Справа №266/5351/20
Провадження№ 2/266/1019/20
УХВАЛА

22.10.2020 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області Курбанова Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Маріуполя з позовною заявою до Маріупольської міської ради про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що позовна заява повинна бути залишена без руху виходячи з наступного.

При вирішенні питання про відкриття провадження встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог ст. 177 ЦПК України, а саме позивачем не сплачено в повному обсязі судовий збір.

Згідно зі ст. ст. 175, 176 ЦПК України в позовній заяві вказується ціна позову, яка визначається вартістю майна.

Позивачем ціна позову не зазначена.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, відповідно ч. ч. 1, 2 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подачу позову майнового характеру, яка подана фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору залежить від ціни позову, а тому визначення ціни позову має важливе значення для визначення розміру судового збору.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до п.3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінетів Міністрів України №1440 від 10.09.2003 року, ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

За статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» № 2658-III від 12.07.2001 року незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

З огляду на те, що ціна позову за вимогу майнового характеру позивачем не зазначена, та потребує оцінки, не може бути перевірена судом відповідними доказами, зокрема звітом про оцінку майна станом на день подання позовної заяви до суду, а відтак відсутня можливість перевірки розміру судового збору, який позивачем в належному розмірі сплачений не був, а було сплачено лише 840,80грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, її необхідно залишити без руху для усунення позивачем виявлених недоліків, а саме для визначення ціни позову, яка повинна дорівнювати дійсній ринковій вартості спірного майна станом на день подання позовної заяви до суду, і підтверджена належними доказами, звітом про оцінку нерухомого майна, та сплати судового збору в належному розмірі за вимогу майнового характеру (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, (10510,00грн.).

На підставі викладеного і керуючись 175, 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним копії ухвали та попередити, що у разі невиконання ухвали у визначений строк, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Курбанова Н. М.