Пр.№4-с/756/40/20
У Х В А Л А

15 жовтня 2020 року Оболонський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.

секретаря Дуб В.В.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника стягувача Володченка О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Норки Євгена Володимировича,

В С Т А Н О В И В:

Боржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Норки Є.В., в якій, з урахуванням доповнень від 28.01.2020, просить суд:

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Норки Є.В. в частині здійснення розрахунку заборгованості по аліментам без врахування фактичного заробітку (доходу) платника аліментів;

- зобов`язати державного виконавця здійснити перерахунок розміру заборгованості по аліментам з врахуванням фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилось їх стягнення;

- скасувати розрахунок заборгованості по аліментам, здійснений старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Норкою Є.В. за період з 06.07.2009 по 01.05.2019 на суму 276 586,84 грн. у виконавчому провадженні № 58855869;

- скасувати розрахунок заборгованості по аліментам, здійснений старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Норкою Є.В. за період з 06.07.2009 по 01.07.2019 на суму 128 768,51 грн. у виконавчому провадженні № 58855869.

В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що в провадженні старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Норки Є.В. з квітня 2019 року знаходиться виконавче провадження № 58855869 про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 06.07.2009 і до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Під час здійснення розрахунку заборгованості по аліментам державним виконавцем у порушення вимог діючого законодавства нарахування суми аліментів за період з липня 2009 року здійснювалося виходячи з розміру середньої заробітної плати по м. Києву, а не з фактично отриманих ним доходів щомісяця, отже державний виконавець фактично самовільно змінив розмір стягуваних з нього аліментів, оскільки ОСОБА_3 не зверталася до суду з позовом про збільшення їх розміру. Увесь час, починаючи з 2009 року він добровільно сплачував аліменти на дітей, про що надає відповідні квитанції та чеки. У період з листопада 2012 року по листопад 2014 року він офіційно працював та мав невеликий дохід, проте продовжував сплачувати аліменти. У зв`язку з чим вважає, що розрахунки заборгованості станом на 01.05.2019 на суму 276 586,84 грн. та станом на 01.07.2019 на суму 128 768,51 грн. підлягають скасуванню.

Крім того зазначив, що у період з 01.01.2018 по 30.04.2019 син ОСОБА_4 через сварку з матір`ю проживав спочатку з ним, а потім у гуртожитку та повністю перебував на його утриманні, проте державним виконавцем за цей період часу також нарахована заборгованість по аліментам.

Також вказав, що державним виконавцем неправомірно нарахована заборгованість по аліментам за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання, оскільки вказані зміни у законодавстві відбулися у зв`язку з набранням чинності Законом України № 2475-VIIIвід 03.07.2018, до цього часу статтею 194 СК України був визначений трирічний строк стягнення аліментів за минулий час. Отже, враховуючи, що стягував ОСОБА_3 звернулася до виконавчої служби з заявою про примусове виконання рішення суду 23.04.2019, той аліменти повинні були стягуватися з нього починаючи з 23.04.2016. Більш того, у виконавчому листі зазначений строк його пред`явлення до виконання - три роки, тобто до 06.08.2012, проте стягував звернула його до примусового виконання лише 23.04.2019, тобто тоді, коли виконавчий лист вже не підлягав виконанню.

В судовому засіданні заявник та його представник заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник стягувача заперечував проти заявлених вимог, посилаючись на те, що питання щодо незгоди боржника з розрахунком заборгованості по аліментам має вирішуватись в позовному провадженні.

Заслухавши учасників справи, дослідивши її матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06.08.2009 зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітної плати (доходу) щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 06.07.2009 і до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі вказаного рішення суду Оболонським районним судом м. Києва 07.09.2009 видано виконавчий лист № 2-3309.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Норки Є.В. від 11.04.2019 відкрито виконавче провадження № 58855869 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3309.

22 травня 2019 року старшим державним виконавцем Норкою Є.В. розрахована заборгованість по аліментам боржника ОСОБА_1 , згідно з якою за період з 06.07.2009 - 01.05.2019 заборгованість склала 276 586,84 грн.

24 липня 2019 року старшим державним виконавцем Норкою Є.В. повторно, з урахуванням сплачених боржником сум аліментів, виходячи з середньої заробітної плати по м. Києву згідно з довідками Головного управління статистики в м. Києві про середню заробітну плату за період 2009-2019 р.р., розрахована заборгованість по аліментам боржника ОСОБА_1 , згідно з якою за період з 06.07.2009 - 01.07.2019 заборгованість склала 128 768,51 грн.

Таким чином, попередній розрахунок від 22.05.2019 втратив свою чинність, у зв`язку з чим вимоги заявника про його скасування задоволенню не підлягають.

Перевіривши правильність здійсненого державним виконавцем розрахунку від 24.07.2019 суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.194 СК України (в редакції Закону України № 2475-VIII від 03.07.2018 , який був чинним на момент відкриття виконавчого провадження) аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час.

Як вбачається з матеріалів справи виконавчий лист № 2-3309, виданий Оболонський районним судом м. Києва 07.09.2009 стягувачем ОСОБА_3 пред`явлений до виконання 23.04.2019. У виконавчому листі зазначено про те, що стягнення аліментів з боржника ОСОБА_1 на неповнолітніх дітей необхідно здійснювати, починаючи з 06.07.2009.

Таким чином, нарахування державним виконавцем аліментів за виконавчим листом № 2-3309 за період з 06.07.2009 по 01.07.2019 здійснено правомірно, з урахуванням положень ч. 1 ст. 194 СК України (в редакції Закону України № 2475-VIII від 03.07.2018), тобто в межах десятирічного строку стягнення аліментів за минулий час.

Таким чином, вимоги скарги в частині періоду, за який проведено нарахування заборгованості по аліментам, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Враховуючи вказані положення закону твердження заявника про те, що на час пред`явлення стягувачем у квітні 2019 року виконавчого листа № 2-3309 про стягнення з нього аліментів до примусового виконання вже сплинув строк пред`явлення виконавчого листа до виконання суд не бере уваги як такі, що ґрунтуються на законі.

З приводу розміру нарахованої державним виконавцем у період з 06.07.2009 по 01.07.2019 суми заборгованості згідно з розрахунком від 24.07.2019 суд зазначає наступне.

Частиною 3 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

За змістом статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Як вбачається з даних індивідуальних відомостей про застраховану особу щодо боржника у період з липня 2009 по грудень 2014 року він був працевлаштований у період з листопада 2012 по липень 2014 та з вересня 2014 по листопад 2014. Та отримував відповідний заробіток.

Розмір аліментів за це період має вираховуватись саме з цього заробітку з урахуванням при цьому того, що розмір аліментів на кожну дитину не може бути за цей період меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України).

Здійснення розрахунку, виходячи з середньої заробітної плати працівника у м.Києві суд вважає необґрунтованим, у зв`язку з чим суд вважає неправомірними дії державного виконавця щодо розрахунку заборгованості по аліментам за вказані періоди і вважає необхідним поновити права боржника, зобов`язавши державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_1 за період з листопада 2012 року по липень 2014 року, та з вересня 2014 року по листопад 2014 року, з урахуванням фактичного заробітку (доходу) платника аліментів, врахувавши при цьому те, що розмір аліментів на кожну дитину за цей період не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно з вимогами ч. 2 ст. 182 СК України.

І саме такий спосіб захисту, на думку суду, буде дієвим для захисту порушеного права боржника при вчиненні виконавчих дій у виконавчому провадженні № 58855869.

Підстав для скасування розрахунку заборгованості по аліментам, здійсненого старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Норкою Є.В. за період з 06.07.2009 по 01.07.2019 на суму 128 768,51 грн. суд не вбачає, оскільки неправомірність здійсненого розрахунку за вказані вище періоди має бути врахована державним виконавцем при здійсненні нового розрахунку на виконання даної ухвали суду.

Перевіривши таким чином правильність здійснення державним виконавцем розрахунку заборгованості та встановивши порушення нарахування аліментів за вказаний період часу, суд не вийшов за межі заявлених боржником вимог, оскільки здійснення судового контролю за виконанням рішення є обов`язком суду, який під час встановлення порушень прав та свобод сторін виконавчого провадження має вжити відповідних заходів щодо усунення таких порушень з боку державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

В інші періоди з липня 2009 року і до липня 2019 року ОСОБА_1 не працював, починаючи з січня 2019 року рахується фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, а тому розмір аліментів, які мали бути присуджені йому до стягнення у кожному місяці має бути визначений, виходячи із середньої заробітної плати працівника у м.Києві.

Суд не вбачає підстав проводити розрахунок аліментів ОСОБА_1 , виходячи з даних Книги обліку доходів для платників єдиного податку, що долучена ним до скарги, оскільки це суперечить положенням ст.195 СК України.

Також, суд не вбачає порушень в діях державного виконавця щодо розрахунку аліментів за період з 01.01.2018 по 30.04.2019 (час, коли фактично син заявника ОСОБА_6 проживав з батьком), оскільки лише сам факт проживання сина з батьком не звільняє його від обов`язку виконання судового рішення. Наявність усної домовленості між заявником та стягувачем щодо утримання нею доньки, а ним сина та звільнення його від сплати аліментів за цей період щодо обох дітей жодними доказами не підтверджено.

За вказаних обставин, суд вважає правильним задовольнити заявлені у скарзі та доповненні до неї вимоги частково з підстав та у обсязі, що зазначені вище.

Керуючись ст.ст.450-451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Норки Євгена Володимировича задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Норки Євгена Володимировича в частині здійснення розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №58855869 за період з листопада 2012 по липень 2014 та з вересня 2014 по листопад 2014.

Зобов`язати старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Норку Євгена Володимировича здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №58855869. за періоди з листопада 2012 по липень 2014 та з вересня 2014 по листопад 2014, з урахуванням фактичного заробітку (доходу) платника аліментів, врахувавши при цьому те, що розмір аліментів на кожну дитину не може бути за цей період меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України).

В решті заявлених вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Повний текст ухвали виготовлено 22.10.2020.

Суддя А.М.Майбоженко