233 № 233/4604/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Левчук О.О.,

за участі секретаря Рамазанової В.Х.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу №233/4604/20 за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Жданівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту народження дитини, -

Обставини справи:

15.10.2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Костянтинівського міськрайонного суд Донецької області із заявою, заінтересована особа: Жданівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява вмотивована тим, що перебуваючи у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 народила у Державній установі «Луганській республіканській клінічній лікарні» ЛНР, дитину чоловічої статі, спільну дитину, а саме: ОСОБА_3 , отримала лікарське свідоцтво про народження №236 від 03.04.2020 року та свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 10.04.2020 року, виданий відділом ЗАГС Краснолуцького міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР.

Заявниця звернулася до Жданівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) з метою державної реєстрації народження дитини, та отримання свідоцтва про народження сина українського зразка, яке буде створювати правові наслідки, однак їй було відмовлено.

На підставі викладеного, заявник просить суд встановити факт народження дитини, чоловічої статі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Луганську Луганської області, у матері - громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Міусинськ Луганської області, ІПН НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Краснолуцьким МВ УДМСУ в Луганській області 10.09.2013р., зареєстрованої за адресом: АДРЕСА_1 , та батька громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Красний Луч Луганської області, ІПН НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Краснолуцьким МВ УДМСУ в Луганській області 13.10.2005р., зареєстрований за адресом: АДРЕСА_2 .

15.10.2020 року ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області заяву залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків.

20.10.2020 року заявниками усунуті недоліки відповідно до вище вказаної ухвали, які надійшли судді 21.10.2020 року.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21.10.2020 провадження по цивільній справі відкрито та призначено судовий розгляд по справі у судовому засіданні на 21.10.2020 року об 08-10год.

Заявники у судове засідання не з`явилися, але надала суду заяву, в якій підтримали свої вимого та просили їх задовольнити.

Зацікавлена особа була повідомлена в порядку ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судового виклику повідомлення на адресу зацікавленої особи, таким чином зацікавлена особа належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

Відзив на заяву не надійшов.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

З`ясувавши позицію заявників, заінтересованої особи, проаналізувавши в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , яка перебуває у фактичних шлюбних відносинах (цивільний шлюб) та мешкає однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народила від нього у медичному закладі «Луганській багатопрофільній лікарні» дитину чоловічої статі, про що отримано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , та свідоцтво про встановлення батьківства серії НОМЕР_6 , при цьому, оскільки документи, що підтверджують факт народження дитини, видані установою на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, вони є недійсними і не створюють правових наслідків.

На підтвердження факту народження дитини заявником також надано світлини, зроблені під час вагітності та з народженою дитиною, лікарське свідоцтво про народження №236 від 03.04.2020р., консультативний висновок з Державної установи «Луганській республіканській клінічній лікарні» ЛНР та інші медичні документи.

Згідно Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною третьою статті 9 зазначеного Закону, є недійсним і не створює правових наслідків.

Даючи оцінку допустимості вищезазначених доказів, як документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується ч.2 ст.19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки наданих доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Loizidou v.Turkev», «Cyprus v.Turkev», а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v.the Republik of Moldova and Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати матері свідоцтво про народження її дитини, виданого державним органом України.

Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст.259, 264-265, 273, 293-294, 317, 319, 354, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.144 Сімейного кодексу України, ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Жданівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження дитини, чоловічої статі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Луганську Луганської області, у матері - громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Міусинськ Луганської області, ІПН НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Краснолуцьким МВ УДМСУ в Луганській області 10.09.2013р., зареєстрованої за адресом: АДРЕСА_1 , та батька громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Красний Луч Луганської області, ІПН НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Краснолуцьким МВ УДМСУ в Луганській області 13.10.2005р., зареєстрований за адресом: АДРЕСА_2 .

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Костянтинівського

міськрайонного суду О.О. Левчук