КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 363/2739/20-ц Головуючий у 1 інстанції: Литвинова І.В.
У Х В А Л А

28 грудня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Савченка С.І., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про стягнення компенсації та трьох відсотків річних,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2020 року закрите провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про стягнення компенсації та трьох відсотків річних.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач ОСОБА_1 27 листопада 2020 року подав (направив поштою) апеляційну скаргу, яка не відповідала вимогам п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України, оскільки не оплачена судовим збором.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на те, що він безробітній, доходу немає, на підтвердження чого надав суду апеляційної інстанції відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків щодо відсутності у нього доходів за період з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2019 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2020 року залишено без руху, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги задоволено частково, зменшено позивачу розмір судового збору за подання апеляційної скарги до 210 грн. 20 коп. та надано десятиденний термін з моменту отримання копії ухвали для сплати судового збору.

У зв`язку з відсутністю фінансування на оплату послуг з пересилання письмової кореспонденції через відділення поштового зв`язку, Київським апеляційним судом тимчасово призупинено відправку поштової кореспонденції, таким чином, про рух справи сторони повідомляються в телефонному режимі чи засобами електронного зв`язку, наявними в матеріалах справи.

16 грудня 2020 року на електронну пошту , зазначену в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 направлено ухвалу, про залишення його апеляційної скарги без руху, яка була ним отримана того ж дня, що підтверджується повідомленням про відправлення вказаної ухвали (а.с.74), проте у встановлений судом строк зазначені в ухвалі недоліки не виправив, зокрема не надав докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 210,20 грн.

Натомість ОСОБА_1 22 грудня 2020 року подав до апеляційного суду клопотання про усунення недоліків, яке мотивоване наявністю підстав для звільнення його від сплати судового збору, оскільки він є безробітним і не отримує доходу.

Апеляційний суд вважає викладені у клопотані доводи безпідставними з наступних міркувань.

Реалізація державної політики у сфері зайнятості населення врегульована Законом України «Про зайнятість населення», згідно п.8 ст.1 якого зареєстрований безробітний це особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи. А відповідно до ч.2 ст.43 цього Закону статус безробітного надається особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Посилаючись на свій статус безробітного, позивач не надав суду доказів, що відповідним органом зайнятості йому надано статус безробітного, як і не надав доказів, що йому відмовлено у прийнятті його на облік як безробітного. Зокрема додана до клопотання довідка Вишгородської РФ Київського обласного центру зайнятості вказує лише на те, що позивач не перебуває на обліку як безробітний. Наведене у свою чергу свідчить про те, що позивач забезпечує себе роботою та доходами самостійно.

З викладених вище підстав твердження позивача про необхідність його звільнення від сплати судового збору на підставі п.п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», оскільки розмір судового збору перевищує 5 % розміру його річного доходу за попередній календарний рік недоречні, бо позивач, забезпечуючи себе самостійно, не вказує розмір доходу, за рахунок якого він існує, бо поза всяким сумнівом очевидним є те, що людина потребує щоденного харчування та задоволення інших потреб.

Відхиляючи наведене клопотання, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що ухвалою Київського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору задоволено частково, зменшено розмір судового збору за подання апеляційної скарги наполовину, тобто до 210,20 грн. Зменшуючи розмір судового збору, апеляційний суд враховував те, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, а також те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду. Визначений апеляційним судом розмір судового збору 210,20 грн. не є обтяжливим для позивача. При цьому суд бере до уваги соціальні гарантії, встановлені Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», зокрема розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який із 01 січня 2020 року становить: 2102 грн.

Згідно положень ст.ст.185, 357 ЦПК України якщо стороною не усунуто недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

З огляду на неусунення недоліків, зокрема несплату ОСОБА_1 судового збору у розмірі 210,20 грн., апеляційний суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для повернення позивачу апеляційної скарги на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2020 року.

Апеляційний суд роз`яснює, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду з апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст.357, 358 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Повторно відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про стягнення компенсації та трьох відсотків річних вважати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Київського апеляційного суду С.І. Савченко