Справа № 159/1556/20
Провадження № 2/159/646/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого - судді Панасюка С.Л.,

розглянувши у спрощеному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа на стороні позивача - ОСОБА_7 про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача.

Вимоги позивачів обґрунтовані тим, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.07.2012 визнано недійсним Державний акт серії ВЛ № 055975, виданий 17 січня 2006 року Ковельським міським відділом земельних ресурсів на підставі рішення Ковельської міської ради Волинської області від 23 січня 2004 року № 15/9 ОСОБА_8 , який проживає в АДРЕСА_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га., розташовану в АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку (кадастровий № :09:009:0010). Після оформлення документів на квартиру, позивачі розпочали оформляти технічну документацію по відновленню меж ділянки згідно Державного акта на право приватної власності на землю та звернулися до Ковельського міськрайонного виробничого відділу ВРФ Центру ДЗК. Отримавши електронні носії та технічну документацію по відновленню меж ділянки, позивачі звернулись до Державних реєстраторів, однак рішеннями № РВ-017, № РВ-017 посадові особи управління відмовили, вказавши підставу: перетин ділянок з ділянкою :09:009:0010 на 77,4194% та - 3,1847%. Документ, який посвідчує право власності відповідачів на земельну ділянку визнаний судом недійсним, проте запис про реєстрацію права власності не скасований. Просили скасувати державну реєстрацію права власності об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 104, яка була проведена на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку від 17.01.2006, що знаходиться по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :09:009:0010, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації на право власності на землю за № 21, який визнаний недійсним на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.07.2012 року. Скасувати державну реєстрацію права спільної часткової власності на земельну ділянку в розмірі 57/200 часток, розташовану по АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_3 , яка проведена на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.05.2017, серія та номер № 644, видане приватним нотаріусом Ваврищук В.С., номер запису про право власності: 20383051. Скасувати державну реєстрацію права спільної часткової власності на земельну ділянку в розмірі 57/200 часток, розташовану по АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_4 , яка проведена на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 15.05.2017, серія та номер № 646, виданого приватним нотаріусом Ваврищук В.С., номер запису про право власності: 20383461. Крім того, просили стягнути з відповідачів у їх користь судові витрати у справі.

Заперечення відповідача.

Відповідачі відзив на позов не подали.

Мотивувальна частина рішення.

Судом встановлено, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.07.2012 визнано недійсним Державний акт серії ВЛ № 055975, виданий 17 січня 2006 року Ковельським міським відділом земельних ресурсів на підставі рішення Ковельської міської ради Волинської області від 23 січня 2004 року № 15/9 ОСОБА_8 , який проживає в АДРЕСА_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га., розташовану в АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку (кадастровий № :09:009:0010).

Рішення суду набуло законної сили 15 серпня 2012 року.

Згідно ч.2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частина 3 вказаної статті визначає, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр», відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників, зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Після звернення позивачів до органу, який здійснює державну реєстрацію прав власності на землю було встановлено, що незважаючи на визнання судом недійсним державного акту на право приватної власності на землю та його скасування, державна реєстрація даного документа залишається, так як в рішенні не скасована його реєстрація.

Пунктами 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 року, передбачено, що рішення суду щодо обтяження прав на нерухоме майно, яке набрало законної сили, є документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно.

Оскільки реєстрація права власності походить від рішення про набуття права власності, тому в разі скасування такого рішення, реєстрація має вважатися такою, що підлягає скасуванню.

За вказаних обставин, суд вважає, що вимоги позивачів про скасування державної реєстрації права власності об`єкта нерухомого майна, яка проведена на підставі державного акта, який визнаний судом недійсний та скасований, є правомірними, так як залишення реєстрації скасованого акта в подальшому унеможливлює реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку після її розподілу між сторонами.

Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів в користь позивачів слід стягнути судові витрати у справі.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 141, 258-259, 265, 280-285 ЦПК України, на підставі ст.ст. 152, 155 ЗК України, ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд, -

У Х В А Л И В :

Скасувати державну реєстрацію права власності об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 104, яка була проведена на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку від 17.01.2006, що знаходиться по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :09:009:0010, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації на право власності на землю за № 21.

Скасувати державну реєстрацію права спільної часткової власності на земельну ділянку в розмірі 57/200 часток, розташовану по АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_3 , яка проведена на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.05.2017, серія та номер № 644, видане приватним нотаріусом Ваврищук В.С., номер запису про право власності: 20383051.

Скасувати державну реєстрацію права спільної часткової власності на земельну ділянку в розмірі 57/200 часток, розташовану по АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_4 , яка проведена на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 15.05.2017, серія та номер № 646, виданого приватним нотаріусом Ваврищук В.С., номер запису про право власності: 20383461.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий:С. Л. Панасюк