Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 733/1570/19
№ 2/733/85/20
Рішення

Іменем України

"07" лютого 2020 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді Т.В. Карапиш

при секретарі О.В. Кулак

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що вона являється власницею житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 . В даному будинку крім неї, зареєстровані ще донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які за місцем реєстрації з 1998 року та відповідно 2016 року не проживають, не користуються даним житлом, не несуть ніяких витрат по його утриманню, мають інше постійне місце проживання. Просить суд визнати відповідачів по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими особами, що втратили право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності їх без поважних причин більше одного року у будинку АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, але надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти позову не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 являється власницею житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 15 жовтня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Ічнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Варзагер Л.Ф. за р. № 2293 (а.с.5-8) та рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно від 04 серпня 2011 року (а.с.9).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Ічнянської міської ради Чернігівської області від 02 грудня 2019 року № 6647 за вищевказаною адресою зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Згідно акта обстеження від 13 листопада 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно зареєстровані відповідачі, але останні за даною адресою з 1998 року та з 2016 року відповідно не проживають (а.с.11).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з 18 квітня 2007 року, а ОСОБА_3 з 24 березня 2004 року зареєстровані та проживають в Польші, АДРЕСА_2 (а.с.13,15).

Частина 1 ст. 16 ЦК України передбачає, що особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Норми ст. ст. 386, 391 ЦК України передбачають умови та порядок захисту права власності.

У відповідності до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 71 ЖК України вказує, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

Як встановлено дослідженими судом доказами, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані, але фактично не проживають в АДРЕСА_1 , не користуються даним житлом, не несуть ніяких витрат по утриманню даного будинку, мають інше постійне місце проживання. Наявність реєстрації відповідачів у будинку, власницею якого є позивачка, порушує права останньої на вільне володіння та користування власністю. З цих підстав порушене право підлягає захисту.

Враховуючи вищевказане та те, що у судовому засіданні підтверджено факт відсутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без поважних причин у вищевказаному житловому будинку більше одного року, суд приходить до висновку про наявність передбачених підстав для визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими особами, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 4,19,76,81,141, 247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. 383,391,405 ЦК України, ст. 71, 72 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованих в АДРЕСА_1 , такими особами, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 07 лютого 2020 року.

Суддя Т. В. Карапиш