ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1501/19
Провадження №2/477/218/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді - Глубоченка С.М.

за участі секретаря судового засідання - Оселедченко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,

про визнання права власності на частину спадкового майна

в порядку спадкування за заповітом,

та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності

на частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 3/4 частини земельної ділянки, площею 14,45 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 20 серпня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2019 року у справі замінено первісного відповідача Галицинівську сільську раду Вітовського району Миколаївської області на належного відповідача ОСОБА_2 .

16 жовтня 2019 року відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому просить встановити факт родинних відносин між нею та її батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за нею право власності на 1/4 частини земельної ділянки площею 1,50 га, кадастровий номер :08:000:0194 та земельної ділянки площею 12,95 га, кадастровий номер :08:000:0195, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в межах території Прибузької сільської ради Вітовського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом 06 листопада 2019 року ухвалою суду прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

06 листопада 2019 року позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 подала до суду уточнену позовну заяву, у якій уточнила позовні вимоги та просила визнати за нею право власності на 3/4 частини земельної ділянки площею 12,95 га, кадастровий номер :08:000:0195 та земельної ділянки площею 1,50 га, кадастровий номер :08:000:0194, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

06 листопада 2019 року від позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, згідно якого вона вимоги за зустрічним позовом визнала в повному обсязі та не заперечувала щодо його задоволення.

Крім цього, 06 листопада 2019 року відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 надіслала відзив на позовну заяву, в якому уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 визнала повністю та на заперечувала проти їх задоволення.

У судове засідання позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 та її представник - адвокат Карпенко Олександр Миколайович не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, до суду надіслали письмові заяви, в яких зустрічні позовні вимоги визнали в повному обсязі, підтримали свої позовні вимоги та просили суд розглянути справу за їх відсутності.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 та її представник - адвокат Серебрякова Л.В. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надіслала до суду заяву в якій повністю визнала первісний позов, підтримала зустрічні позовні вимоги та просила справу розглянути за її відсутності.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального та відеозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до частини 6 статті 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більше як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Складання повного рішення судом відкладено до 20 січня 2020 року з урахуванням вихідних та святкових днів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд установив наступні факти та відповідні правовідносини.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с.119).

Згідно частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України).

За життя, 14 грудня 2006 року ОСОБА_3 склав заповіт, який зареєстровано в реєстрі за №492, відповідно до якого належну йому земельну ділянку, яка належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії МК №2756 від 20 вересня 2002 року, площею 14,45 га, яка складалась із двох земельних ділянок площею 12,95 га та 1,50 га, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Прибузької сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, заповів ОСОБА_1 (а.с.4).

Згідно частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 та частина перша статті 1273 ЦК України).

Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

15 листопада 2018 року ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та прийняла спадщину вказану в заповіті (а.с.118).

Отже, ОСОБА_1 у встановлений законом термін прийняла спадщину після смерті свого батька.

З матеріалів дослідженої у судовому засіданні спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 №106/2018 убачається, що крім ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_2 (а.с.118 зворотна сторона).

Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 29 листопада 1996 року ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Степова Долина Жовтневого району Миколаївської області (а.с.74).

05 лютого 2019 року ОСОБА_2 звернулась до Інгульського районного у місті Миколаєві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо внесення змін до актового запису про шлюб від 21 липня 1978 року №122 щодо зміни прізвища дружини до реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », однак їй було відмовлено, оскільки на момент реєстрації шлюбу нею було подано паспорт на прізвище « ОСОБА_4 » (а.с.59).

Відповідно до свідоцтва про народження від 24 лютого 1955 року серії НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Степова Долина Жовтневого району Миколаївської області народилася ОСОБА_6 батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (а.с.51).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 05 грудня 2018 року №7 ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , який розірвано 20 червня 1978 року та після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_4 » (а.с.52,53).

Враховуючи досліджені докази, суд дійшов висновку про підтвердження факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як доньки та батька.

Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 є спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_3 за законом.

Відповідно до приписів статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Згідно статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» непрацездатні громадяни це особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Відповідно частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» умовою призначення пенсії за віком за наявності відповідного трудового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними 55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно.

На час відкриття спадщини ОСОБА_2 є пенсіонером за віком, тобто непрацездатною та має право на обов`язкову частку в спадщині, а саме на половину частки яка б належала їй у разі спадкування за законом яка складає 1/4 частку.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії МК №2756 від 20 вересня 2002 року ОСОБА_3 належала земельна ділянка, площею 14,45 га, яка складалась із двох земельних ділянок площею 12,95 га та 1,50 га, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Прибузької сільської ради Жовтневого району Миколаївської області (а.с.9).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15 жовтня 2019 року №НВ-019 земельній ділянці площею 1.50 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Прибузької сільської ради Вітовського району Миколаївської області присвоєно кадастровий номер :08:000:0194 (а.с.66-67).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07 жовтня 2019 року №НВ-019 земельній ділянці площею 12.95 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Прибузької сільської ради Вітовського району Миколаївської області присвоєно кадастровий номер :08:000:0195 (а.с.69-70).

Вартість зазначеної земельної ділянки станом на день звернення до суду становить 187850,00 грн (а.с.18).

Згідно частини першої статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Державного нотаріусом Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 02 липня2019 року сторонам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.19,29).

Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Сторони в відзивах від 06 листопада 2019 року визнали вимоги первісного і зустрічного позову (а.с.89,90-91).

Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

На думку суду, визнання позовних вимог відповідачем як за первісним позовом так і за зустрічним позовом не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вказане визнання судом приймається.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбаченого статтею 16 ЦК України.

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки встановлення цього факту необхідне для оформлення в нотаріальному порядку спадщини за законом, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись статтями 259, 265, 268, 315, 319 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Первісний позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 3/4 частини земельної ділянки площею 1,50 га, кадастровий номер :08:000:0194 та 3/4 частини земельної ділянки площею 12,95 га, кадастровий номер :08:000:0195, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в межах території Галицинівської (Прибузької) сільської ради Вітовського району Миколаївської області, що належали померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії МК №2756 від 20 вересня 2002 року.

Зустрічний позов задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на право власності на 1/4 частини земельної ділянки площею 1,50 га, кадастровий номер :08:000:0194 та 1/4 частини земельної ділянки площею 12,95 га, кадастровий номер :08:000:0195, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в межах території Галицинівської (Прибузької) сільської ради Вітовського району Миколаївської області, що належали померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії МК №2756 від 20 вересня 2002 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

- позивач за первісним та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ;

- відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 20 січня 2020 року.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО