Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Виниченко Л.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу № 755/10961/20 за позовом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 24 269,35 грн., збитків від інфляції в сумі 2 250,31 грн., трьох відсотків річних у розмірі 1 294,53 грн., пені у розмірі 53,84 грн., а всього 27 868,03 грн., та судових витрат.

Позовні вимоги мотивовано тим, що КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» передано на обслуговування житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 06.08.2001 року № 296.

Позивач зазначає, що з відповідачем, який є власником квартири АДРЕСА_2 , укладено 24.07.2001 року договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, відповідно до якого представник власника будинку забезпечує обслуговування та ремонт житлового будинку за адресоюбул. Верховної Ради, 21-Б, а також утримання прибудинкової території, надання комунальних послуг, а співвласник бере участь у витратах на виконання названих робіт і оплачує отримані комунальні послуги. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про участь у витратах, у ОСОБА_1 виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг за період з грудня 2016 року по вересень 2019 року в сумі 24 269,35 грн.

З посиланням на ст. 162 ЖК України, ст. ст. 526, 625 ЦК України, ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 137 ЦПК України, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості 24 269,35 грн.; з 01.07.2017 р. по 30.04.2020 р. збитки від інфляції в сумі 2 250,31 грн. та три проценти річних у розмірі 1 294,53 грн.; з 01.06.2019 року по 01.03.2020 року пеню у розмірі 53,84 грн.; судові витрати з урахуванням оплати правничої допомоги в сумі 1500 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.08.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву (а.с. 27-29). Ухвала суду про відкриття провадження у справі була отримана відповідачем 29.08.2020 року, що підтверджується повідомленням Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 32).

16.09.2020 року до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог з посиланням на те, що в порушення взятих на себе зобов`язань за укладеним договором позивач не надавав в повному обсязі житлово-комунальних послуг, про що відповідач неодноразово повідомляв позивача листами від 15.02.2017 р., від 27.03.2017 р., від 18.04.2018 р., в тому числі направлялись адвокатські запити від 04.06.2019 р., від 29.07.2019 р., відповідач ухилявся від надання витребуваних документів в порушення ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Жодний поточний ремонт або обслуговування будинку АДРЕСА_1 позивачем не здійснювалось, інакше стан будинку не перебував би в занепаді, послуги з освітлення місця загального користування не надаються, про що свідчать фотокопії зроблені біля будинку та технічних приміщень будинку; прибирання значної частини прибудинкової території здійснюється власними засобами консьєржів будинку, грошові кошти якому сплачуються власниками приміщень самостійно та які не перебувають у трудових відносинах з позивачем; не здійснюється прибирання сходових кліток. Наразі вивезення сміття здійснюється іншою підрядною організацією, позивачем не було забезпечено внесення змін до складової тарифу, що фактично призводить до подвійної сплати таких послуг. Позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження якості та обсягу наданих послуг або надання послуг взагалі. Позивач впродовж останніх років систематично ухиляється від надання відповідачу документів, які б підтверджували надання виконавцем послуг, що свідчить про те, що такі послуги не надаються, а взяті на себе позивачем зобов`язання не виконуються. В порушення норм чинного законодавства позивачем було відчужено власникам квартир в будинку технічний поверх будинку, що призвело до зміни системи водовідведення, опалення, площі нежилових приміщень в будинку, що ніяким чином не призвело до зниження тарифу або його перерахунку (а.с. 34-40).

22.09.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив у якій представник позивача Братищенко Ю.О. просить задовольнити позов у повному обсязі, покласти на відповідача витрати на правову допомогу в сумі 2 700 грн. У відзиві зазначено, що за період виникнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з грудня 2016 р. по вересень 2019 року відповідач жодного разу не викликав представника позивача для складання та підписання акту-претензії споживача, що є належним та допустимим доказом факту ненадання житлово-комунальних послуг, тому посилання відповідача на листи та адвокатські запити, що підтверджують лише його незгоду з якістю наданих послуг за період виникнення заборгованості, як підставу на звільнення її оплати та/або перерахунок платежів, є необгрунтованими (а.с. 87-90).

Ухвалою суду від 28.09.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 98, 99).

30.09.2020 року до суду надійшли подані представником відповідача ОСОБА_3 заперечення на відповідь на відзив з проханням відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві, також зазначена судова практика викладена у постановах Верховного Суду (а.с. 102-106).

Ухвалою суду від 24 грудня 2020 року подані представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 клопотання про витребування доказів залишено без задоволення та заяву про виклик свідків залишено без розгляду.

У відповідності ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Частини 2, 3 вказаної статті регламентують, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує ціну позову, значення справи для сторін.

При цьому згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Таким чином, суд з урахуванням предмету спору, ціни позову, наданих сторонами доказів, відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив, вважає за доцільне у даній справі проведення спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі доказами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачє власником квартири АДРЕСА_2 загальною площею 134 кв.м., що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на квартиру від 10.07.2001 року виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації (а.с. 7).

Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно пункту 2.1 Статуту Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» у новій редакції, затвердженого розпорядженням КМДА від 19.07.2000 року № 1205 із подальшими змінами від 10.01.2018, підприємство створене з метою задоволення потреб фізичних та юридичних осіб щодо забезпечення експлуатації та/або житлових і нежитлових приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, отримання прибутку від своєї діяльності, замовлення нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту (а.с. 4-5).

Згідно пункту 2.2.1 Статуту, підприємство надає житлово-комунальні послуги споживачам відповідно до укладених договорів.

Наказом Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації «Про передачу житлових будинків на обслуговування в КП «Житло-сервіс» від 06.08.2001 року № 296 визначено передати на обслуговування Комунальному підприємству з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с. 3).

24 липня 2001 року між КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» та відповідачем укладено Договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території (далі - договір, а.с. 6).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`у редакції чинній на час спірних правовідносин,якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно пунктів 2.1.1, 2.1.2 укладеного між сторонами договору, позивач зобов`язувався забезпечити виконання всього комплексу робіт по утриманню будинку, прибудинкової території та створенню необхідних умов для проживання в будинку у відповідності до Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій. Надавати відповідачу житлово-комунальні послуги згідно розцінок і тарифів по додатку до договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території.

Згідно пункту 2.2.3 договору, відповідач зобов`язувався не пізніше останнього дня поточного місяця вносити плату на рахунок позивача за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будинку, технічне обслуговування будинку, ремонт, комунальні та інші послуги.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 грудня 2016 року по 31 серпня 2019 року у розмірі 24 269,35 грн. (а.с. 8).

Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у редакції яка діяла на час спірних правовідносин до 01.05.2019 року, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідач посилається на ненадання та надання неякісних позивачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

На спростування позовних вимог відповідачем надано копії заяв від 15.02.2017 р., від 27.03.2017 р., від 18.04.2018 р., від 04.06.2019 р., від 29.07.2019 р. які подавались позивачу відповідачем та представником відповідача за адвокатськими запитами з вимогами надати розрахунки щомісячних платежів за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги; перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів; акти виконаних робіт та акти приймання-передачі наданих послуг по утриманню та обслуговуванню прибудинкової території за січень, лютий 2017 р.; інформацію у тому числі про періодичність прибирання прибудинкової території, сходових кліток, вивезення побутових відходів, технічного обслуговування ліфтів, внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, внутрішньобудинкових електричних систем, освітлення місць загального користування та службових приміщень, виконання ремонтних робіт, найменування підрядної організації, яка здійснює вивезення твердих побутових відходів; надати копії документів щодо обслуговування будинку та внутрішньо-будинкових мереж, актів виконаних робіт, ким вони виконувались, кошторисів, ціни, об`єму виконаних робіт (а.с. 41, 45-48, 60, 61, 68, 69).

На звернення відповідача позивачем надавались відповіді від 24.02.2017 р., від 22.05.2018 р., від 19.06.2019 р., від 09.08.2019 р. з повідомленнями щодо зміни тарифів; періодичності надання житлово-комунальних послуг; про прибирання та періодичності такого прибирання робітником позивача прибудинкової території і місць загального користування, про дні тижня по вивезенню твердих побутових відходів підрядною організацією, розміру площі прибудинкової території, переліку засобів для прибирання; періодичності технічного обслуговування ліфтів, внутрішньо-будинкових мереж холодного, гарячого водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, мереж електропостачання, контролю за роботою приладів освітлення в місцях загального користування, про виконані роботи по поточному ремонту, з ремонту циркуляційного насосу гарячого водопостачання, ремонту ліфту, штукатурних робіт на сходовій клітині; також вказувалось, що із запитуваною інформацією та зняття копій відповідач може ознайомитися у приміщенні КП «Житло-сервіс». До відповідей на запити додатками були копії розпорядження КМДА від 02.12.2016 р.; розрахунків складової тарифу; структури, періодичності та строків надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; структури тарифів на послуги з утримання будинку; схеми прибудинкової території, складових тарифу (а.с. 42-44, 49, 50-59, 63-67, 71).

За нормою п. 1 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV, який був чинний до 01.05.2019 р., виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Відповідно положень ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV, який був чинний на час спірних правовідносин до 01.05.2019 р., у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором.Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі.Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.

Вищевказана норма закону кореспондується зі ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII, якою встановлено порядок оформлення претензій споживачів, що введений в дію з 01.05.2019 року.

Постановою Кабінету Міністрів Українивід 11 грудня 2013 р. № 970 затверджено Порядок проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі.

Відповідно до пункту 11 зазначеного Порядку, у разі надходження актів-претензій від споживачів за формою згідно з додатком 1 та прийняття виконавцем рішення про їх задоволення перерахунок проводиться протягом наступного місяця з дати отримання виконавцем акта-претензії. Акт-претензія реєструється уповноваженими особами виконавця у журналі реєстрації актів-претензій згідно з додатком 2.Перерахунок за актом-претензією проводиться для усіх споживачів будинку, яким не були надані послуги.Невиконання певного виду робіт, пов`язаних з наданням послуг, у зв`язку із ненастанням строку їх виконання за планом або графіком, складеним виконавцем, не є підставою для проведення перерахунку за актом-претензією.

З наданих відповідачем письмових запитів до позивача неможливо з`ясувати за який саме період часу та які види послуг не надавались позивачем відповідачу, цими зверненнями витребовувалась інформація, долучені до відзиву фотознімки не ідентифікують адреси приміщення де вони були зроблені та дати зображення на них.

В матеріалах справи відсутні докази про виклик відповідачем представника КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» для складення та підписання акта-претензії споживача, а також про звернення відповідача із актом-претензією про неналежне надання або ненадання послуг, складеного та підписаного ОСОБА_1 , як споживачем, та двома споживачами - особами, які проживають в будинку АДРЕСА_1 , у зв`язку з неприбуттям представників позивача за викликами відповідача для перевірки кількості та/або якості послуг, які надавалися КП «Житло-сервіс».

При вирішенні спору суд враховує правову позицію викладену з подібних правовідносин у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 р. по справі № 521/6969/15-ц, відповідно якої належним підтвердженням доводів відповідача про те, що житлово-комунальні послуги, надані позивачем за якісними та кількісними показниками не відповідають вимогам законодавства, є докази звернення відповідача із претензіями до позивача та складання між сторонами акта - претензії. Відповідно до частин першої та п`ятої статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, у якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються у суді. Споживач має право на досудове врегулювання спору шляхом задоволення пред`явленої претензії.

У вищевказаній постанові суду касаційної інстанції зазначено, що суди попередніх інстанцій (якими частково було задоволено позов про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у межах строку позовної давності) дійшли вірного висновку про те, що наявні у матеріалах справи заяви відповідача адресовані начальнику дільниці комунального підприємства підтверджують лише факт звернення відповідача з проханням виконати певні роботи та надати інформацію щодо переліку послуг, графіка їх надання та структури тарифу, але не є актами-претензіями у розумінні статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

З помісячного розрахунку заборгованості убачається, що за спірний період нарахування боргу на загальну суму 24 269,35 грн. за утримання будинку та прибудинкової території проведене за грудень 2016 р. за тарифом 3,36/4,81 грн./кв.м. в сумі 519,19 грн.; з січня 2017 р. по лютий 2018 р. включно за тарифом 4,81 грн./кв.м., що становить щомісячну оплату 644,54 грн. з розрахунку загальної площі квартири відповідача 134 кв.м.; з березня 2018 року за тарифом 7,34 грн./кв.м., що становить щомісячну оплату 983,56 грн. Відповідач сплачував кошти в лютому 2017 р. в сумі 820,08 грн. та в березні, квітні, травні, червні, липні 2017 року щомісячно по 410,04 грн., а всього на суму 2 870,28 грн.

Позивачем застосовано тарифи 4,81 грн./м.кв. та 7,34 грн./м.кв. відповідно до Порядку формування тарифів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2015 № 515, розпорядження КМДА від 12.02.2018 р. № 211 (а.с. 44, 59, 67).

Пунктами 3.2.1, 3.2.3 укладеного між сторонами договору визначено, що відповідач має право вимагати, при необхідності, від позивача позапланового огляду для виявлення стану конструкції і технічного обладнання квартири та житлового будинку. Відшкодувати за рахунок позивача збитки, що йому завдані внаслідок невиконання чи неякісного виконання договірних зобов`язань, вказаних в пунктах 2.1.1, 2.1.2 договору.

Натомість, відповідач із заявами та/або претензіями стосовно порушень виконання зобов`язань з боку позивача щодо належного обслуговування будинку та прибудинкової території і усунення таких порушень до останнього не звертався.

За викладених обставин суд позбавлений можливості провести перерахунок житлово-комунальних послуг у зв`язку з їх ненаданням чи неналежним виконанням таких послуг, також відповідачем не надано свого розрахунку, який би він вважав вірним, з урахуванням складових тарифів, отриманих відповідачем від позивача за його зверненнями із зазначенням конкретного виду послуг, які не надавались та їх періоду з відрахуванням оплат за такими послугами.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, суд вважає, що вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.12.2016 р. по 31.08.2019 р. у розмірі 24 269,35 грн. підлягають задоволенню.

Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 Цивільного кодексу України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом України по справі № 6-68цс12 від 20.06.2012 р., по справі № 6-59цс13 від 30.10.2013 р., по справі № 6-2023цс15 від 16.12.2015р.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року №45 зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, визначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги устроки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, ураховуючи порушення відповідачем виконання зобов`язань по сплаті житлово-комунальних послуг підлягає стягненню з відповідача за період з 01.07.2017 р. по 30.04.2020 р. три відсотки річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 1 294,53 грн. та інфляційні нарахування у розмірі 2 250,31 грн., що відповідає складеному позивачем розрахунку, який перевірений судом.

Згідно частини 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII, у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги.

Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню у межах заявлених вимог за період з 01.06.2019 р. по 31.03.2020 року у розмірі 53,84 грн.

З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

При вирішенні питання розподілу судових витрат суд враховує наступне.

Відповідно частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно положень частини 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Представник відповідача у поданому позові зазначав розмір витрат на правову допомогу 1 500 грн. за підготовку та подання позовної заяви, у відповіді на відзив додатково вказав витрати на правничу допомогу у розмірі 1 200 грн.

На підтвердження понесених судових витрат позивачем надано копії Договору № 3-20 про надання правничої допомоги від 08.01.2020 року, який укладено між Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» та Адвокатським об`єднанням «Шенлі» в особі голови Ю.О. Братищенко, пунктами 4.5, 6.2, 6.4 якого адвокатському об`єднанню серед іншого надано право подавати і підписувати від імені позивача (замовника) позовні заяви, заяви, клопотання, заперечення та інші заяви по суті страви і з процесуальних питань; вартість окремих послуг визначена сторонами у Додатку № 1 до договору; встановлено здійснення оплати послуг виконавця шляхом перерахування коштів на банківський рахунок протягом 5 банківських днів після підписання акту виконаних робіт, з можливістю використання замовником відстрочки платежу відповідно п. 6.5 договору; Додаток № 1 до Договору про надання правничої допомоги№ 3-20 від 08.01.2020 року з переліком вартості послуг, у якому, зокрема, зазначено вартість послуги за підготовку заяв із процесуальних питань - 1 200 грн., за підготовку і подання позову до суду про стягнення боргу у порядку спрощеного позовного провадження із заявою про розгляд справи за відсутності позивача - 1 500 грн.; детальний опис робіт (надання послуг) за позовом КП «Житло-сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги; свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 5994 виданого на ім`я Братищенка Ю.О. ; довіреність позивача на ім`я Братищенка Ю.О. ; Акт виконаних робіт за травень 2020 року по договору про надання правничої допомоги № 3-20 від 08.01.2020 року на суму 207 600 грн.; вартість послуг за травень з найменуванням послуг, у перелік яких включено підготовку і подання позовної заяви про стягнення боргу з ОСОБА_1 вартістю 1 500 грн; виписка АТ КБ «ПриватБанк» за період з 17.07.2020 по 17.07.2020 на суму 207 600 грн. з призначенням платежу - сплата за правничу допомогу за 05.2020 р. за договором № 03-20 від 08.01.2020; детальний опис робіт (наданих послуг) у справі № 755/10961/20 про надання послуг по підготовці і подання позовної заяви про стягнення боргу вартістю 1 500 грн. та по підготовці заяви із процесуальних питань (підготовка відповіді на відзив)вартістю 1 200 грн., а всього 2 700 грн. (а.с.10-13, 15-21, 93).

Згідно норми частин 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно положень частини 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

За правилами частини 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Будь яких клопотань та доводів стосовно зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, стороною відповідача не заявлялось.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у цивільній справі справа № 372/1010/16-ц.

З огляду на ті обставини, що у позов задоволено в повному обсязі, суд покладає понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 2 700 грн. на відповідача.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір в дохід держави у 2 102 грн. (а.с. 22).

Керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 24 ЖК Української РСР, ст. ст. 11, 15, 16, 319, 322, 526, 625 ЦК України, Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45 зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, Порядком проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2013 р. № 970, ст. ст. 4, 5, 12, 76, 81, 89, 133, 137, 141, 259, 265, 268, 273, 274-279, 289, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 24 269 грн. 35 коп., три проценти річних у розмірі1 294 грн. 53 коп.,інфляційні нарахування у розмірі 2 250 грн. 31 коп., пеню у розмірі 53 грн. 84 коп., а всього суму 27 868 (двадцять сім тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн. 03 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» судовий збір у розмірі 2 102 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 2 700 грн., а всього суму 4 802 (чотири тисячі вісімсот дві) грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», місце знаходження: 02081, вул. Дніпровська набережна, 25-Б, ідентифікацій .

Відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків

Судове рішення складене 24 грудня 2020 року.

Суддя