Справа № 2-553/11
Провадження №:6/138/7/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Київської Т.Б.,

за участю секретаря Політанської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з вказаною вище заявою, яка мотивована тим, що 26.05.2011 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області по справі № 2-553/2011 задоволено позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення боргу з ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/035-03/50113 від 23.05.2007 у розмірі 252 133,13 грн. 08.06.2011 стягувачові було видано оригінал виконавчого листа № 2-553/11 на ім`я ОСОБА_1 . Вказаний виконавчий лист було пред`явлено до виконання та постановою державного виконавця від 27.05.2016 було повернуто стягувачові. В подальшому, 10.05.2019 АТ «Райффайзен Банк Аваль» повторно звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області із заявою про відкриття виконавчого провадження. Разом з тим, 27.08.2019 Головним державним виконавцем Шаповалом С.В. на підставі п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» було складено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки стягувачем було пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа. Так, стягувач зазначає, що у виконавчому документі зазначено строк пред`явлення до виконання 1 рік. Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» (чинного з 05.10.2016) виконавці документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Пунктами 5, 7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження №1401-VIII передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Зважаючи на положення вказаних норм, враховуючи те, що боржник ОСОБА_1 рішення суду від 26.05.2011 по справі № 2-553/2011 не виконала в добровільному порядку, заявник просить суд визнати поважними причини пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа № 2-553/11 та поновити строк для пред`явлення такого виконавчого документа до примусового виконання.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12.02.2020 було визнано явку представника стягувача обов`язковою, відкладено судове засідання на іншу дату.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19.02.2020 в задоволенні клопотання представника стягувача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції було відмовлено, у зв`язку з відсутністю відповідної технічної можливості, а судове засідання відкладено на іншу дату.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03.03.2020 було витребувано з Могилів-Подільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Вінницької області матеріали, на підставі яких було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12.03.2020 було витребувано з АТ «Райффайзен Банк Аваль» докази дати направлення до примусового виконання виконавчого листа № 2-553/11 в 2019 році.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Представник стягувача подав до суду клопотання про розгляд заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання без його участі, вимоги заяви підтримав.

Представник боржника подав до суду клопотання в якому просив відмовити в задоволення вказаної вище заяви. Крім того, вказує, що стягувач не оскаржував дії державного виконавця в порядку ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», що дає підстави вважати, що стягувач погоджується з тим, що строк для пред`явлення даного виконавчого документа для примусового виконання до ВДВС/ПВ уже сплив. Також зазначив, що в матеріалах кредитної справи є банківські листи-повідомлення № Р1-В178/48/1404 від 24.09.2015 та № Р1-В178/48-1405 від 24.09.2015 з яких вбачається, що в зв`язку з врегулюванням заборгованості по кредитному договору № 014/035-03/50113 від 23.05.2007 претензії до ОСОБА_1 відсутні. Крім того, в матеріалах кредитної справи по кредитному договору № 014/035-03/50113 від 23.05.2007 є виконавчий лист № 2-553/11 в якому є запис заступника нач. ВДВС ОСОБА_2 про те, що станом на 28.11.2012 залишок боргу становить 56 997,18 грн. Також в заяві про поновлення строку заявник зазначив, що має намір звернутись з виконавчим листом до виконання, тобто на даний час його право не порушено.

Дослідивши матеріали справи, зміст заяви, суд прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26.05.2011 позов ПАТ КБ «Райффайзен Банк Аваль» було задоволено та вирішено стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 014/035-03/50113 від 23.05.2007 в розмірі 252 133 грн. 13 коп. (а.с.64). Рішення суду набрало законної сили 07.06.2011.

08.06.2011 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області було видано виконавчий лист № 2-553/11. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 1 рік (а.с.76). Зі змісту заяви слідує, що вказаний виконавчий лист було пред`явлено до виконання та в подальшому оригінал виконавчого документа № 2-553/11 від 08.06.2011 було повернуто стягувачу постановою від 27.05.2016.

05.10.2016 набрала чинності нова редакція Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка набрала чинності 05 жовтня 2016 року) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до пункту 5 Перехідних Положень Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка набрала чинності 05 жовтня 2016 року) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим законом.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Враховуючи, що виконавчий лист виданий 08.06.2011, а річний строк пред`явлення закінчувався вже після набрання чинності редакції Закону України «Про виконавче провадження» (27.05.2017 закінчення річного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання) строк пред`явлення даного виконавчого листа дійсно складає три роки.

Таким чином, кінцевий строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчувався лише 27.05.2019.

З матеріалів виконавчого провадження АСВП № 59472756 слідує, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» даний виконавчий лист надіслало повторно на виконання ще до закінчення вказаного строку.

Так, заява про відкриття виконавчого провадження зареєстрована у заявника 10.05.2019, а 14.05.2019 її отримано уже виконавчою службою, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Таким чином, заявник пред`явив виконавчий документ № 2-553/11 від 08.06.2011 до примусового виконання у наданий йому законом строк.

З матеріалів виконавчого провадження № за АСВП 59472756 слідує, що постановою державного виконавця від 04.07.2019 було відкрито виконавче провадження. Разом з тим, постановою від 27.08.2019 було скасовано постанову від 04.07.2019 про відкриття виконавчого провадження.

Повідомленням від 27.08.2019 заявнику було повернуто виконавчий документ без прийняття до виконання у зв`язку з пропуском строку для його пред`явлення.

Разом з тим, чинність вказаної вище постанови державного виконавця не є предметом оскарження в даному випадку.

Вирішуючи заяву стягувача суд зважає на те, що згідно частин четвертої та п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення. Строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Так, після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання, перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання), а час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Така позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду, зазначеній в ухвалі від 02.12.2019 у справі 372/6200/14-ц.

Як уже було вказано вище, стягувач пред`явив даний виконавчий лист до виконання в строк передбачений Законом і державна виконавча служба здійснювала відповідне провадження.

Не зважаючи на те, що в подальшому постанова щодо відкриття виконавчого провадження була скасована суд зважаючи на те, що стягувачем було дотримано вимоги Закону при його пред`явленні, вважає, що строк на виконання було перервано, а відтак, зважаючи на дату повернення виконавчого листа суд також вважає, що на час звернення до суду з даною заявою такий строк ще не закінчився.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як на підставу звернення до суду з заявою, АТ «Райффайзен Банк Аваль» посилається на ту обставину, що має намір на звернення з виконавчим документом № 2-553/11 від 08.06.2011 до виконання, однак державний виконавець може відмовити їм у зв`язку з пропуском строку на звернення виконавчого документа до виконання.

Разом з тим, зважаючи на положення вказаної вище норми, а також викладене вище, суд вважає, що в задоволенні заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання слід відмовити, оскільки фактично такий строк заявником пропущено не було.

Крім того, за загальним правилом суд захищає права особи, якщо їх порушено, вони оспорюються або не визнаються, однак припущення особи щодо можливості настання таких подій в майбутньому не є підставою для вирішення питання в суді.

Суд звертає увагу заявника на те, що згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Таким чином, зазначені заявником обставини в разі їх настання можуть бути підставою лише для звернення до суду з скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, а не з заявою про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 12, п.5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (який набрав чинності 05.10.2016) та керуючись ст. 433, 447, п. 17.4 Перехідних положень до Цивільно-процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали суду складено 13.04.2020.

Суддя: Т.Б.Київська