ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 липня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/6383/19

Головуючий у першій інстанції Ченцова С. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/460/20

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Скрипка А.А., Харечко Л.К.

секретар: Позняк О.М.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»

Відповідач: ОСОБА_1

Особа, яка подали апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 січня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності, (суддя Ченцова С.М.), ухвалене о 12 год. 58 хв. у м.Чернігів, повний текст рішення складено 31 січня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання відповідачки такою, що втратила право користування квартирою, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 та зняття її з реєстраційного обліку, за вказаною адресою, в примусовому порядку. Позов обґрунтовано тим, що 07.12.2007 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 , в забезпечення виконання взятих на себе зобов`язань ОСОБА_2 по кредитному договору № 2402/1207/02 від 7 грудня 2007 року, укладено Іпотечний договір б/н, відповідно до якого остання передала Банку в іпотеку квартиру, загальною площею 47,5 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Позичальник ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором не виконував, а тому позивач, який набув права вимоги за кредитним договором №2402/1207/02 від 7 грудня 2007 року на підставі укладених договорів факторингу від 28.11.2012 року, скористався своїм правом на забезпечення вимог щодо належного виконання договірних зобов`язань за рахунок майна переданого в іпотеку та набув права власності на зазначену квартиру. Відповідачка залишається зареєстрованою та проживає в квартирі без належних правових підстав і добровільно не бажає виконувати вимоги позивача про усунення перешкод у розпорядженні та користуванні власністю, а тому останній вимушений звернутись за захистом порушених прав до суду.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 січня 2020 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задоволено частково: визнано ОСОБА_1 такою що втратила право користування квартирою , що розташована за адресою : АДРЕСА_1 . Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» судовий збір у розмірі 1921 гривні. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач зареєстрована та проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ТОВ «Кредитні ініціативи», дана квартира не була куплена за кошти , отримані за іпотечним договором , а тому з втратою права власності на квартиру відповідач ОСОБА_2 втратила і право користування нею. Втрата права на користування житловим приміщенням, відповідно, є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов`язувати реєстраційні органи вчинити ці дії немає потреби.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати зазначене рішення суду і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що позивечем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки квартира за адресою АДРЕСА_1 була передана відповідачкою в іпотеку в якості забезпечення належного виконання умов кредитного договору, але не придбана за кредитні кошти, то спосіб захисту прав позивача мав би відповідати правовій позиції Верховного суду та бути - у вигляді вимоги про виселення з наданням іншого постійного житла.

Відзив на позовну заяву не надано.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст.268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону не відповідає судове рішення суду першої інстанції.

Судом встановлено, що 07.12.2007 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 , в забезпечення виконання взятих на себе зобов`язань ОСОБА_2 по кредитному договору № 2402/1207/02 від 7 грудня 2007 року, укладено Іпотечний договір б/н, відповідно до якого остання передала Банку в іпотеку квартиру, загальною площею 47,5 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . ( а.с. 49-50).

Квартира передана відповідачкою ОСОБА_2 в іпотеку була набута нею у власність не за кредитні кошти.

Згідно із рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12.02.2014 року позов ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 07.12.2007 року в розмірі 266072,90 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 та ОСОБА_2 у рівних частках. Встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», з початковою ціною реалізації предмета іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Відповідно до рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 05.09.2019 року, скасовано арешт з майна, яке належить ОСОБА_2 та знаходиться в іпотеці Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», а саме: квартири АДРЕСА_2 , накладений постановою Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 1643/23 від 27.09.2010 року, обтяження зареєстровано 30.09.2010 року.

У даному рішенні судом встановлено, що 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 Договору Банк відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених із Боржниками. 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з 21.02.2019 року ТОВ «Кредитні ініціативи» є власником квартири, загальною площею 47,5 кв.м., жилою площею 27,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 52)

Згідно із Витягом з реєстру від 12.04.2019 року, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 02.04.1992 року( а.с. 51).

В судовому засіданні, суду апеляційної інстанції, представник позивача повідомила, що станом на час розгляду справи апеляційним судом, ОСОБА_2 знята з реєстрації за адресою: квартира АДРЕСА_2 .

Згідно до згрупованих поштових відправлень ТОВ «Кредитні ініціативи» від 19.08.2019 року на адресу реєстрації та проживання ОСОБА_2 було направлено вимогу про виселення та зняття з реєстраційного обліку всіма мешканцями квартири АДРЕСА_2 з метою усунення перешкод у здійсненні товариством права користування та розпорядження своїм майном.(а.с. 10-11) Відомостей про отримання відповідачкою зазначеної вимоги матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Стаття 391 ЦК України наділяє власника правом вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 3 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року; частина перша статті 4 ЦПК України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року).

Одним зі способів захисту права користування майном є припинення дії, яка це право порушує (пункт 3 частини другої статті 16 ЦК України), - усунення перешкод у здійсненні права користування майном (негаторний позов). Підставою для подання такого позову є вчинення перешкод правомірній реалізації речового права.

Установивши, що власником переданої ОСОБА_2 в іпотеку квартири є на момент звернення до суду ТОВ «Кредитні ініціативи», суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про захист інтересів позивача, саме як власника спірного майна, а не керувався нормами права що регулюють відносини іпотекодавця та іпотекодержателя.

Так, правовою підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є норми ст.405 ЦК Уераїни ст.ст. 71, 72 ЖК. Однак звертаючись до суду з позовом позивач не обґрунтовує свої позовні вимоги саме цими нормами. Натомість зазначає про наявність підстав для застосування вимог ст. 391 ЦК України.

Направлення позивачем на адресу відповідача повідомлення про звільнення квартири і не усунення порушень прав позивача відповідачем є доказом порушення прав ТОВ «Кредитні ініціативи», як власника майна та невизнання цього права ОСОБА_2 , тому підлягає судовому захисту.

Таким чином доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про обрання неналежного способу захисту відповідачем не заслуговують на увагу суду.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 січня 2020 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текс постанови виготовлено 24 липня 2020 року.

Головуючий: Судді :