Номер провадження: 22-ц/813/1011/20
Номер справи місцевого суду: 509/3381/19
Головуючий у першій інстанції Бочаров А. І.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

За участю секретаря - Ющак А.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 серпня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_1

- про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА :

02.07.2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису, посилаючись на те, що її чоловік зловживає спиртними напоями, вчиняє домашнє насильство стосовно неї, жорстко поводиться з донькою, переслідує та погрожує фізичною розправою, перешкоджає їй у користуванні, для здійснення підприємницької діяльності, будівлями магазину та кафе, що розташовані в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_7, створює умови,які негативно впливають на емоційний та психологічний стан.

При цьому зазначає, що з 28.10.1996 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбу в котрому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3 . Останні роки спільного проживання він став пиячити, постійно підіймає на неї руку, б`є її, погрожує фізичною розправою, виганяє її з будинку, у якому вона проживає з дитиною, перешкоджає їй у користуванні для здійснення підприємницької діяльності будівлями магазину та кафе, що розташовані в АДРЕСА_1 та 1А. 18.06.2019 р.

ОСОБА_1 вигнав її з будинку АДРЕСА_6 , який вони спільно побудували під час шлюбу, і який для неї та дитини є єдиним житлом. При цьому у ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності є інше житло.

20.06.2019 р. ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння в присутності дитини та свідка ОСОБА_4 бив її кулаками по голові, погрожував позбавленням життя з допомогою наявної у нього мисливської рушниці. У зв`язку з такою поведінкою ОСОБА_1 вона викликала працівників поліції.

У червні 2019 року ОСОБА_1 з метою перешкодити їй здійснювати підприємницьку діяльність змінив коди сигналізації та навісні замки вхідних дверей будівель магазину та кафе, що розташовані в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_7 Крім того, ОСОБА_1 надсилає їй смс-повідомлення, в яких містяться погрози вбивством її.

З цих підстав заявник просила суд видати обмежувальний припис, спрямований на забезпечення безпеки, строком на шість місяців, яким визначити наступні заходи тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, та покладення на неї обов`язків:

- заборонити перебування ОСОБА_1 в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_6 ;

- заборонити ОСОБА_1 наближення на 100 м до місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_6 , а також до місця роботи ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 таАДРЕСА_7 ;

- заборонити ОСОБА_1 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- заборонити ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішенням Овідіопольського районного суду одеської області від 01 серпня 2019 року заяву задоволено частково.

Видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , на строк 3 (три) місяці, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_2 , а саме:

- заборонено перебування ОСОБА_1 в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_6 ;

- заборонео ОСОБА_1 наближення на 100 м до місця проживання ОСОБА_2 : АДРЕСА_6 , а також до місця роботи ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 та АДРЕСА_7 ;

- заборонено ОСОБА_1 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- заборонено ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Судовий збір за вказаною справою віднесено на рахунок держави.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з направленням справи на новий розгляд до Іллічівського міськогос суду посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

При цьому колегія суддів зазначає, що відповідно до частини5 ст.268 ЦПК України , в редакції,яка набрала чинності 15.12.2017 року ,датою ухвалення рішення,ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

У зв`язку з цим, та на підставі частини2 ст.247 ЦПК України ,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

З цих підстав, датою складання цього судового рішення є 20.01.2020 року.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН:

Заявник в апеляційній скарзі посилається на те, що конфлікт мав одноразовий характер та пов`язаний з поділом спільного майна подружжя. При цьому посилається на те, що електронна переписка не є належним доказом в силу ст.100 ЦПК України та стосується поділу майна.

Одночасно посилається на неналежне його сповіщення про час та місце судового розгляду. Стверджує, що конфлікт відбувся між ним та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 котрі ввійшли в його будинок без його згоди, втрутились у відносини з дружиною.

Крім того заявник звертає апеляційного суду увагу, що справа розглянута з порушенням правил територіальної підсудності оскільки розглянута справа не за зареєстрованим місцем проживання заявника,яким є м. Чорноморськ., чим порушено вимоги ст.350-1 ЦПК України.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ:

Судова колегія,заслухавши доповідь судді доповідача,перевіривши матерали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла наступного.

Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Крім вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спірних правовідносин підлягають застосуванню правила СК України.

Згідно статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Висновки суду першої інстанцій щодо досліджених й оцінки доказів у справі:

Застосовуючи обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 ,районний суд виходив з того, що на підтвердження заявлених вимог ОСОБА_2 надала належні та допустимі докази, на підставі яких суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 вчинив відносно заявниці економічне, психологічне та фізичне насильство, і саме з метою уникнення у майбутньому домашнього насильства відносно заявниці кривдником наявні законні підстави для часткового задоволення заяви та видачі обмежувального припису. При цьому, суд вважає, що достатнім строком дії обмежувального припису буде три місяці, а не шість місяців, які просила суд заявниця з врахуванням характеру та взаємовідносин ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , їх взаємний намір щодо розірвання шлюбу, припинення спільного проживання та поділу спільного майна. Суд врахував, що у ОСОБА_1 є на праві власності інше житло, а том не будуть порушені його житлові права.

З таким судженням районного суду погодитись не може з наступних підстав.

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ:

Відповідно до ст.83 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) передбачається, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

За приписом ст.76 ЦПК України докази є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказами у цивільному процесі можуть бути:

письмові, речові та електронні доказами;

висновки експертів;

показаннями свідків.

У відповідності до вимог ст.ст.3,5,8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа,в якості доказу,не може заперечуватися виключно з за того,що він має електронну форму. Допустимість електронного документа, як доказ не може заперечуватись виключно на підставі того, що він має електронну форму.( правова позиція Верховного Суду в складі колегії суддів КГС,постанова від 27.11.2018 року по справі № 914/2505/17).

Верховний Суд звернув увагу, що розпечатка електронної переписки не може вважатись електронним документом (копієй електронного документа) в розумінні спеціального закону,згідно якому електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

У відповідності до вимог ст.ст.6 частини 1,2 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис являється обов`язковим реквізитом електроного документа, яка використовується для ідентифікації автора і/або підписання електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладення електронного підпису завершується створення електронного документа.

Виходячи з того, що роздруківка смс - повідомлень,котрі районний суд вважав належним та допустимим доказом, не містить реквізиту електроного документа, яка використовується для ідентифікації автора розпечатка електронної переписки не є належним доказом на підтвердження здійснення домашнього насильства відносно ОСОБА_2 .

За правилами частини ст.182 ЦПК України допит малолітніх свідків і, за розсудом суду, неповнолітніх свідків проводиться в присутності батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, якщо вони не заінтересовані у справі, або представників органів опіки та піклування, а також служби у справах дітей. Свідкам, які не досягли шістнадцятирічного віку, головуючий роз`яснює обов`язок про необхідність дати правдиві показання, не попереджуючи про відповідальність за відмову від давання показань і за завідомо неправдиві показання, і не приводить до присяги.

Виходячи з того, що допит ОСОБА_6 ,2004 року народження відбувся в порушенні вимог ст.182 ЦПК України суд не міг їх взяти до уваги.

Приймаючи до уваги пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_4 районний суд не взяв до уваги, що вони прибули за місцем проживання подружжя за викликом самої ОСОБА_2 у якої з ОСОБА_1 виник конфлікт щодо поділу майна придбаного за час спільного проживання.

За таких обставин, покази свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 не є достатніми, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять в предмет доказування.

Звернення заявниці до поліції само по собі не засвідчує факт здійснення проти неї домашнього насильства так як з її пояснень від 20.06.2019 року вбачається, що спір відбувся в наслідок поділу спільного майна подружжя.( а.с.37)

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що під час вирішення заяви в супереч ст.80 ЦПК України районний суд не надавав оцінку всім обставинам та доказам у справі, а також не забезпечив необґрунтованого обмеження одного із подружжя відносно спільного майна .

Враховуючи не доведеність випадку домашнього насильства відносно ОСОБА_2 , а також ризиків настання насильства у майбутньому та встановлення наявністі між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спору щодо поділу спільного майна подружжя, що не може розцінюватись як насильство в сім`ї, судова колегія приходить до висновку, що районний суд порушив норми матеріального та процесуального права, а тому в силу ст.376 ч.1 п.4 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового, про відмову в заяві ОСОБА_2 , щодо видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 367,368,374, 376,381,382,384,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 серпня 2019 року скасувати та прийняти постанову.

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді С.М.Сегеда

-

Т.В.Цюра