П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року місто Київ

справа № 757/7176/20-ц

апеляційне провадження № 22-ц/824/14165/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва у складі судді Осаулова А.А. від 31 серпня 2020 року у справі за заявою комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва" про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в :

У лютому 2020 року КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" звернулося до Печерського районного суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 1 березня 2016 року по 1 лютого 2020 року в розмірі 10 340 грн. 16 коп.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 6 березня 2020 року заяву КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" про видачу судового наказу передано на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 31 серпня 2020 року у видачі судового наказу за заявою КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послугивідмовлено.

У поданій апеляційній скарзі КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва", посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Скаржник зазначає, що суд безпідставно застосував позовну давність до вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, оскільки сторони спору такої заяви не подавали.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

За правилами частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про відмову у видачі судового наказу розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власницею нежитлового приміщення АДРЕСА_1 .

Балансоутримувачем вказаного будинку є КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва".

Підставою для звернення КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" до суду із заявою про видачу судового наказу стала несплата ОСОБА_1 вартості послуг по утриманню будинку та прибудинкової території за період з 1 березня 2016 року по 1 лютого 2020 року в розмірі 10 340 грн. 16 коп.

Постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив із того, що заявником пропущено строк позовної давності для звернення до суду з такою вимогою.

Такий висновок суду є правильним.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатом розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Таким чином, наказне провадження - це спрощений вид цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються справи про стягнення з боржника грошових коштів і витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Спрощена правова процедура по видачі судового наказу обумовлена правовою природою вимог, що підлягають захисту шляхом видачі судового наказу.

Відповідно до частини 3 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Пунктом 5 частини 1 статті 165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строку, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином, на протязі саме цього строку особа, чиї права порушені, має право звернутись до суду.

Строки позовної давності мають загальний характер.

Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників

цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість господарських відносин.

Частинами 1, 5 статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Позовна давність відповідно до частини 1 статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" звернулося із заявою про видачу судового наказу 14 лютого 2020 року.

Враховуючи період, за який заявлено стягнення заборгованості, а саме з 1 березня 2016 року по 1 лютого 2020 року, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо пропуску строку позовної давності встановленого для пред`явлення вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за певний період.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не мав права застосовувати позовну давність з власної ініціативи відхиляються колегією суддів, оскільки пунктом 5 частини 1 статті 165 ЦПК України на суд покладено такий обов`язок.

Колегія суддів вважає необхідним роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не перешкоджає йому звернутися до суду в порядку позовного провадження з відповідним позовом.

Ураховуючи викладене, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 31 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 28 грудня 2020 року.

Головуючий

Судді: