Справа № 275/1349/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Данилюк О. С.

при секретарі с/з Марієвській Н.А.,

за участю представника позивача адвокат Нестеренко М.М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Брусилів цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Брусилівської селищної ради Житомирської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_2 , що постійно проживала по АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті баби позивач прийняв, оскільки проживав з нею на момент смерті та був зареєстрований у будинку по АДРЕСА_1 . Вказав, що за життя ОСОБА_2 була членом колгоспу «Червоне Полісся», розташованого в с. Звіздаль Народицького району Житомирської області, та мала право на земельну частку (пай). При цьому село Звіздаль Народицького району Житомирської області віднесено до зони безумовного (обов`язкового) відселення. 20 жовтня 1991 року ОСОБА_2 була переселена з с. Звіздаль Народицького району Житомирської області в с. Привороття Брусилівського району Житомирської області та у відповідності до ст. 35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» мала право на отримання земельної частки (паю) за новим місцем роботи (проживання) із земель запасу та резервного фонду в розмірі та в порядку, визначених законодавством. Втім, замісцем переселення ОСОБА_2 своє право на отримання земельної частки (паю) не використала в зв`язку зі смертю. Тобто вважає, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, що складається з права на земельну частку (пай) за рахунок земель запасу та резервного фонду, що розташовані за межами населеного пункту Брусилівської селищної ради Житомирської області. У зв`язку з вищевказаним позивач звернувся до приватного нотаріуса Брусилівського державного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус відмовив у його видачі, оскільки позивачем не було підтверджено ту обставину, що ОСОБА_2 на момент евакуації, відселення або самостійного переселення була членом колективного або іншого сільськогосподарського підприємства, або пенсіонером з їх числа. Також відмовила виділити позивачу і земельну частку (пай), як спадкоємцю після смерті ОСОБА_2 , і розпорядник земель Брусилівська селищна рада Брусилівського району Житомирської області та рекомендувала для вирішення питання звернутися до суду. Крім того, перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину є те, що в різних документах неправильно записано прізвище баби. Так, в свідоцтві про смерть записано прізвище « ОСОБА_3 », у погосподарських книгах Звіздальської сільської Ради народних депутатів Народицького району Житомирської області записано «ОСОБА_2», у свідоцтві про народження матері позивача записано « ОСОБА_4 ». Позивач вказав, що іншим чином, як в судовому порядку, встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Привороття Брусилівського району Житомирської області ОСОБА_2 являється бабою позивача та являється одною особою, незважаючи на різні записи прізвища у вищевказаних документах, позивач не має можливості.

Просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме той факт, що записана в свідоцтві про смерть, виданому 05 травня 2009 року виконавчим комітетом Приворотської сільської ради Брусилівського району Житомирської області особа - ОСОБА_2 , записана у погосподарських книгах Звіздальської сільської Ради народних депутатів Народицького району Житомирської області за 1986-1990 роки особа - ОСОБА_2 , записана в свідоцтві про народження НОМЕР_1 , виданому 2 вересня 1961 року, особа - ОСОБА_5 , являється однією особою - ОСОБА_2 , та є бабою ОСОБА_1 , та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) із земель запасу та резервного фонду Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, право на яку мала померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник позивача адвокат Нестеренко М.М. позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, яку просив задовольнити.

Представник відповідача Брусилівської селищної ради Житомирської області в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до початку судового засідання надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечувала.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили той факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є бабою ОСОБА_1 , яка дійсно до аварії на ЧАЕС проживала у с. Звіздаль Народицького району Житомирської області та була членом колгоспу «Червоне Полісся», розташованого у вказаному населеному пункті.

Дослідивши та вивчивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 72 років (а.с.8).

Згідно копії довідки архівного сектору Народицької РДА Житомирської області від 15.10.2019 року № 04-003/М-125 в погосподарських книгах Звіздальської сільської ради народних депутатів Народицького району Житомирської області за 1986- 1990 роки значиться, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала в с. М. Міньки на момент аварії на ЧАЕС по 20 жовтня 1991 року (а.с. 12).

З копією довідки трудового архіву Народицької селищної ради Житомирської області від 07.08.2019 року № 06-03/21 вбачається, що ОСОБА_8 була членом колгоспу «Червоне Полісся» с. Звіздаль Народицького району Житомирської області і працювала там у 1960-1986 роках (а.с.13).

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 вбачається, що матір`ю позивача є ОСОБА_7 (а.с. 7);

З копії свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що ОСОБА_9 уклала шлюб з ОСОБА_10 , та її прізвище після укладення шлюбу стало ОСОБА_11 (а.с. 9).

З копії свідоцтва про народження матері позивача ОСОБА_7 вбачається, що її матір`ю являється ОСОБА_5 (а.с.9).

Копією довідки виконавчого комітету Брусилівської селищної ради № 446 від 26.07.2019 року підтверджується, що ОСОБА_5 на час смерті була зареєстрована по АДРЕСА_1 та на момент смерті в будинку проживав її внук ОСОБА_1 , 1986 р.н. (а.с. 11).

Факт родинних відносин між ОСОБА_11 та померлою ОСОБА_5 , а саме те, що вони є внук та баба, а також, що ОСОБА_2 , як вказано у довідці архівного сектору Народицької РДА Житомирської області від 15.10.2019 року № 04-003/М-125 (а.с. 12) та ОСОБА_5 , як вказано у свідоцтві про народження ОСОБА_9 , являється однією особою - ОСОБА_2 , підтвердили допитані судом свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Також з відповіді відділу у Брусилівському районі ГУ Держгеокадастру в Житомирській області № М-56/0-0.22-52/132-19 від 30.08.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 земельна частка (пай) на території Брусилівського району Житомирської області не надавалась (а.с. 14).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Брусилівського нотаріального округу Житомирської області Отрищенко О.І. від 09.11.2019 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), так як заявником не надано документів, які б підтверджували виникнення цих прав у ОСОБА_2 (а.с. 16).

Також з інформаційної довідки зі спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась (а.с. 17).

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадяни, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, що до набрання чинності цим Законом проживали у сільській місцевості, мають право на отримання земельної частки (паю) за новим місцем роботи (проживання) із земель запасу та резервного фонду в розмірі та в порядку, визначених законодавством.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай) мають громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості.

Громадянам, зазначеним в абзаці п`ятому частини першої цієї статті, земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Враховуючи наведені вимоги закону та досліджені судом докази, суд вважає, що ОСОБА_5 як особа, що була евакуйована з зони безумовного (обов`язкового) відселення та на момент евакуації була членом сільськогосподарського підприємства, мала право на земельну частку (пай) з земель запасу та резервного фонду Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області та вказане право у відповідності до ст. 1218 ЦК України входить до складу спадщини, що відкрилась після її смерті.

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1265 Цивільного кодексу України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Згідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, оскільки встановлення факту родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_5 та встановлення факту тотожності особи має для позивача юридичні наслідки, з урахуванням всіх встановлених обставин справи в суду наявні законні підстави встановити, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , записана у погосподарських книгах Звіздальської сільської Ради народних депутатів Народицького району Житомирської області за 1986-1990 роки ОСОБА_2 та записана у свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 , виданому 02.09.1961 року, ОСОБА_5 являється однією особою та бабою ОСОБА_1 , та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) із земель запасу та резервного фонду Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, право на яку мала померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , задовольнивши таким чином позовні вимоги позивача.

На підставі ст.ст. 1265, 1268, 1296 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами та доповненнями), ст. 35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 1, 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Брусилівської селищної ради Житомирської області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права на земельну частку (пай) порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , записана у погосподарських книгах Звіздальської сільської Ради народних депутатів Народицького району Житомирської області за 1986-1990 роки ОСОБА_2 та записана у свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 , виданому 02.09.1961 року, ОСОБА_5 являється однією особою та бабою ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Брусилівським РВ УМВС України в Житомирській області 07.05.2002 р., ІПН: НОМЕР_4 , зареєстрованого та проживаючогопо АДРЕСА_1 ) в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) із земель запасу та резервного фонду Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, право на яку мала померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Рішення постановлено суддею у нарадчій кімнаті.

СУДДЯ О.С. Данилюк