Справа № 306/2259/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 жовтня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

судді-доповідачки Готри Т.Ю.,

суддів Кондора Р.Ю., Бисаги Т.Ю.,

за участі секретарки судових засідань Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 27 липня 2020 року, постановлену суддею Вінер Е.А.,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Ухвалою Свалявського районного суду від Закарпатської області від 27.07.2020 позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вважає, що у суду не було підстав для залишення без розгляду його позовної заяви, оскільки така містить його клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження та без його участі, а також він не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Сторони у судове засідання не зявилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином (під розписку), а тому їх неявка, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідачку, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, на підставі ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що позивач повторно не з`явився в судове засідання, а саме: 28.05.2020 на 09:30 та 27.07.2020 на 11:00, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив і заяву про розгляд справи у відсутності позивача не подавав.

Колегія суддів із висновком суду першої інстанції погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Отже, відповідно до зазначених норм закону залишення позову без розгляду у випадку повторної неявки позивача в судове засідання є можливим лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач про судове засідання, призначене на 28.05.2020 на 09:30 був повідомлений 02.06.2020 (а.с. 78), тобто вже після судового засідання, що не є належним повідомленням, оскільки відповідно до вимог ч.ч. 5, 8 ст. 128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова-повістка-повідомлення завчасно; днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

Про судове засідання призначене на 27.07.2020 на 11:00 позивач був повідомлений відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, 11.06.2020, про що свідчить розписка (а.с. 79).

Вище наведені обставини виключають можливість застосування судом положень ч.5 ст.223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Окрім цього, позивач у позовній заяві просив розглядати справу без його участі, в якій не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

А тому, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п.6 ч.1 374 ЦПК суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню в справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З огляду на наведене, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 27 липня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідачка

Судді