста тридцять три) грн. 33 коп. витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Срібнянський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Ходіч