Справа №:264/6243/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" жовтня 2020 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді САВЛУК Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред`явлення позову,

в с т а н о в и в:

21 вересня 2020 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського районного суду міста Маріуполь із заявою про забезпечення доказів до пред`явлення позову у наступний спосіб: «Витребувати у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксани Анатоліївни усі матеріали виконавчого провадження №62848968. Витребувати з ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» усі матеріали щодо даного заборгованості у розмірі 11006,90 гривень стосовно заявника, ОСОБА_1 ».

22 вересня 2020 року Іллічівським районним судом міста Маріуполь постановлено ухвалу про передачу заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва.

15 жовтня 2020 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дніпровського районного суду міста Києва заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред`явлення позову передано в провадження головуючого у справі судді Савлук Т.В.

Вивчивши матеріли заяви заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред`явлення позову на предмет дотримання вимог цивільного процесуального законодавства щодо форми та змісту поданої до суду заяви, суддя приходить до наступних висновків.

Забезпечення доказів - це оперативне закріплення у встановленому цивільним процесуальним законом порядку відомостей про факти, яке вчиняється суддею з метою використання їх як докази при розгляді та вирішенні цивільних справ у суці. Забезпечення доказів у жодному випадку не можна ототожнювати із їх дослідженням або оцінкою. Єдина мета забезпечення доказів - це їх фіксація для забезпечення можливості їх дослідження та оцінки при подальшому розгляді справи.

Відповідно до ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 116 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. ( ч. 2 ст. 116 ЦПК України)

Вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення доказів викладені у статі 117 Цивільного процесуального кодексу України.

Заява про забезпечення доказів подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти;

4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні;

5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів;

6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

За подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу (ч.4 ст.117 ЦПК України).

Відповідно до ч.5 ст.118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Таким чином, системний аналіз зазначених вище правових приписів ст.117 та ст.118 ЦПК України дозволяє дійти висновку про те, що розгляд заяви про забезпечення доказів в судовому засіданні з дотриманням вимог ч.ч.1, 2, 3 ст.118 ЦПК України може здійснюватись судом у разі відсутності підстав для повернення такої заяви.

Натомість недотримання заявником вимог ч.ч.1, 2, 3 ст.117 ЦПК України має наслідком повернення заяви про забезпечення доказів без її розгляду в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому ЦПК України.

З урахуванням наведеного, суддею встановлено, що подана ОСОБА_1 заява про забезпечення доказів подана без дотримання вимог пункту 4-6 ч.1 ст.117 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки за змістом та суттю поданої до суду заяви не можливо з`ясувати з яким позовом (заявою, скаргою) до суду в майбутньому має намір звернутись заявник, які його права та інтереси порушенні та підлягають відновленню у спосіб, визначений чинним законодавством, з урахуванням предмету та підстав позову, також заявником не долучено докази, які мали підтвердити факт попереднього звернення до зазначеного кола суб`єктів з метою отримання витребуваної інформації, серед іншого шляхом ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, як сторона виконавчого провадження, та отримана відмова в отримані запитуваної інформації, що в сукупності дає підстави для постановлення ухвали про повернення заяви про забезпечення доказів суб`єкту звернення з підстав, передбачених ч.4 ст.117 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статями 116-118, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред`явлення позову, - повернути суб`єкту звернення.

Відповідно до положень ч.1та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

С у д д я