Справа №345/5183/19
Провадження № 2-о/345/3/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2020 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого - судді Мигович О.М.

секретаря - Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та приналежності правовстановлюючих документів, -

в с т а н о в и в :

Заявниця звернулася з вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що в 2018 році вирішила отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері на земельну ділянку розміром 0,37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 , згідно державного акту на право приватної власності на землю, серія ІІ-Іф №023549 від 28.03.2001 року.

Однак, при вивченні документів нотаріус виніс постанову від 30.10.2018 року про відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку із-за 2-х причини, що з представлених заявницею документів , зокрема свідоцтв про її народження, матір`ю вказана « ОСОБА_3 », що не відповідає імені померлого спадкодавця із свідоцтва про смерть, де вона вказана « ОСОБА_4 » і у правовстановлюючих документах, а саме у державному акті на право приватної власності на землю, серія ІІ-Іф №023549 від 28.03.2001 року вказана « ОСОБА_3 », що не відповідає імені померлої « ОСОБА_4 ».

Таким чином правовстановлюючі документи не підтверджують приналежність цих майнових прав померлому спадкодавцю ОСОБА_4 , і те чи померла ОСОБА_4 була матір`ю заявниці, що і було підставою у відмові у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 .

У зв`язку з цим, заявник хочу встановити факт приналежності правовстановлюючих документів, померлій ОСОБА_4 та факт родинних відносин між мною та спадкодавцем ОСОБА_4 , так як у її свідоцтві про народження мати записана « ОСОБА_3 ».

Узв`язку із цим заявниця змушена звернутися до суду із зазначеною заявою.

Заявниця в судове засідання, подала заяву, в якій прослав розгляд справи проводити у її відсутності, заяву задовольнити.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 , подав заяву в якій вказав, про розгляд заяви за його відсутності, не заперечує щодо задоволення даної заяви.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама заявниці ОСОБА_4 - (а.с.7).

Померла « ОСОБА_4 » була матір`ю заявниці ОСОБА_1 і проживала разом із нею в одному будинковолодінні по АДРЕСА_1 , де із записів по господарської книги №7, особовий рахунок НОМЕР_1 вказана ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 , і з нею проживала заяниця, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка, що підтверджується довідкою Томашівської с/Ради №1595 від 15.11.2019р. - (а.с.9).

У всіх вище перелічених документах « ОСОБА_4 » була народжена ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла і проживала в селі Перекоси Калуського р-ну і там видавались всі правовстановлюючі документи і документи, які посвідчували її особу.

Також згідно довідки Томашівської с/ради №1596 від 15.11.2019р. підтверджено, що мама заяниці, яка вказана у свідоцтві про її народження « ОСОБА_3 » , і у свідоцтві про смерть « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є однією і тією ж самою особою.

В сукупності всі вищенаведені документи дають можливість прийти до однозначного висновку про те, що правовстановлюючий документ - державний акт на право приватної власності на землю, серія ІІ-ІФ №023549 від 28.03.2001р., в якому вказане ім`я « ОСОБА_4 », замість її імені « ОСОБА_4 », належав саме померлій ОСОБА_4 .

Встановлення даних фактів має для заявника юридичне значення, оскільки є необхідним для оформлення спадкових прав.

Таким чином оцінивши усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги є обґрунтованими і підтверджені в судовому засіданні письмовими доказами, тому є всі підстави для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265, 315 ЦПК України, суд,-

р і ш и в :

Заяву - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме:

що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт приналежності правовстановлюючого документу особі, а саме:

що державний акт на право приватної власності на землю, серія ІІ-ІФ №023549 від 28.03.2001 року в якому прізвище, ім`я та по-батькові вказані « ОСОБА_3 » належить ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий