Провадження № 2/760/4362/20
Справа № 760/2809/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

21 грудня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А, за участю секретаря - Шпори М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 120 589, 97 гр. заборгованості за умовами договору фінансового лізингу.

Посилається в позові на те, що заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № К2Н0А- 00000104 від 04 липня 2018 року відповідач виразив своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на веб-сайті www.privatbank.ua. Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають Договір фінансового лізингу, що укладений на підставі статей 633, 634 Цивільного кодексу України.

Згідно умов Договору відповідач отримав у платне користування автомобіль марки Skoda, модель Оktavia А7, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , тип ТЗ: Седан, реєстраційний номер НОМЕР_2 та зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний вище автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до п. 2.9.4.8.2.1. Умов та правил надання банківських послуг у разі настання Події Дефолту Лізингодавець надає Лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання Події Дефолту та повернення Предмета лізингу. У Повідомленні про Дефолт, окрім зазначеної інформації, Лізингодавець ставить вимогу про повернення Заборгованості за фактичний строк користування Предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобов`язань за цим Договором. Повернення Предмета лізингу здійснюється за адресою, вказаною у Повідомленні про Дефолт.

У порушення зазначених норм закону та умов Договору зобов`язання належним чином не виконані, в результаті чого 08 жовтня 2019 року відповідно до акту прийому-передачі відповідач повернув предмет лізингу - автомобіль.

Пунктом 2.9.4.8.2.4. Договору передбачено, що якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання Повідомлення про Дефолт, Лізингоодержувач не усунув подію Дефолту, Лізингоодержувач зобов`язаний негайно повернути в повному обсязі Заборгованість за цим Договором, яка відповідно розділу 2.9.4.1. «Визначення термінів та тлумачення» означає залежно від контексту грошові зобов`язання Лізингоодержувача перед Лізингодавцем, строк сплати за якими настав або (і) суму коштів за такими грошовими зобов ' язаннями.

Таким чином, станом на 18 грудня 2019 року заборгованість відповідача за фактичний строк користування предметом лізингу складає 120 589.97 гр., яка складається з:

-45 247, 08 гр. - заборгованість по залишку вартості предмету лізингу;

-39 519, 15 гр. - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу;

-35 823, 74 гр. - заборгованість по пені.

Виходячи з цього, невиконання відповідачем умов договору, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 31 січня 2020 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 05 лютого 2020 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками на адресу його реєстрації.

На адресу суду повернувся конверт із копією ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви, який направлявся відповідачу.

/ а. с. 33 /

Відповідачу був наданий строк для надання відзиву.

На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

Згідно зі статтею 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відносини фінансового лізингу врегульовано також Законом України « Про фінансовий лізинг».

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону договір лізингу має бути укладений у письмовій формі.

Судом встановлено, що 04 липня 2018 між сторонами був укладений договір фінансового лізингу № К2Н0А- 00000104, за умовами якого відповідач отримав у платне користування автомобіль марки Skoda, модель Оktavia А7, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , тип ТЗ: Седан, реєстраційний номер НОМЕР_2 та зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору.

/ а.с 6 - 9 /

Статтею 16 Закону визначено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

При укладенні договору сторонами був підписаний Графік сплати лізингових платежів. Який є Додатком №2 до укладеного договору, згідно з яким лізингові платежі відповідачем, як лізингоодержувачем, мали сплачуватися щомісяця з липня 2018 року до червня 2023 року.

Пунктом 2.9.4.8.2.1 Умов та правил надання банківських послуг, розміщних на сайті позивача, визначено, що у разі настання події дефолту Лізингодавець надає Лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання Події Дефолту та повернення предмету лізингу.

У повідомленні про дефолт Лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобов`язань за договором.

За змістом статті 8 Договору Подією Дефолту вважається будь-яка з перерахованих у ній подій, у тому числі затримка лізингових платежів або інших платежів щонайменше на один календарний місяць.

Відповідно до п.8.2.4 Договору якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання Повідомлення про Дефолт, Лізингоодержувач не усунув Подію Дефолту, Лізингоодержувач зобов`язаний негайно повернути в повному обсязі Заборгованість за цим Договором, яка відповідно розділу 2.9.4 1. «Визначення термінів та тлумачення» означає залежно від контексту грошові зобов`язання Лізингоодержувача перед Лізингодавцем, строк сплати за якими настав або (і) суму коштів за такими грошовими зобов`язаннями.

З матеріалів справи вбачається, що в зв`язку з Подією Дефолту та несплатою лізингових платежів 08 жовтня 2019 року предмет лізингу відповідачем був повернутий позивачу.

26 грудня 2019 року відповідачу позивачем була направлена вимога про відшкодування збитків.

З матеріалів справи вбачається, що належні за умовами договору платежі після отримання вимоги банку відповідачем не сплачені.

/ а.с.12; 15 /

Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору є: предмет лізингу; строк, на який лізингодержувачу надається право користування предметом лізинг у (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, сторони досягли всіх його істотних умов, а відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до ст.ст.526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що вимога банку відповідачем задоволена не була, зазначена в ній заборгованість не погашена.

З розрахунку позивача вбачається, що заборгованість складається з залишку вартості предмету лізингу, винагороди за користування предметом лізингу та пені в зв`язку з порушенням умов договору.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

При укладенні договору сторони дійшли згоди його пунктом 6.2.3 про виплату відповідачем, як Лізингоодержувачем, винагороди за користування предметом лізингу відповідно до п.1.43 Договору.

Даним пунктом визначено розмір винагороди 18, 0% річних від суми залишку невідшкодованої частини вартості предмету лізингу.

Пунктом 9.3 договору визначено, що у випадку порушення лізингоодержувачем зобов`язань, передбачених ст.ст.6.24 договору, він сплачує пеню в розмірі 0, 15 відсотків від суми простроченого платежу.

З урахуванням викладеного вище, невиконання відповідачем умов договору, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача.

При вирішенні спору суд також виходить з наступного.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Відповідно до ст.ст.76, 81, 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом даних норм закону доказування - це діяльність, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів.

Це положення є одним із основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності.

Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні принципу змагальності, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

Відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав і приведених у позові обставин не спростував.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 3, 6, 15, 16, 526, 527, 549, 610,612,626, 627, 628, 799, 806 ЦК України, Законом України «Про фінансовий лізинг», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнитит.

Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_3 / на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» / 01001 м. Київ вул. Грушевського, 1 Д. / 45 247, 08 гр. заборгованості за договором, 39 519. 15 гр. заборгованості за винагородою, 35 823, 74 гр. пені та 2 102. 00 гр. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л .А. Шереметьєва