Провадження № 2/201/1055/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення простроченої орендної плати за договором оренди устаткування, неустойки, штрафу за несвоєчасне повернення предмету оренди,

В С Т А Н О В И В:

20.11.2019р. ФОП ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про стягнення простроченої орендної плати за договором оренди устаткування, неустойки, штрафу за несвоєчасне повернення предмету оренди,

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 27.12.2019р. позов прийнято до розгляду та призначено розгляд в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№ 25).

Одночасно з подачею позову, позивачем було подано клопотання про витребування доказів у відповідача та заяву про письмове опитування останнього (а.с. № 18-19, 20-21).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 27.12.2019р. одночасно з відкриттям провадження по справі були витребувані і докази від відповідача. Заяву про письмове опитування відповідача (а також копію позову з додатками, ухвалу про відкриття провадження у справі, де витребовувались від ОСОБА_2 докази) було вручено відповідачу особисто, про що він зазначив в заяві до суду від 20.02.2020р. (а.с. № 34).

Втім, станом на 21.07.2020р. ухвала про витребування доказів відповідачем не виконана, відповіді на письмове опитування ОСОБА_2 не надано.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.06.2017р. між ним та відповідачем був укладений та підписаний договір оренди устаткування №09/1, відповідно до якого позивач передав відповідачу у платне користування устаткування, а саме вишки тура (будівельні ліса). Станом на дату подачи позову ОСОБА_2 устаткування позивачу не повернув. Сплатив при укладенні договору оренди передоплату у розмірі 1 800грн., в подальшому не сплачував орендну плату за договором за період з 09.07.2017р. по день подачи позовної заяви до суду, не реагує на письмове повідомлення від 08.04.2019р. про припинення договору оренди та відмову від подальшого перебування предмету оренди у відповідача, в тому числі і на умовах автоматичної пролонгації.

Враховуючи викладене, посилаючись на норми ст.ст. 15, 16, 764, 782, 785 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача несплачену відповідачем за договором оренди устаткування від 09.06.2017р. орендну плату за період з 09.07.2017р. по 31.03.2019р. у розмірі 37 800 грн., неустойку за період з 27.05.2019р. по 07.11.2019р. у розмірі 19 680 грн., штраф за несвоєчасне повернення предмету оренди у розмірі 42 460 грн., а разом 99 940 грн.

Представник позивача - ОСОБА_3 . (діє за довіреністю від 09.01.2020р. - а.с. № 32) в наданій суду заяві від 21.07.2020р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглядати з урахуванням неявки відповідача і без його участі (а.с. № 52-53).

Відповідач в судове засідання 21.07.2020р. не з,явився, про дату судового засідання був повідомлений належним чином, наявна розписка в суді від 10.06.2020р. (а.с. № 49).

Варто зазначити, що відповідач раніше двічі відкладав розгляд справи (заяви від 20.02.2020р. та 10.06.2020р. - а.с. № 34, 47) для написання відзиву, виконання ухвали про витребування доказів, відповідей на письмове опитування, а також по причині хвороби, втім цього не виконав, як і не надав суду підтверджень своєї хвороби станом на 10.06.2020р.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні 21.07.2020р. за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами.

Підстав для винесення по справі заочного рішення немає, оскільки відсутня сукупність умов для винесення по справі заочного рішення передбачена ч.1 ст.280 ЦПК України, а саме зі змісту заяви суду від 10.06.2020р. (а.с. № 47) вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_2 не визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази за правилами ст. 89 ЦПК України у сукупністю з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

09.06.2017р. між сторонами укладений та підписаний договір оренди устаткування №09/1 (а.с. № 11), відповідно до якого позивач передав відповідачу у платне користування устаткування, а саме вишки тура (будівельні ліса), кількість і вартість яких була зазначена в додатку 1 до договору (а.с. № 12).

09.06.2017р. відповідно до договору позивач передав відповідачу устаткування? що підтверджується актом прийому - передачі обладнання в оренду від 09.06.2017р. (а.с. № 13).

Відповідач сплатив відповідно до договору передплату в розмірі 1 800 грн. за користування устаткуванням до 09.07.2017р., що підтверджується умовами договору, передбаченими п.п. 2.2., 2.3. щодо передоплати в розмірі 100 % вартості оренди за 30 діб.

Станом на дату подачи цього позову та дату розгляду справи відповідач ОСОБА_2 устаткування позивачу не повернув.

Цей висновок суд робить виходячи з того, що відповідачем суду не надано доказів зворотнього, незважаючи на витребування цих доказів у ОСОБА_2 ухвалою від 27.12.2019р., яку останній отримав особисто, про що він зазначив в заяві до суду від 20.02.2020р. (а.с. № 34).

Отже матеріали справи не містять доказів (акт прийому - передачі устаткування, укладеного між відповідачем та позивачем), які б підтверджували, що устаткування було повернуто відповідачем позивачу.

Позивач зазначає, а відповідачем не спростовано, що останній не сплачує орендну плату за договором за період з 09.07.2017р. по день подачи позовної заяви до суду.

Цей висновок також судом зроблено, виходячи з того, що відповідачем суду не надано доказів зворотнього, незважаючи на витребування цих доказів у ОСОБА_2 ухвалою від 27.12.2019р., яку останній отримав особисто, про що він зазначив в заяві до суду від 20.02.2020р. (а.с. № 34).

Не надано відповідачем відповіді і на письмове опитування (а.с. № 18-19), перелік запитань ОСОБА_2 також отримав, про що він зазначив в заяві до суду від 20.02.2020р. (а.с. № 34).

17.04.2019р. позивач направив відповідачу повідомлення від 08.04.2019р., в якому зазначив про припинення договору оренди устаткування з 31.03.2019р., про відмову від подальшого перебування предмету оренди у відповідача, в тому числі на умовах автоматичної пролонгації, що підтверджується повідомленням від 08.04.2019р., поштовим чеком, що підтверджує відправлення рекомендованого листа зі штрих-кодовим ідентифікатором № 721 від 17.04.2019р. та описом вкладення до листа з повідомленням (а.с. № 14-16). Повідомлення надійшло на адресу відповідача, однак 20.05.2019р. було повернуто позивачу за зворотною адресою за закінченням строку зберігання (а.с. № 17).

Статтею 764 ЦК України передбачені правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору найму. Так, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідач сплатив відповідно до договору передплату в розмірі 1 800 грн. за користування устаткуванням до 09.07.2017р.

Інших платежів за договором відповідач не здійснив.

Щодо стягнення простроченої орендної плати за договором суд зазначає.

Відповідно до п. 2.1. договору ціна користування предметом оренди складає: 60 грн./1 добу.

Відповідно до п.3.1. договору термін оренди починається з дня отримання устаткування орендарем і закінчується днем повернення орендованого устаткування на склад орендодавця згідно з актами приймання - передачі.

Відповідно до п. 3.2. договору у випадку несвоєчасного повернення орендованого майна термін оренду пролонгується.

31.03.2019р. договір між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинений (в повідомленні від 08.04.2019р. позивач зазначив про припинення договору оренди устаткування з 31.03.2019р.).

Отже, наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по сплаті орендної плати за період з 09.07.2017р. по 31.03.2019р. у розмірі 37 800грн. (630 діб * 60 грн./добу = 37 800грн.).

Стосовно позовних вимог про стягнення неустойки.

У відповідності до положень ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Відповідачу було направлено повідомлення позивача, в якому йшлося про припинення договору оренди відповідача, про відмову позивача від подальшої автоматичної пролонгації строку оренди устаткування.

Однак, у встановлений строк для зберігання поштових відправлень ОСОБА_2 не виявив бажання отримати поштове відправлення. На думку позивача, відповідач навмисно не отримав рекомендований лист, адже не бажає повертати орендоване майно. Повідомлення, після тривалого перебування в поштовому відділені, було направлено за зворотньою адресою позивачу 20.05.2019р. (а.с. № 17).

Таким чином, суд погоджується з тим, що з 20.05.2019р. має рахуватись семиденний строк для повернення устаткування позивачу.

До речі, відповідач не повернув це устаткування позивачу і будучи обізнаним про наявність спору в суді, ознайомившись з текстом позовної заяви та доданими до неї доказами.

У відповідності до положень ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Отже, позивач, користуючись вищевказаними нормами, внаслідок прострочення відповідачем сплати орендної плати більше, ніж на 3 місяці, в односторонньому порядку припинив договір оренди та направив відповідачу повідомлення (із повідомленням про припинення договору), яку останній одержав на свою поштову адресу, між тим не побажав отримати особисто.

Поза увагою суду не може залишитися той факт, що це саме та поштова адреса, за якою ОСОБА_2 отримав документи від суду та яку, як свою адресу, зазначав і в заяві до суду від 20.02.2020р. (а.с. № 28, 34).

Відповідно до п. 2.1. договору ціна користування предметом оренди складає: 60 грн/1 добу.

Так, з 27.05.2019р. до 07.11.2019р. минуло 164 доби, отже на користь позивача з відповідача слід стягнути неустойку в розмірі 19 680грн. (2*(164 діб*60 грн.) = 19 680 грн.).

Щодо позовних вимог про стягнення штрафу за несвоєчасне повернення предмету оренди суд зазначає.

Відповідно до положень статті 785 ЦК України відповідач у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Однак відповідач добровільно не повернув устаткування.

Згідно п. 6.1.5 договору оренди у разі несвоєчасного повернення, неповернення, пошкодження, знищення предмету оренди орендар зобов`язаний сплатити штраф у подвійному розмірі вартості предмету оренди. Вартість предмету оренди складає - 21 230грн., отже розмір штрафу - 42 460грн., яка також підлягає стягненню з відповідача рішенням суду.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню несплачена відповідачем за договором оренди устаткування від 09.06.2017р. орендна плата за період з 09.07.2017р. по 31.03.2019р. у розмірі 37 800 грн., неустойка за період з 27.05.2019р. по 07.11.2019р. у розмірі 19 680 грн., штраф за несвоєчасне повернення предмету оренди у розмірі 42 460 грн., а разом 99 940 грн.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму оплаченого судового збору в розмірі 999 грн.40коп. (а.с.№2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 764, 782, 785 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення простроченої орендної плати за договором оренди устаткування, неустойки, штрафу за несвоєчасне повернення предмету оренди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) несплачену відповідачем за договором оренди устаткування від 09.06.2017р. орендну плату за період з 09.07.2017р. по 31.03.2019р. у розмірі 37 800 грн., неустойку за період з 27.05.2019р. по 07.11.2019р. у розмірі 19 680 грн., штраф за несвоєчасне повернення предмету оренди у розмірі 42 460 грн., а разом 99 940 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 999 грн. 40коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.