Справа № 577/2386/20
Провадження № 4-с/577/4/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" липня 2020 р.

м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Галяна С.В.

з участю секретаря Кучер Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області справу за скаргою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , приватний виконавець Виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександр Леонідович про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду зі скаргою та прохає визнати неправомірною бездіяльність Приватного виконавця Виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександра Леонідовича в частині: непроведення Приватним виконавцем Мукорез О.Л. дій щодо визначення вартості майна Боржника - ОСОБА_1 (житловий будинок, заг. пл. 42,2 кв.м, житл. пл. 39,3 кв.м. з господарчо-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0385 га за кадастровим номером :05:060:0001 за адресою: АДРЕСА_1 ) - для його подальшої реалізації у виконавчому провадженні № 56484985; нездійснення Приватним виконавцем Мукорез О.Л. дій по виведенню іпотечного майна АТ «Райффайзен Банк Аваль», належного Боржнику - гр. ОСОБА_1 (житловий будинок, заг. пл. 42,2 кв.м, житл. пл. 39,3 кв.м. з господарчо-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0385 га за кадастровим номером :05:060:0001 за адресою: АДРЕСА_1 ) - на реалізацію шляхом проведення електронних торгів у порядку, встановленому ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» (через ДМ «Сетам» або іншу систему електронних торгів діючу на час передачі майна), без отримання згоди від органу опіки та піклування; зобов`язати Приватного виконавця Виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександра Леонідовича в рамках виконавчого провадження № 56484985 - визначити вартість майна Боржника - гр. ОСОБА_1 (житловий будинок, заг. пл. 42,2 кв.м, житл. пл. 39,3 кв.м. з господарчо-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0385 га за кадастровим номером :05:060:0001 за адресою: АДРЕСА_1 ) - для його подальшої реалізації; зобов`язати Приватного виконавця Виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександра Леонідовича в рамках виконавчого провадження № 56484985 - здійснити дії по виведенню іпотечного майна АТ «Райффайзен Банк Аваль» належного Боржнику - гр. ОСОБА_1 (житловий будинок, заг. пл. 42,2 кв.м, житл. пл. 39,3 кв.м. з господарчо-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0385 га за кадастровим номером :05:060:0001 за адресою: АДРЕСА_1 ) - на реалізацію шляхом проведення електронних торгів у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» (через ДП «Сетам» або іншу систему електронних торгів діючу на час передачі майна), без отримання згоди від органу опіки та піклування.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що на примусовому виконанні у Приватного виконавця Виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександра Леонідовича з 25.05.2018 року (ВП № 56484985) перебуває Виконавчий лист № 577/3224/13-ц, виданий 13.11.2013 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області, яким встановлено звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки, який був укладений 20 травня 2008 року між АТ «Райффайзен Банк «Аваль» та ОСОБА_1 , а саме: житловий будинок «А-1» - дерев`яний загальною площею 42,2 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м. та господарчо - побутові будівлі: сарай «Б», вбиральню «В», сарай «Г», навіс «Ж» - дерев`яні, в гараж «Д» - металевий, навіс «Е» - шиферний, огорожу «ТІ» за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0385 га за кадастровим номером :05:060:0001, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Конотопського міського нотаріального округу Горячевою Н.В. 22 листопада 2005 року та Державного акту про право злісності на земельну ділянку серії ЯБ №726280, виданого виконкомом Конотопської міської ради Сумської області 21 грудня 2005 року на підставі договору купівлі-продажу від 22 листопада 2005 року, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, задовольнити вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» за Кредитним договором № 014/0929/82/83767 від 20.05.2008р. у розмірі - 26165,95 дол. США (еквівалентно - 209144,44 грн.).

06.03.2020 року Приватним виконавцем Мукорез О.Л. (далі за текстом - Приватний виконавець) було проведено опис й арешт нерухомого заставного майна Боржника - гр. ОСОБА_1 : житловий будинок, загальною пл. 42,2 кв.м, житлова пл. 39,3 кв.м. з господарчо-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0385 га за кадастровим номером :05:060:0001, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , яке знаходиться в іпотеці Заявника - АТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі - предмет іпотеки), про що винесено відповідну постанову.

Приватним виконавцем було встановлено, що за адресою місцезнаходження предмету іпотеки зареєстровано неповнолітніх синів Боржника - гр. ОСОБА_2 2003 року народження, ОСОБА_3 , 2005 року народження.

Через відсутність подальших дій щодо звернення стягнення на предмет іпотеки 09.04.2020 року Заявник направив до Приватного виконавця клопотання щодо здійснення подальших дій по виведенню предмету іпотеки на реалізацію (призначення експерта, визначення вартості майна, передача його на реалізацію через ДП «Сетам», без отримання згоди від органу опіки та піклування), з посиланням на правову позицію Верховного Суду України з порушеного питання.

25.06.2020 року на адресу Стягувача надійшов Лист-повідомлення Приватного виконавця Мукорез О.Л. від 19.06.2020 року № 1679, яким відмовлено Заявнику у вчинені дій щодо виведення предмету іпотеки на ДП «Сетам» з посиланням на порушення законних прав неповнолітніх дітей боржника, вимог п. 3 Розділу 2 Порядку реалізації арештованого майна затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5, п. 28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року та відсутністю дозволу органу опіки та піклування Виконавчого комітету Конотопської міської ради на реалізацію предмета іпотеки.

Проте погодитися з такою позицією Приватного виконавця Мукорез О.Л. не можна, враховуючи наступне.

Відповідно до п.1.1. Договору іпотеки б/н від 20.05.2008 року за реєстр. № 1162 (далі за текстом - Іпотечний договір), укладеного з ОСОБА_1 , предметом іпотеки забезпечено повне виконання грошових зобов`язань Позичальника - гр. ОСОБА_1 , що випливають з Кредитного договору № 014/0929/82/83767 від 20.05.2008 року.

Згідно з п. 2.1.1. Договору іпотеки - Іпотекодавець - ОСОБА_1 гарантує, що предмет іпотеки знаходиться у його власності, прав щодо нього у третіх осіб як в межах України так і за її межами не має.

Відповідно до п.4.1.4. Договору іпотеки - до обов`язків Боржника відносяться у т.ч. такі: не відчужувати предмет іпотеки у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобов`язанням з боку третіх осіб (зокрема не передавати його в оренду, найом, не передавати в наступну заставу тощо), не видавати довіреності на користування та розпорядження предметом іпотеки, а також не виступати поручителем за третіх осіб без отримання попередньої письмової згоди на це від Іпотекодержателя.

Згідно з ст. 586 ЦК України - заставодавцю надано право користуватися предметом застави відповідно до його призначення, відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя.

Боржник в порушенням норм ст. 586 ЦК України, ст. 1, 9 ЗУ «Про іпотеку», пунктів 4.1.4. Договору іпотеки самовільно, без будь-якої згоди Заявника - АТ «Райффайзен Банк Аваль» зареєстрував у предметі іпотеки своїх неповнолітніх синів - гр. ОСОБА_2 2003 року народження, ОСОБА_3 2005 року народження.

Відповідно до ч. 8 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» - особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

В даному випадку є встановлений факт зловживання Боржником своїми процесуальними правами та обов`язками, створення штучних перешкод для належного виконання рішення суду шляхом реєстрації у предметі іпотеки своїх неповнолітніх дітей без згоди Заявника.

Згідно наявної судової практики, за скаргами на дії виконавців, а саме: Постановою № 320/793/19 від 15.05.2019 року Шостого Апеляційного Адміністративного суду зроблено висновок, що реєстрація місця проживання дитини в житловому приміщенні боржника, яке є об`єктом іпотеки, є способом перешкоджання звернення стягнення на таке майно, що свідчить про зловживання боржником своїми процесуальними правами та створення штучних перешкод для виконання судового рішення у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про іпотеку» - реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Посилання у даному випадку Приватного виконавця Мукорез О.Л. на норми ст. 18 Закону України Про охорону дитинства, пункту 28 Розділу VIII Інструкції з примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 порушує принцип обов`язковості судових рішень, безпосередньо порушує права Заявника та суперечить законодавству України та сформованій судовій практиці.

В органах уповноважених на виконання судових рішень склалася неоднозначна практика щодо передачі на реалізацію вказаних житлових приміщень. В переважній більшості, керуючись статтею 18 Закону України Про охорону дитинства, пункту 28 Розділу VIII Інструкції з примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України № 2832/5 від 29.09.2016 року, посадові особи органів державної виконавчої служби/приватні виконань не розпочинають примусове звернення стягнення на нерухоме майно посилаючись на відсутність дозволу органу опіки та піклування.

Такі дії органів державної виконавчої служби України/приватних виконавців порушують принцип обов`язковості судових рішень, зачіпають інтереси стягувачів, суперечать законодавству України та сформованій судовій практиці.

Так, пунктом 44 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз`яснено, «що згідно зі статтею 32 Цивільного кодексу України, статтею 177 Сімейного кодексу України та статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

Згідно з п.п.3.1 п. 3 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 - у разі укладення правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або державній реєстрації, у тому числі договорів щодо поділу, обміну житлового будинку, квартири за участю малолітніх осіб, а також осіб, над якими встановлено опіку або піклування, нотаріус перевіряє наявність дозволу органу опіки та піклування на укладення таких правочинів.

У зв`язку з наведеним необхідно виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки і будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки), не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування.

Відповідно до п. 28 Розділу VIII Інструкції з примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5 - у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» -

дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина, надається виключно при особистому зверненні батьків дітей, опікунів або піклувальників.

Для здійснення правочинів щодо нерухомого майна дитини батьки, опікуни або піклувальники подають службі у справах дітей документи, зазначені у пункті 66 цього Порядку. Служба у справах дітей розглядає протягом 10 робочих днів подані документи та з`ясовує наявність (відсутність) обставин, що можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини.

Пунктом 66 вищезазначеного Порядку передбачений наступний перелік документів, а саме: заяву кожного з батьків (опікунів, піклувальників); копію паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, паспортного документа іноземця; копію реєстраційного номера облікової картки платника податків (у разі наявності); документ, що підтверджує право власності (користування) дитини на відчужуване майно; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, виданий відповідно до законодавства; копію свідоцтва про народження дитини; довідку з місця проживання, про склад сім`ї та реєстрацію або витяг з домової книги; копію рішення про встановлення опіки над дитиною (для опікунів, піклувальників); копію рішення про встановлення опіки над майном дитини (для опікунів, піклувальників); копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу між батьками дитини (у разі наявності).

У разі виїзду сім`ї на постійне місце проживання за кордон до зазначених документів додається довідка управління (відділу) у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб за місцем реєстрації сім`ї.

Проаналізувавши даний Порядок, можна дійти висновку, що вказані у ньому положення стосуються розгляду звернень осіб, які мають намір розпорядитися належним дитині майном або майном, на яке у дитини є право користування, і не стосується примусового відчуження майна, оскільки в таких випадках мова йде не про намір зацікавлених осіб розпорядитися майном, а про задоволення прав третіх осіб на нього.

Відповідно до п.п. 4 абз. 3 п. 3 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 року №2831/5 (далі - Порядок) - заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі): у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду.

Отже, реалізація нерухомого майна, право користування яким мають неповнолітні діти, здійснюється в тому числі на підставі судового рішення.

Отже, наразі, відсутнє належне правове регулювання, яке дозволяє виконавцю здійснити примусове звернення стягнення на майно, яким користується неповнолітня особа, через отримання дозволу органу опіки і піклування.

Разом з тим, згідно п. 3 Розділу 2 Порядку - підставою для примусової реалізації майна боржника, право користування яким мають діти, окрім дозволу органу опіки і піклування є також відповідне рішення суду.

Акцентують увагу на те, що на момент укладання Договору іпотеки (20.05.2008 року неповнолітні діти Боржника - ОСОБА_1 ОСОБА_2 2003 року народження, ОСОБА_3 2005 року народження - не були зареєстровані та не мали/не мають на сьогодні права власності на предмет іпотеки, сам Договір іпотеки б/н від 20.05.2008 року за реєстр. № 1162 - до цього часу не оскаржений, є дійсним та законним.

Згідно Довідок Виконавчого комітету Конотопської міської ради від 15.05.2008 року № 25, 26 - за адресою місцезнаходження предмету іпотеки: АДРЕСА_1 - не було зареєстровано жодних осіб, а діти ОСОБА_1 - ОСОБА_2 2003 року народження, ОСОБА_3 2005 року народження - були зареєстровані та проживали разом з матір`ю - ОСОБА_4 , 1984 року народження за адресою: АДРЕСА_2 .

В даному випадку - є наявні юридичні обставини, які мають значення для правильного вирішення питання по справі та безпосередньо зобов`язують Приватного виконавця Мукорез О.Л. примусово реалізувати предмет іпотеки без отримання відповідного дозволу органу опіки та піклування, зокрема:

наявне чинне Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03.10.2013 року № 577/3224/13-ц, яке знаходиться на примусовому виконанні у Приватного виконавця;

наявний діючий Договір іпотеки б/н від 20.08.2008р. за реєстр. № 1162 та згода Заявника виконати рішення Суду шляхом звернення стягнення за рахунок предмету іпотеки;

невиконання Боржником рішення Суду в добровільному порядку та як наслідок діюче виконавче провадження № 56484985 у відношенні останнього;

незаконна реєстрація після укладання іпотечного договору (20.05.2008 року) Боржником у предметі іпотеки своїх неповнолітніх синів;

одностайна правова позиція по даному питанню Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та Верховного Суду України.

Відповідно до норм Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»:

дія розповсюджується лише на нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, на за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно та загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку.

Згідно Довідки Виконавчого комітету Конотопської міської ради від 01.04.2020 року № 25 та інформації Приватного виконавця - Боржник - ОСОБА_1 - не зареєстрований та фактично не проживає за місцем знаходження предмету іпотеки (будинку):

АДРЕСА_1 судом АДРЕСА_2 під час розгляду справи № 577/3224/13-ц в суді та Приватним виконавцем Виконавчого округу Сумської області Мукорез О.Л. під час примусового виконання рішення суду від 03.10.2013р. в рамках чинного ВП№ 56484985 від 25.05.2018р. - встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином іпотечне майно (житловий будинок, загальна пл. 42,2 кв.м, житлова пл. 39,3 кв.м. з господарчо-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0385 га за кадастровим номером :05:060:0001, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) - не підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Згідно ч.ч. З, 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» - для проведення оцінки нерухомого майна виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання узв`язку із чим приватний виконавець зобов`язаний винести Постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 56484985 для отримання висновку про оцінку предмета іпотеки та повідомити сторонам про результати її визначення, що до цього часу Приватним виконавцем Мукорез О.Л. не зроблено.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом (ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Організатор торгів (ДП «Сетам») здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Згідно до п. 3 Розділу II Порядку - приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує її та надсилає разом із документами в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до Системи.

Таким чином, Приватний виконавець зобов`язаний відповідно до вимог ст. ст. 48, 5 " Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 1, 18, Розділу VIII Інструкції, пунктів 1, 2, 3 Розділ II Порядку - після проведення опису й арешту майна боржника, визначити вартість майна боржника, сформувати заявку на реалізацію арештованого майна Боржника та безпосередньо направити заявку на реалізацію організатору електронних торгів ДП «Сетам», але Приватним виконавцем Мукорез О.Л. зазначені вимоги не були дотримані чим проявлено неправомірну бездіяльність та порушено законні права Заявника.

Всупереч наведеного вище Приватним виконавцем Мукорез О.Л. допущено неправомірну бездіяльність чим порушено принципи законності та обов`язковості виконання рішень, що призвело до порушення прав Заявника та невиконання Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03.10.2013 року.

Скаржник в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі (а.с.32).

Заінтересована особа в суд не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином (а.с.31).

У судове засідання приватний виконавець не з`явився, про час, дату та місце розгляду був належним чином повідомлений, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі (а.с.30,45-46).

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09.07.2020 року відкрито провадження у справі та скаргу призначено до судового розгляду на 21.07.2020 року (а.с.28).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає часковому задоволенню.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Примусове виконання судових рішень здійснюється в порядку, передбаченому«Інструкцією з організації примусового виконання рішень», затвердженоїнаказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5.

Згідно ч. 1ст. 5 Закону, п. 2 розділу І Інструкції примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2ст. 18 Закону, п. 1 розділу ІІ Інструкції виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Зі змісту скарги та заявлених вимог з`ясовано, що стягувач стверджує, що посилання приватним виконавцем Мукорез О.Л. на норми ст. 18 Закону України "Про охорону дитинства", пункту 28 Розділу VIII Інструкції з примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 порушує принцип обов`язковості судових рішень, безпосередньо порушує права заявника та суперечить законодавству України та сформованій судовій практиці. Приватний виконавець, на думку скаржника, зобов`язаний відповідно до вимог ст. ст. 48, 57 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 1, 18, Розділу VIII Інструкції, пунктів 1, 2, 3 Розділ II Порядку - після проведення опису й арешту майна боржника, визначити вартість майна боржника, сформувати заявку на реалізацію арештованого майна боржника та безпосередньо направити заявку на реалізацію організатору електронних торгів ДП «Сетам», але приватним виконавцем Мукорез О.Л. зазначені вимоги не були дотримані, чим проявлено неправомірну бездіяльність та порушено законні права заявника. З таким твердження суд не може погодитись на підставі наступного.

Згідно з частиною другою статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Згідно пункту 1 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року № 2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1301/29431 (далі - Порядку реалізації арештованого майна), реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, виконавець, керуючись вимогами вищевказаного Порядку мав передати майно на реалізацію після проведення визначення вартості чи оцінки такого майна.

Тому суд задовольняє вимогу скаржника щодо визнання неправомірною бездіяльність приватного виконавця Виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександра Леонідовича в частині: непроведення приватним виконавцем Мукорез О.Л. дій щодо визначення вартості майна боржника ОСОБА_1 , а саме: житлового будинку, загальною площею 42,2 кв.м, житловою площею 39,3 кв.м. з господарчо-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0385 га за кадастровим номером :05:060:0001 за адресою: АДРЕСА_1 для їх подальшої реалізації у виконавчому провадженні № 56484985.

Підпунктом 3 пункту 3 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна визначено, що заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі):

- копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними;

- копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року№ 1404-VIII «Про виконавче провадження»- копія акта опису та арешту майна боржника;

- копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»);

- у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, -копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду;

- копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

У пункті 28 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкції з організації примусового виконання рішень), у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

У справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного (приватного) виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного (приватного) виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Отже, враховуючи вимоги Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», а також положення Інструкції з організації примусового виконання рішень і Порядку реалізації арештованого майна, державний виконавець або приватний виконавець зобов`язаний у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, отримати попередню згоду органу опіки та піклування або відповідне рішення суду, про яке, зокрема, зазначає в заяві на реалізацію арештованого майна.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 25.11.2019 року у справі № 718/482/15-ц (провадження № 61-16089св19) та від 10.10.2019 року у справі №751/15667/15-ц (провадження № 61-12151св19), від 18.03.2020 року у справі 643/14556/15-ц.

Згідно з листом приватного виконавця Мукорез О.Л. від 10.04.2020 року № 885, 29.04.2020 року Органом опіки та піклування Конотопської міської ради було відмовлено в наданні дозволу на реалізацію нерухомого майна, право на користування яким мають діти: ОСОБА_2 , 2003 року народження, та ОСОБА_3 , 2005 року народження (а.с.55,56).

Таким чином, приватний виконавець не був уповноважений передавати на реалізацію нерухоме майно, оскільки це суперечило б вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень.

За таких обставин суд відмовляє в задоволенні вимог щодо визнання неправомірними дій виконавця з приводу нездійснення приватним виконавцем Мукорез О.Л. дій по виведенню іпотечного майна АТ «Райффайзен Банк Аваль» - а саме: житлового будинку, загальною площею 42,2 кв.м, житловою площею 39,3 кв.м. з господарчо-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0385 га за кадастровим номером :05:060:0001 за адресою: АДРЕСА_1 , на реалізацію шляхом проведення електронних торгів у порядку, встановленому ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» (через ДМ «Сетам» або іншу систему електронних торгів діючу на час передачі майна), без отримання згоди від органу опіки та піклування.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210,213,387 ЦПК. Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Згідно положень статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Так як суд визнав частково бездіяльність приватного виконавця неправомірною, тому наявні підстави для зобов`язання усунення допущених порушень також частково.

Тому суд задовольняє вимогу щодо усунення порушених прав заявника шляхом зобов`язання приватного виконавця Виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександра Леонідовича в рамках виконавчого провадження № 56484985 - визначити вартість майна Боржника - ОСОБА_1 , а саме: житлового будинку, загальною площею 42,2 кв.м, житловою площею 39,3 кв.м. з господарчо-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0385 га за кадастровим номером :05:060:0001 за адресою: АДРЕСА_1 для його подальшої реалізації та відмовляє у задоволенні вимог щодо усунення порушених прав шляхом зобов`язання приватного виконавця Виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександра Леонідовича в рамках виконавчого провадження № 56484985 здійснити дії по виведенню іпотечного майна АТ «Райффайзен Банк Аваль» а саме: житлового будинку, загальною площею 42,2 кв.м, житловою площею 39,3 кв.м. з господарчо-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0385 га за кадастровим номером :05:060:0001 за адресою: АДРЕСА_1 , якій належить ОСОБА_1 на праві власності - на реалізацію шляхом проведення електронних торгів у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» (через ДП «Сетам» або іншу систему електронних торгів діючу на час передачі майна), без отримання згоди від органу опіки та піклування.

Керуючисьст. ст. 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 5, 18, 26, 37, 39 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4, 83, 353, 354, 447 - 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця Виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександра Леонідовича в частині непроведення приватним виконавцем Мукорез О.Л. дій щодо визначення вартості майна Боржника - ОСОБА_1 , а саме: житлового будинку, загальною площею 42,2 кв.м, житловою площею 39,3 кв.м. з господарчо-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0385 га за кадастровим номером :05:060:0001 за адресою: АДРЕСА_1 для їх подальшої реалізації у виконавчому провадженні № 56484985;

Усунути порушені права акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» шляхом зобов`язання приватного виконавця Виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександра Леонідовича в рамках виконавчого провадження № 56484985 - визначити вартість майна Боржника - ОСОБА_1 , а саме: житлового будинку, загальною площею 42,2 кв.м, житловою площею 39,3 кв.м. з господарчо-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0385 га за кадастровим номером :05:060:0001 за адресою: АДРЕСА_1 для його подальшої реалізації.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвала суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 24 липня 2020 року.

СуддяС. В. Галян