Справа № 766/5135/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2020р. Херсонський міський суд Херсонської області в складі: головуючої судді Зуб І.Ю., при секретарі Матієнко А.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Петрова Олена Олександрівна, відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Зоріна Наталія Володимирівна про забезпечення позову у справі №766/5135/20,-

ВСТАНОВИВ:

16.10.2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , подана представником позивача адвокатом Петровою О.О. про забезпечення позову. В тексті заяви зазначено, що позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та припинення права власності, оскільки є власником нерухомого майна, а відповідач ОСОБА_2 стверджує, що є власником нерухомого майна, яке знаходиться у складі нежитлового приміщення, що належить позивачу. У відповідності до висновку судової будівельно-технічної експертизи №95 від 16.10.2018 року приміщення квартири АДРЕСА_1 . Зазначене приміщення магазину протягом тривалого часу є нежитловим та не призначеним для життя, оскільки в ньому здійснені підготовчі роботи під капітальний ремонт. Натомість, ОСОБА_2 , користуючись договором купівлі-продажу, посвідченого 15.03.2017 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Н.В. за реєстровим №463, будь-якого часу має можливість зайняти спірне приміщення та користуватися на свій розсуд, у тому числі реконструювати його у житлове приміщення, що у разі задоволення позову, унеможливить виконання рішення. Просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 здійснювати будь-які будівельні або ремонтні роботи у квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідно до реєстру передачі справ та матеріалів дану заяву передано судді 19.10.2020 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України в судове засідання сторони не викликались.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, приходжу до наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 р.), а саме, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

На підставі наведеного судом встановлено наступне.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.04.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У заяві про забезпечення позову не зазначено жодних обставин та не долучено жодних доказів на підтвердження реальної загрози невиконання майбутнього рішення суду.

Твердження заявника, що наявність права власності на спірне приміщення за відповідачем ОСОБА_2 дає можливість останньому користуючись договором купівлі-продажу, будь-якого часу зайняти спірне приміщення та користуватися на свій розсуд, у тому числі реконструювати його у житлове приміщення - не дає підстави зробити висновок, що такі наміри відповідача існують, що ним вчинені дії, направлені на реалізацію такого наміру, що є наявність реальної загрози невиконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У протоколі 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у ст. 1 зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Таким чином суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 150-153 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Петрова Олена Олександрівна, відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Зоріна Наталія Володимирівна, про забезпечення позову у справі №766/5135/20.

Ухвала може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду в термін 15 днів з дня її оголошення.

СуддяІ. Ю. Зуб