КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/8108/2020 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
У Х В А Л А

22 липня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Ігнатченко Н.В., Голуб С.А., Таргоній Д.О., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 січня 2020 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченої суми страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» (далі - ПрАТ «СК «Інгосстрах») звернулося до суду з вказаним вище позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 його користь 3 939,33 грн у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, та понесені судові витрати.

На обґрунтування позову зазначено, що 5 лютого 2016 року між ПрАТ «СК «Інгосстрах» та ТОВ «Автокредит Плюс» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № К2Н0СРS-16151RF, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 . 14 серпня 2016 року в м. Києві по вул. Драгоманова, 20 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «BMW 528», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті чого застрахований автомобіль отримав механічні ушкодження. Винним у скоєнні ДТП визнановідповідача, а відповідно до звіту № 115073/08/16 від 6 вересня 2016 року розмір заподіяної шкоди автомобілю страхувальника з урахуванням фізичного зносу складає 3 939,33 грн без ПДВ. На підставі страхового акту № И-7227789 від 10 листопада 2016 року позивач виплатив страхове відшкодування на користь ТОВ «Автокредит Плюс» за його заявою відповідно до умов договору у розмірі 3 939,33 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» згідно із полісом № АЕ / 6669858, тому обов`язок з відшкодування шкоди замість винуватця повинен нести страховик в межах встановленого ліміту відповідальності. Однак рішенням Господарського суду м. Києва від 23 листопада 2018 року у справі № 910/12858/18 ПрАТ «СК «Інгосстрах» було відмовлено у задоволенні позову до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» про стягнення виплаченого страхового відшкодування.

Посилаючись на те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного майнового страхування, переходить право вимоги до винної у ДТП особи відшкодувати завдану шкоду, позивач вважає свої права, передбачені статтею 27 Закону України «Про страхування», статтею 993 ЦК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порушеними та просить відшкодовувати заподіяну майнову шкоду саме за рахунок відповідача, як винуватця ДТП.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 січня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, тому ПрАТ «СК «Інгосстрах» безпідставно пред`явлено вимоги до ОСОБА_1 , як особи винної у скоєнні ДТП, про відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Як на підставу заявлених вимог зазначено, що позивач на відміну від обставин справи № 755/18006/15, на висновки Верховного Суду в якій послався суд першої інстанції, реалізував право вимоги, передбачене статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність і рішенням господарського суду у справі № 910/12858/18 встановлено, що у такого страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування згідно статті 37.1.4. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відтак, позов беззаперечно підлягає до задоволення, оскільки у розумінні статей 993, 1166, 1188 ЦК України, статті 27 Закону України «Про страхування» та норм статті 37.1.4. зазначеного вище Закону позивач в межах фактичних затрат, тобто, в межах виплаченої суми страхового відшкодування, має право вимоги до відповідальної за збитки особи, якою з урахуванням висновків господарського суду є виключно відповідач. Своїм рішенням суд першої інстанції, ігноруючи висновки господарського суду у справі № 910/12858/18, порушив норми статті 129-1 Конституції України, яка передбачає, що судове рішення є обов`язковим до виконання, також вимоги статті 18 ЦПК України, у зв`язку з чим безпідставно звільнив відповідача від його обов`язку відшкодувати шкоду та позбавив позивача його законного права на відшкодування виплаченого страхового відшкодування.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 6 травня 2020 року позивачу поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду, відкрито апеляційне провадження у справі та роз`яснено право відповідача подати відзив на апеляційну скаргу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання даної ухвали.

Відзив на апеляційну скаргу до суд не надійшов.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 3 червня 2020 року закінчено проведення підготовчих дій у справі та призначено її до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши мотиви оскаржуваного судового рішення, дослідивши доводи апеляційної скарги та вимоги, які були заявлені у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає зупиненню з наступних підстав.

Частиною другою статті 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 травня 2020 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду цивільну справу № 147/66/17 за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 23 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Так, зі змісту оскаржуваного судового рішення у справі, яку передано на Велику Палату, вбачається, що існує різна судова практика щодо визначення, чи втрачає потерпілий право на отримання захисту у межах позовної давності на загальних підставах шляхом пред`явлення позову про відшкодування шкоди до винуватця ДТП у разі, якщо ним втрачено право на отримання відшкодування від страховика/МТСБУ винної у ДТП особи з підстав пропуску строків, передбачених статтею 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Постановляючи вказану ухвалу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду виходив із наявності підстави, передбаченої частиною п`ятою статті 403 ЦПК України, оскільки передача цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики з метою забезпечення принципу правової визначеності в державі.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 8 липня 2020 року прийнято до розгляду справу № 147/66/17 та призначено її до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на 25 серпня 2020 року.

Враховуючи зазначене, вбачається, що оскаржуване судове рішення у даній справі та оскаржуване рішення, яке передане на розгляд Великої Палати Верховного Суду, постановлені у подібних правовідносинах.

За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Крім того, під час вирішення спорів суди мають враховувати саме правову позицію Великої Палати Верховного Суду в силу вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою ПрАТ «СК «Інгосстрах» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 січня 2020 року у справі за позовом ПрАТ «СК «Інгосстрах» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченої суми страхового відшкодування до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20).

Керуючись статтями 252, 368, 381 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Зупинити апеляційне провадження у цивільній справі № 753/13972/19 за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 січня 2020 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченої суми страхового відшкодування до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20).

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Судді: Н.В. Ігнатченко

С.А. Голуб

Д.О. Таргоній