Справа № 359/2144/18
Провадження № 2/359/114/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 О ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

21.03.2018 року позивач ОСОБА_1 в особі представника-адвоката Динник О.В. звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, яким просить стягнути з відповідача ПрАТ «Київобленерго» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 8232 грню21коп. витрат на ліки та 125 грн.48 коп. неправомірно стягнутих коштів виконавчого збору; моральну шкоду в розмірі 50000 гривень; а також судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 1762,00 грн. та в розмірі 704 грн.80 коп.( а.с.3-6).

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 12 вересня 2016 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за заявою відповідача було видано судовий наказ № 2-н/З59/479/2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Київобленерго» заборгованість в розмірі 7691 грн. 01 коп. та на користь держави судовий збір в розмірі 689 грн. 00 коп. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 08.08.2017 р. за заявою позивача судовий наказ № 2-н/359/479/2016 від 12.09.2016 року було скасовано. Та було встановлено, що отримувати послугу з електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 , позивач ОСОБА_9 не може, так як ще 11.04.2005 року продала вказану квартиру. Вказує, що у період, від дня винесення судового наказу та до його скасування, відповідач звернувся до Державної виконавчої служби за виконанням судового наказу, та з пенсії ОСОБА_1 у період з 01.05.2017 р. по 01.08.2017 року було стягнуто суму боргу за електроенергію в розмірі 847,08 грн. на користь відповідача, а також на користь ВДВС ГТУЮ у Київській області було відраховано з пенсії позивача виконавчий збір та витрати в розмірі 125,48 грн. 12.01.2018 року Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області, за заявою позивача, було застосовано поворот виконання судового наказу № 2-н/359/479/2016 від 12.09.2016 року, та стягнуто з ПрАТ «Київобленерго» на її користь 847,08 грн. розміру здійсненого стягнення за судовим рішенням. Зазначила, що ПрАТ «Киїобленерго» 25.10.2017 р. звернувся знову з позовом до суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 17 619,53 грн. за адресою: АДРЕСА_1 , при тому що в серпні 2017 року відповідачу було надано договір купівлі-продажу квартири. Тому, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі № 259/8347/17, було проведено заміну відповідача та залучено в якості належних відповідачів: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 . Таким чином, було встановлено неправомірність дії відповідача по відношенню до позивача та неправомірне звернення до суду про стягнення з позивача ОСОБА_1 боргу. Вказує, що в результаті судової тяганини з червня 2017 року по лютий 2018 року позивачу було завдано як матеріальну так і моральну шкоду. Стягнуті 847,08 грн. було повернуто позивачу на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 12.02.2018 р. Кошти в розмірі 125,48 грн. не було повернуто, окрім того позивач поніс витрати на ліки в розмірі 8232,21 грн., тому відносить їх до матеріальних збитків, які повинен відшкодувати відповідач. Позивач вважає, що окрім матеріальної шкоди їй також було завдано і моральної шкоди неправомірними діями відповідача, яка полягає в наступному: погіршення стану здоров`я, що спричинили нервові стреси та переживання, втрата нормального ритму життя, безсоння, сильні головні болі, погіршився сердечний ритм, внаслідок чого у період з 01.11.2016 року по 11.01.2018 року зверталася до Бориспільської ЦРЛ до лікарів: невролог, кардіолог, хірург, терапевт. Зазначила, що їй 78 років, є інвалідом 3 групи з 1994 року, тому для неї погіршення стану здоров`я може мати непередбачувані наслідки. Також вказує, що не є заможною людиною, розмір її пенсії становить 1789,29 грн., тому для неї витрати на медичні обстеження та лікування є суттєвими, не дешевою необхідністю, на яку вона вимушена йти задля свого здоров`я. Крім того, причиною втрати нормального ритму життя також є відволікання на врегулювання спору та судові процеси. Їй, пенсіонеру, інваліду 3 групи, довелося неодноразово відвідувати ПрАТ «Київобленерго» для врегулювання спору без судового процесу, а також постійно бути присутньою на судових засіданнях, що дуже важко морально перенести людині похилого віку. Вважає, що своїми незаконними та неправомірними діями відповідачем заподіяна їй позивачеві значна моральна шкода, яку вона оцінює в 50 000 грн.

Ухвалою від 22 березня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання (а.с.33 т.1).

Постановою Київського апеляційного суду від 08 листопада 2018 року апеляційну скаргу ПрАТ відхилено, ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2018 року-залишено без змін.( а.с.112-115 т.1).

04.06.2018 р. представником відповідача ПрАТ «Київобленерго» подано до суду відзив на позовну заяву( а.с.121-123 т.1), згідно якого зазначено, що ПрАТ «Київобленерго» повністю не погоджується з викладеними позовній заяві та просить суд відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне. Зазначив, що дійсно, 25 серпня 2016 року до Бориспільського міськрайонного суду було подано заяву про видачу судового наказу на стягнення боргу за електроенергію на суму 7191,01 грн. з ОСОБА_1 за місцем виконання договору про користування електричною енергією по АДРЕСА_1 , у відповідності до пунктів 23, 27 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. №1357. За адресою АДРЕСА_1 особовий рахунок № 200263042 на момент звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, так і на момент подання позовної заяви про стягнення заборгованості, було оформлено на ОСОБА_1 (особовий рахунок відкрито 01.09.2002). У зв`язку з тим, що оплата за спожиту електричну енергію за адресою АДРЕСА_2 належним чином не здійснювалася, ПрАТ «Київобленерго», як енергопостачальна компанія, скористалася своїм правом на звернення до Бориспільського міськрайонного суду Київської області спочатку із заявою видачу судового наказу, а в подальшому із позовною заявою про стягнення заборгованості. Звертають увагу суду, що ОСОБА_1 на момент звернення ПрАТ «Київобленерго» із заявою видачу судового наказу в 2016 році не повідомляла про укладення нею договору купівлі-продажу квартири адресою АДРЕСА_1 , відповідно до якого належна їй квартира була відчужена громадянам Ревтовим. З огляду на це, вважають, що Бориспільським міськрайонним судом Київської області 23.12.2016 було правомірно видано судовий наказ. У листопаді 2016 року вказаний судовий наказ було надіслано ОСОБА_1 рекомендованим листом із повідомленням про вручення. ПрАТ «Київобленерго», в свою чергу, цілком правомірно пред`явив отриманий судовий наказ до примусового виконання до органів державної виконавчої служби, та здійснювалося відрахування коштів з пенсії позивача.

Вказують, що 14.06.2017 р. ОСОБА_1 звернулася до Бориспільського РП ПрАТ «Київобленерго» із заявами: щодо розірвання договору про постачання електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 , та щодо питання стягнення коштів по виконавчому провадженню. Їй було роз`яснено, що ПрАТ « Київобленерго» не володів інформацією щодо зміни власника квартири, а також про те, що споживач відповідно до чинного законодавства повинен був письмово повідомити енергопостачальника про припинення користування електричною енергією у квартирі та про розірвання договору відповідно до ПКЕЕН та п. 11 Типового договору про користування електричною енергією. Також 14.06.2017р. до договірного відділу Бориспільського РП Кияшко Р.М. було надано договір купівлі-продажу даної квартири від 11.04.2005. ПрАТ «Київобленерго» до червня 2017 року не було відомо про зміну власника квартири, по якій обліковувалася заборгованість. Зазначили, що ні ОСОБА_1 , як попередній власник квартири, ні новий власник квартири, в порушення вимог ПКЕЕН, не повідомили про перехід права власності на вказаний об`єкт енергопостачальну компанію. Також зазначили, що згідно з п. 6 ПКЕЕН, щоб припинити відносини з енергопостачальником ОСОБА_1 , як споживач електричної енергії, перед відчуженням своєї квартири за адресою АДРЕСА_1 , повинна була повідомити ПрАТ «Київобленерго» про намір припинити користування електричною енергією, провести остаточні розрахунки та подати відповідну заяву про розірвання договору, однак таких ОСОБА_1 ні в квітні 2005 році, коли була продана квартира, ні в подальшому аж до червня 2017 року здійснено не було. Тому вважають, що ПрАТ «Київобленерго» цілком правомірно зверталося до суду за захистом своїх порушених прав, через наявність заборгованості за спожиту електричну енергію, яка обліковувалася за споживачем ОСОБА_1 . Одночасно звертають увагу суду, що з 2005 року до червня 2016 року на користь енергопостачальної компанії надходили платежі по особовому рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_1 .

У подальшому, після скасування судового наказу за заявою ОСОБА_1 ПрАТ «Київобленерго», враховуючи положення П. 6 ПКЕЕН та п. 11 Типового договору про користування електричною енергією було подано позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, оскільки особовий рахунок щодо користування електричною енергією ще продовжував бути оформленим на ОСОБА_1 , оскільки нові власники квартири аж до 07.09.2017 не зверталися до ПрАТ «Київобленерго» з заявою про укладення нового договору. У подальшому, товариство скористалося своїм правом на звернення до суду із заявою про заміну неналежного відповідача ОСОБА_1 належними відповідачами громадянами Ревтовими.

Також зазначили, що товариством на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 12.01.2018 р. у справі № 359/6688/16-ц було повернуто громадянці ОСОБА_1 кошти, примусово з неї стягнуті в процесі примусового виконання судового наказу, в сумі 847,08 грн. Стягнуті з ОСОБА_1 витрати виконавчого провадження та виконавчий збір у розмірі 125,48 грн. повинні бути стягнуті з рахунків органів державної виконавчої служби на підставі ухвали про поворот виконання судового рішення. Звертають увагу суду на те, що в процесі розгляду заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення позивачем та її представником зазначалося, що вони не наполягають на поверненні ОСОБА_1 коштів у розмірі 125,48 грн. з державного бюджету, з огляду на що судом таке рішення й не приймалося. З цих підстав вважають, що правові підстави для покладення витрат у розмірі 125,48 грн. на ПрАТ «Київобленерго» відсутні. Витрати на ліки у розмірі 8232,21 грн. вважають такими, що жодним чином не відносяться до ситуації пов`язаної з відносинами, що виникли між товариством та ОСОБА_1 та очевидно є тими витратами, за вимушені нести особи у тому віці, якого досяг позивач та які прописані лікарями, Доказів, які б свідчили, що це витрати, пов`язані з діями ПрАТ «Київобленерго», позивачем не надано. Вважають, що Товариством не допущено порушень жодної норми законодавства, які б дозволяли пов`язати витрати ОСОБА_1 щодо купівлі ліків та виною відповідача, що зумовило такі витрати. Вимоги щодо стягнення моральної шкоди також вважають безпідставними та необґрунтованими, оскільки Товариством права позивача не порушувалися, і позивачем не підтверджено факт заподіяння моральної шкоди жодним доказом, а отже, вважають підстави для стягнення такої шкоди відсутні..

Ухвалою суду від 13.06.2019 р. залучено до участі у справі в якості третіх осіб(нових власників квартири)- ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 ( а.с.187,188 т.1).

Ухвалою від 08 липня 2019 року( а.с.199 т.1) закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача-адвокат Динник О.В. позов та обставини викладені в ньому підтримали, та зазначили, що встановлено неправомірність дії відповідача по відношенню до позивача та неправомірне звернення до суду про стягнення з позивача ОСОБА_1 боргу. Все це важко вплинуло на моральний стан та стан здоров`я позивачки, так як її 80 років, та довелося докласти чимало зусиль для відновлення свого порушеного права та повернення і без того мізерної пенсії з якої з вини відповідача у неї відраховували значну суму. З наведених підстав, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_10 у судовому засіданні заперечував щодо позову та просив відмовити у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Одночасно зазначив, що доказів щодо протиправних дій або бездіяльності ПрАТ «Київобленерго», внаслідок яких позивачу завдано моральну шкоду суду надано не було. Звернення ПрАТ «Київобленерго» до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування заборгованості за спожиту електроенергію не підпадає під критерії протиправної дії, а є формою захисту своїх порушених справ у частині несплати заборгованості за спожиту електроенергію. Зазначив, що позивачем ОСОБА_1 не доведено обставин і підстав, які зумовляють наявність моральної шкоди, та, зокрема, не надано обґрунтованих доказів, які б підтверджували факт заподіяння їй моральної шкоди саме діями ПрАТ «Київобленерго». Просив суд врахувати, що позивач є літньою людиною та купівля ліків є фактором, обумовлений її віком та особливостями фізичного здоров`я особи пенсійного віку.

Треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 у судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином - через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, за зареєстрованим місцем проживання та за останнім відомим місцем проживання, причину неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності та заперечень на позовну заяву до суду не направили.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши відзив та матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.13ЦПКУкраїни суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Відповідно до вимог ч.6 ст.81ЦПКУкраїни доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 11 квітні 2005 року позивач ОСОБА_1 продала квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 11.04.2005 р. та Інформаційною довідкою з державного реєстру( а.с.24.25,212).

Встановлено, Бориспільським міськрайонним судом Київської області 12 вересня 2016 року за заявою відповідача було видано судовий наказ № 2-н/З59/479/2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Київобленерго»» заборгованість в розмірі 7691 грн. 01 коп. та судові витрати в розмірі 689 грн. 00 коп. судового збору.( а.с.15 т.1).

Вказаний судовий наказ було направлено на примусове виконання до органів державної виконавчої служби.

Листом від 06.09.2017р. за № 9051/04, Бориспільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області (а.с. 21 т.1) повідомляє, що згідно постанови № 2-н/359/479 від 23.12.2016 р. на користь ПАТ « Київобленерго» з пенсії ОСОБА_1 було відраховано: -травень 2017 р.-282,36 грн., -червень 2017 р.-282,36 грн., -липень 2017 р.-282,36 грн.; та по постанові ВП № 53319498 від 04.04.2017 р. на користь ВДВС ГТУЮ у Київській області було відраховано з пенсії ОСОБА_1 виконавчий збір та витрати:-травень 2017 р. -31,37грн., червень 2017 р.-31,37грн., липень 2017 р.-31.37 грн., серпень 2017 р.-31,37грн. сума 313,73 грн., яка була відрахована у вересні 2017р. з пенсії ОСОБА_1 , буде повернута у жовтні 2017р.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2017 року (а.с.16 т.1), заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задоволено, скасовано судовий наказ судді Бориспільського міськрайонного суду від 12 вересня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ « Київобленерго» заборгованості по оплаті послуг з постачання електричної енергії в розмірі 7691 грн.01коп. та витрат на оплату судового збору в розмірі 689 грн.

За змістом вказаної ухвали від 08.08.2017 р., скасовуючи судовий наказ, суд врахував, що 11 квітня 2005 року ОСОБА_1 відчужила квартиру АДРЕСА_3 , у власність ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , на підтвердження чого надала до суду: договір купівлі-продажу квартири. Також зі змісту ухвали вбачається, що розгляд заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу відбувався за її участю, за участю її представника адвоката Динник О.В., а також за участю представника стягувача (ПАЬ «Київобленерго») Кошмана В.О. (а.с.16 т.1)

Одночасно встановлено, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області 12.01.2018 року заяву ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення задоволено, застосовано поворот виконання судового наказу № 2-н/359/479/2016, виданого 12.09.2016 року Бориспільським міськрайонним судом за заявою ПАТ «Київобленерго» в особі Бориспільського районного підрозділу ПАТ « Київобленерго» про стягнення заборгованості за послуги з електропостачання в розмірі 7691,01грн. з ОСОБА_1 , стягнуто з ПАТ « Київобленерго» на користь ОСОБА_1 847 грн.08коп. розміру здійсненого стягнення за судовим рішенням. ( а.с.17 т.1).

На виконання ухвали про поворот виконання судового рішення, ПрАТ «Київобленерго» перерахувало ОСОБА_1 кошти в розмірі здійсненого стягнення за судовим рішенням 847,08 грн., що підтверджується платіжним дорученням №163 від 02 лютого 2018 року( а.с.129т.1).

Крім того, встановлено, що 25.10.2017 р. ПАТ «Киїобленерго» звернулось з позовом до суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 17619,53 грн. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18,19,20 т.1).

Як стверджував представник відповідача під час даного судового розгляду, ПрАТ «Київобленерго» звернулося до суду з позовом за захистом своїх порушених прав, у зв`язку з наявністю заборгованості за спожиту електричну енергію, яка обліковувалася за вказаною вище адресою за ОСОБА_1 , так як остання , як споживач електричної енергії, ні в квітні 2005 році, коли була відчужена квартира, ні в подальшому аж до червня 2017 року, не вчинила жодних дій щодо повідомлення ПАТ «Київобленерго» про намір припинити користування електричною енергією, провести остаточні розрахунки та подати відповідну заяву про розірвання договору. Договір на користування електричною енергію з новим власником ОСОБА_5 було укладено 07.09.2017р., після чого вже в процесі підготовчого провадження по справі, порушеній за позовом Товариства до ОСОБА_1 , ПрАТ «Київобленерго» було подано заяву про заміну неналежного позивача ОСОБА_1 , належними відповідачами - громадянами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 .

У цьому зв`язку суд звертає увагу на наступне.

Як визнано відповідачем та підтверджується змістом поданого відзиву (а.с.121 -на звороті т.1) 14.06.2017р. ОСОБА_1 звернулась до Бориспільського РП ПрАТ «Київобленерго» із заявами про розірвання договору про постачання електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 та щодо питання стягнення по виконавчому провадженню.

Крім того, суд звертає увагу, що позовна заява, з якою ПрАТ «Київобленерго» звернулось 25.10.2017 р. до суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 17 619,53 грн. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19-20 т.1) підписана представником ОСОБА_11 , тим самим, який брав участь у розгляді заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу (а.с.16 т.1).

Крім того, зі змісту ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2018 р., якою було залучено ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 в якості належних відповідачів за позовом ПрАТ «Київобленерго» про стягнення заборгованості за споживчою електроенергією (а.с.18 т.1), вбачається, що відповідне клопотання було заявлено представником позивача ОСОБА_11 .

Таким чином, судом встановлено беззаперечний факт, що на момент скасування судового наказу, яким з ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість за спожиту електроенергію, відповідачу ПрАТ «Київобленерго» в особі уповноваженого представника Кошмана В.О. стало відомо про те, що позивач у даній справі ОСОБА_1 відчужила належну їй квартиру по АДРЕСА_1 , на підтвердження чого вона подала відповідний договір-купівлі продажу квартири від 11.04.2005 року (а.с.212, 16 т.1).

Крім того, з 14.06.2017 відповідач отримав заяву позивача про розірвання договору з тих самих підстав. Цей факт визнаний відповідачем.

Отже, звернення до Бориспільського міськрайонного суду з позовом про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію по відчуженій позивачем квартирі в розмірі, 17619,53грн, що на 10000 гривень більший, ніж було зазначено в заяві про видачу судового наказу (а.с.15,19-20 т.1) , свідчить про недобросовісні дії з боку відповідача, зловживанням своїми цивільними правами.

Так, відповідно до вимог ч.ч.1-3 ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Як вбачається зі змісту ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 16 лютого 2018 року (а.с.18 т.1) у судове засідання, в якому було задоволено клопотання представника ПрАТ «Київобленерго» Кошмана В.О. про заміну неналежного відповідача, відповідач у вказаній справі ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 направили до суду заяву, якою просили проводити розгляд за їхньої відсутності.

Наведене свідчить, що для захисту своїх інтересів позивач у даній справі ОСОБА_1 була вимушена повторно звертатись за правовою допомогою, готувати та подавати клопотання до суду.

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Дослідивши надані сторонами докази та проаналізувавши встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи, суд вважає, що позовна вимога про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 8232 грн.21 коп. щодо понесених витрат на придбання ліків та 125 грн.48 коп. стягнутих коштів виконавчого збору задоволенню не підлягає, оскільки на підтвердження доводів позивача, що саме неправомірними діями відповідача по відношенню до неї та неправомірним зверненням до суду про стягнення з неї боргу було заподіяно вказані матеріальні збитки, доказів суду не надано.

Так, з виписки з амбулаторної картки позивача (а.с.23 т.1) встановлено, що, починаючи з листопада 2016 року ОСОБА_1 неодноразово зверталась до лікарів невролога та кардіолога зі скаргами на погіршення стану здоров`я та в неї було діагностовано ряд захворювань: ДЕП ІІ ступеню (дисциркуляторна енцефалопатія) з вестибуло-координаційними розладами, цереброастенічним синдромом, менінгіома правої тім`яної області, кардіосклероз, атеросклероз аорти, СН І (серцева недостатність), гіпертонічна хвороба ІІ ступеню. Внаслідок встановлених їй діагнозів, ОСОБА_1 отримувала призначення лікарських препаратів та, вочевидь, отримувала лікування.

Враховуючи вік і стан здоров`я позивача, суд дійшов висновку, що позивачем не обґрунтовано та не доведено, що погіршення стану здоров`я відбулось у зв`язку з протиправними діями відповідача, а понесені позивачем витрати на придбання ліків не були здійсненні у зв`язку з лікуванням виявлених у неї хвороб.

Крім того, встановлено, та не заперечується сторонами, у процесі розгляду заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення позивач не наполягала на поверненні коштів у розмірі 125,48 грн. з державного бюджету, з огляду на що судом таке рішення й не приймалося.

Таким чином, стягнуті з ОСОБА_1 витрати виконавчого провадження та виконавчий збір у розмірі 125,48 грн. повинні бути повернуті (стягнуті) з рахунків органів державної виконавчої служби, тому правові підстави для покладення цих витрат на ПрАТ «Київобленерго» відсутні.

При цьому суд враховує, що перше звернення ПрАТ «Київобленерго» до суду із заявою про видачу судового наказу відбулось ,зокрема, внаслідок того, що позивачем ОСОБА_1 , як споживачем послуг з користування електричною енергією, та третіми особами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_8 не було дотримано встановлених правил користування електричною енергією та не було повідомлено відповідача, як електропостачальника про зміну власника квартири, а саме: про розірвання договору з ОСОБА_1 та укладення договору з Ревтовими.

Так, відповідно до вимог п.6 «Правила користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою КМУ від 26.07.199 №1357НКРЕ від 31.07.96 № 28, в редакції, що була чинна на момент відчуження позивачем квартири по АДРЕСА_1 , було передбачено, що, у разі прийняття рішення про припинення користування електричною енергією побутовий споживач не пізніше ніж за сім робочих днів подає електропостачальнику письмову заяву про розірвання договору, в якій зазначає день припинення електропостачання на об`єкт побутового споживача. У зазначений у заяві день представник електропостачальника разом із побутовим споживачем проводить контрольний огляд вузла обліку та здійснює відключення електроустановок об`єкта побутового споживача від електричних мереж та вживає заходів для запобігання самовільному підключенню.

За змістом пункту 7 Правил, для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об`єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією. Після чого енергопостачальник протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості підключає квартиру або об`єкт побутового споживача до електропостач

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 50000 грн., суд дійшов висновку про необхідне і можливе часткове задоволення заявлених вимог.

Згідно зі ст. 23 Цивільного Кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав. Моральна шкода також полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно висновку, викладеного в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про Судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, зі змінами і доповненнями, передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір належного позивачу відшкодування завданої моральної шкоди та враховуючи характер, глибину моральних страждань позивача, що носили характер простих переживань з приводу відволікання на врегулювання спору та судових процесів з осені 2017 року (з часу відкриття провадження у цивільній справі за позовом ПрАТ «Київобленерго» - а.с.18 т.1) по середину лютого 2018 року (по дату заміни наналежного відповідача на нових власників квартири ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 а.с.18 т.1), що спричинило втрату нормального ритму життя позивачу, яка є пенсіонером та інвалідом 3 групи, внаслідок чого позивач була вимушена вживати додаткових зусиль: звертатись до адвоката, звертатись до суду, а також ті моральні страждання, що вочевидь були завдані позивачу внаслідок протиправних дій відповідача щодо звернення з позовом про стягнення 17619 грн.53 коп., суд дійшов висновку, що заявлений розмір моральної шкоди є необґрунтовано завищеним, тому підлягає частковому задоволенню в розмірі 1762 грн.

Визначений судом розмір відшкодування є співмірним з розміром мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що був встановлений на момент звернення позивача з даним позовом до суду, та становить 10% від тієї суми, щодо безпідставного стягнення якої з позивача ПрАТ «Київобленерго» зверталось з позовом до суду в жовтні 2017 року, який на переконання суду є достатнім відшкодуванням заподіяної позивачу моральної шкоди.

При цьому суд також враховує, що інститут відшкодування моральної шкоди має сприяти компенсації фактично завданої немайнової шкоди, та має відповідати загальним засадам цивільного законодавства, а не слугувати неправомірному збагаченню особи, яка звернулась за таким відшкодуванням, за рахунок особи, яка заподіяла таку шкоду, отже відповідати засадам справедливості, добросовісності, розумності.

Вирішуючи питання щодо розподілу понесених судових витрат, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 704,80грн. за позовну вимогу майнового характеру та 1762,00грн. за позовну вимогу немайнового характеру, що підтверджується квитанцією № 185 від 15.03.2018 р. та квитанцією № 179 від 15.03.2018 (а.с.1,2).

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Судом встановлено, що згідно квитанції № 179 від 15.03.2018 ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в сумі 1762,00 грн. за вимогу немайнового характеру, розмір ставки якого у відповідності до ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» становив 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 704,80 грн.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_1 надміру сплачений судовий збір в розмірі 1057,20грн.

За приписами статті 141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 266, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (юридична адреса: 04136, м. Київ, вул. Стеценка, 1-а, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ), моральну шкоду в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (юридична адреса: 04136, м. Київ, вул. Стеценка, 1-а, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ), судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 гривні 80 копійок (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ), надміру сплачений судовий збір в розмірі 1057 гривні 20 копійок (одна тисяча п`ятдесят сім гривень двадцять копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 09 липня 2020 року.

Суддя: І. В. Муранова-Лесів