Справа № 310/7397/20
Пр.2/310/2440/20
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 жовтня 2020 рокум. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Вайнраух Л.А. розглянула позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької обласної державної адміністрації про визнання права постійного користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачка 09.10.2020 звернулась до суду із позовом, згідно з яким просить визнати за нею право постійного користування земельною ділянкою, площею 0,085 га, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:019, яка розташована під належним ОСОБА_1 на праві власності об`єктом нерухомості нежитлової будівлі з належними до неї господарськими спорудами, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з 10.09.2009.

Справу передано в провадження визначеного головуючого судді 12.10.2020 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2020.

Суддя, перевіривши виконання вимог ст. 175-177 ЦПК України, встановила, що позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до п.4,5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Крім того, згідно з ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Зазначеним нормам позовна заява, яка надійшла на розгляд до суду, не відповідає у зв`язку із таким.

Так, в обґрунтування вимог ОСОБА_1 зазначає, що є власником об`єкта нерухомості нежитлової будівлі з належними до неї господарськими спорудами, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Із опису об`єкта нерухомості, що наведений у копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.09.2009 вбачається, що до складу нежитлової будівлі належать, зокрема, бак № НОМЕР_1 та заправочна колонка №5. Крім того, у доданих до позовної заяви письмових доказах (у копіях) вказаний об`єкт нерухомості значиться як майновий заправний комплекс, а згідно з технічним паспортом є автомобільним газозаправним пунктом.

Позивачка у копії заяви голови правління ЗАТ «Бердянський виноробний завод» та директора ДП «Бердянське АТП» згадується у статусі приватного підприємця, а відмова від частини земельної ділянки юридичної особи здійснюється саме для розміщення газозаправного комплексу. Проте, ці обставини не знайшли свого відображення у позовній заяві.

Слід зауважити, що позивачкою не зазначено, на якій підставі та за який саме об`єкт оподаткування (з урахуванням заявлених позовних вимог) нею сплачується земельний податок з 2013 року відповідно до її тверджень.

Заслуговує на увагу й те, що структура кадастрового номеру земельної ділянки, як параметру просторового індексування у системі кадастрового устрою України, який залишається незмінним протягом усього часу фізичного та юридичного існування земельної ділянки як єдиного цілого, що вказаний при викладенні позовних вимог, не відповідає нормативно затвердженій, адже не містить необхідних 19 цифр, й, відповідно, не містить чіткої інформація щодо розташування земельної ділянки, цільового призначення, меж та інших важливих даних.

Відсутнє у позовній заяві й зазначення цільового призначення земельної ділянки та не вказано, у зв`язку із чим ОСОБА_1 порушено питання про її відведення - у зв`язку із зміною цільового призначення або формуванням нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) відповідно до вимог ЗК України.

При цьому, витягу з Державного земельного кадастру, графічних матеріалів із місцем розташування та розміром земельної ділянки, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зокрема, щодо права власності на земельну ділянку Міністерства аграрної політики та продовольства України, як про це зазначено у позовній заяві, до суду в якості доказів в обґрунтування позовних вимог не надано.

Позивачка зазначає, що юридична особа - ЗАТ «Бердянський виноробний завод» припинена, проте, не надає доказів на підтвердження цієї обставини, при цьому, за змістом позовної заяви ДП «Бердянське агроторгове підприємство» користувалось спірною земельною ділянкою на підставі тотожного акта постійного користування, а, відповідно до доводів ОСОБА_1 , право постійного користування не було переоформлено юридичною особою, що потребує уточнення.

Слід наголосити, що відповідно до п. 1.2.5, 2.7 постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» №6 від 17.05.2011, спір, що виник внаслідок порушення права суб`єкта господарської діяльності на земельну ділянку, в тому числі органами державної влади та місцевого самоврядування, є спором про право цивільне і підлягає розгляду за правилами ГПК. Статтею 92 ЗК України передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають лише: підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації; релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування". Однак ця норма не обмежує і не скасовує право постійного користування земельними ділянками, набуте іншими особами в установлених законодавством випадках станом на 01.01.2002 (див. Рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005 у справі № 1-17/2005).

Тому підлягає уточненню, чи зареєстрована ОСОБА_1 в якості фізичної особи-підприємця та чи використовує земельну ділянку для здійснення господарської діяльності, оскільки ці обставини мають вирішальне значення для визначення предметної та суб`єктної юрисдикції спору й прийняття заяви до розгляду в порядку цивільного судочинства.

Також, у позовній заяві відсутні відомості про те, чи замовлялось ОСОБА_1 , як власницею нежитлового приміщення розроблення документації із землеустрою без надання дозволу органом виконавчої влади, та, в разі такого замовлення, чи подавалось письмове повідомлення з приводу цього разом із договором на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Всі наведені обставини відносяться до предмету доказування у справі.

Відповідно до ч.1,2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху в порядку ст. 185 ЦПК України, із наданням п`ятиденного строку для усунення вказаних недоліків з дня вручення ухвали.

Керуючись ст. 175-177, 185, 258-261 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької обласної державної адміністрації про визнання права постійного користування земельною ділянкою, - у зв`язку із виявленими, перерахованими вище недоліками, надавши позивачці строк п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для їх виправлення, шляхом подання до матеріалів справи уточненої позовної заяви, яка відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України та доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею (16.10.2020) та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А. Вайнраух