Номер провадження 6/404/60/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б.

за участі секретаря - Уманенко Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» (пров.Ковальський,19 оф.115 м. Київ, ), первісний стягувач Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (вул. Дегтярівська,27 м. Київ, ), боржник ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 ) про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,-

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» звернувся до суду з заявою, первісний стягувач Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В обґрунтування заяви зазначає, що 12.03.2014 Кіровський районний суд м. Кіровограда ухвалив рішення по справі № 404/11531/13-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором № 194/2007/А від 30.08.2007 з боржника на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі БАНК». 25.04.2019 між ПАТ «ВіЕйБі БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС» укладено договір про відступлення прав вимоги № 42053, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 194/2007/А від 30.08.2007 перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС».

На виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.03.2014 року останній 13.05.2014 року видав виконавчий лист № 404/11531/13-ц, який було пред`явлено до виконання в Фортечний ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області.

За виконавчим листом № 404/11531/13-ц про стягнення з Боржника заборгованості за кредитним договором ВДВС здійснював виконавче провадження № 43646462. Однак 07.11.2018 року ВДВС ВП № 43646462 завершено та винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Банк оригінал виконавчого листа № 404/11531/13-ц від ВДВС не отримав та, відповідно, не передав його заявнику у зв`язку з відступленням прав вимоги. Інші відкриті виконавчі провадження щодо боржника на користь банку відсутні, рішення суду боржником добровільно не виконується. Оригінал виконавчого листа № 404/11531/13-ц у заявника та первісного стягувача відсутній, заборгованість за кредитним договором № 194/2007/А від 30.08.2007 боржником не погашена. На даний час місцезнаходження виконавчого листа № 404/11531/13-ц від 13.05.2014 року щодо Боржника невідомо та можливість його встановлення відсутня, виконавчі документи стягувачем втрачено. Відсутність виконавчих листів підтверджується Актом прийому-передачі справ за кредитними договорами, листом ПАТ «ВіЕйБі БАНК» № 08/91 від 22.01.2020 р., в якому Банк повідомив про відсутність оригіналів виконавчих листів та неможливість встановлення їхнього місцезнаходження.

19.03.2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.03.2015 року прийнято рішення про початок процедури ліквідації Банку.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.03.2014 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 194/2007/А від 30.08.2007 року боржником самостійно не виконується, а пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання не дає можливості заявнику звернутися до органів державної виконавчої служби для примусового виконання.

Представник заявника в судове засідання не з`явися, просив розглянути справу без його участі.

Стягувач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час там місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У ч. 1 ст. 442 ЦПК України зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.

Відповідно до п.1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно п. 1,2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно вимог до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Конституційний Суд України у Рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України 2004 року у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції, чинній на час постановлення ухвали судом першої інстанції) передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання чи втрачено оригінал виконавчого листа, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили, щодо причин пропуску пред`явлення до виконання виконавчого документа та залежно від встановлених обставин і характеру причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав як для видачі дубліката виконавчого листа, так і для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заявник зазначає, що відсутність виконавчих листів підтверджується актом прийому-передачі справ за кредитними договорами, листом ПАТ «ВіЕйБі БАНК» № 08/91 від 22.01.2020 в якому банк повідомив про відсутність оригіналів виконавчих листів та неможливість встановлення їхнього місцезнаходження.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Національним законом встановлено обмеження строком, із спливом якого стягувач позбавляється права вимагати процедури примусового виконання судового рішення.

Встановивши строк пред`явлення виконавчого документу до виконання законодавець визначив розумний строк, достатній для звернення до органів, що здійснюють примусове виконання судових рішень, тобто строк, в межах якого може бути розпочато застосування державного примусу до особи боржника.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти такі обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно з частиною шостою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

За змістом зазначених статей закону строк пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути поновлений судом за умови, якщо заявник доведе належними і допустимими доказами існування обставин, які об`єктивно перешкоджали йому вчинити процесуальну дію у встановлений законом строк.

Заявником не доведено належними та допустимими доказами поважність причин пропущеного строку ним для пред`явлення виконавчого документу до виконання, тому відсутні підстави для його поновлення та відповідно, відсутні підстави для видачі його дублікату.

На підставі ст.ст. 512, 514 ЦК України та керуючись п. 17.4 Розділу ХІІ (Перехідні положення) ЦПК України, ст. ст. 258, 260, 353, 433 ЦПК України442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження », суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» (пров.Ковальський,19 оф.115 м. Київ, ), первісний стягувач Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (вул. Дегтярівська,27 м. Київ, ), боржник ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 ) про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання - задовольнити частково.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (вул. Дегтярівська,27 м. Київ, ) на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» (пров.Ковальський,19 оф.115 м. Київ, ) у справі № 404/11531/13-ц.

В задоволені вимог про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Ухвала складена 20.10.2020.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Н. Б. Варакіна