Справа № 485/1196/20
Провадження № 2/485/460/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Забаровська С.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Снігурівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Снігурівської міської ради Миколаївської області про визнання Державного акту на право приватної власності на землю недійсним,

встановив:

15 вересня 2020 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, в якому послалися на таке.

Вони є співвласниками житлового будинку та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з договором міни серії ААО № 826859 від 17 липня 1998 року.

На підставі вказаного договору Снігурівською міською радою Миколаївської області позивачам було видано державний акт серії ІІ-МК №007709 від 27 липня 1998 року на право приватної власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,1768 га.

На теперішній час не можуть розпорядитися земельною ділянкою, оскільки державний акт видано з порушенням, а саме розмір земельної ділянки, зазначений в правовстановлюючому документі перевищує передбачений законом на 0,0768 га.

Так, вказана земельна ділянка була передана попередньому власнику ОСОБА_5 на підставі рішення Снігурівської міської ради Миколаївської області від 09 серпня 1994 року № 259 площею 0,1768 га, якому у подальшому було видано два державні акти на земельні ділянки площею 0,1га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарчих будівель та 0,0768 га для ведення особистого підсобного господарства. Однак, позивачам Снігурівською міською радою Миколаївської області було видано один державний акт із зазначенням розміру земельної ділянки 0,1768га, який не відповідає вимогам закону. Відповідач відмовляється впорядкувати вказане питання у позасудовому порядку.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 152, 155 Земельного кодексу України позивачі просять суд визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель розміром 0,1768 га, виданого на їх ім`я Снігурівською міською радою 27 липня 1998 року на підставі договору міни від 17 липня 1998 року, у зв`язку з зазначенням розміру земельної ділянки у правовстановлюючому документі, який не відповідає вимогам закону.

В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Позивачі подали суду заяву, в яких просили справу слухати у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача Снігурівської міської ради Миколаївської області надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю.

Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способи захисту прав на земельні ділянки визначені в статті 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

Частиною другою вказаної статті встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частини першої статті 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (зміна прізвища з ОСОБА_6 мала місце у зв`язку з укладенням шлюбу - а.с. 11) на підставі договору міни серії ААО №826859, укладеного 17 липня 1998 року з ОСОБА_5 та посвідченого державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори Середою Н.І., належить житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці площею 0,1 га, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю, виданого Снігурівського міською Радою народних депутатів 22 серпня 1994 року за №1815; право власності на нерухоме майно зареєстровано за позивачами у Снігурівському бюро технічної інвентаризації 25 липня 1998 року (а.с. 12-13). 30 липня 2019 року позивачами виготовлено технічний паспорт на житло та 07 серпня 2019 року проведено реєстрацію права власності державним реєстратором Снігурівської райдержадміністрації Зимою Ю.В. (а.с. 20-28).

27 липня 1998 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 Снігурівською міською Радою народних депутатів на підставі договору міни від 17 липня 1998 року, реєстр № 2-833, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1768 га в межах згідно з планом, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , про що видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-МК № 007709, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3817 (а.с. 15).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 228725564 від 20 жовтня 2020 року (а.с. 38-39), відомості про реєстрацію права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та госпродарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні.

Відповідно до ст. 67 ЗК України, у редакції чинній на час видачі Державного акту, норма безоплатної передачі земельних ділянок громадянам для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) не може бути більшою від 0,1 га у містах.

Про те, в Державному акті на право власності серії ІІ-МК № 007709, виданому на імя позивачів площа земельної ділянки складає 0,1768 га, що не відповідає реальній площі та значенню площі, яка має прописуватись із значенням до 0,0001 га, що передбачає п. 2.4 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 22.06.2009 року № 325.

Як вбачається з Архівного витягу рішення Снігурівської міської Ради народних депутатів від 09 серпня 1994 року № 259, виданого Архівним відділом Снігурівської райдержадміністрації 25 серпня 2020 року №72/87/03/3.7/К, попередньому власнику нерухомого майна ОСОБА_5 у приватну власність передані присадибні земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1768 га, та 22 серпня 1994 року видано Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,0768 га для ведення особистого підсобного господарства, що зареєстрований у Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 1815, та Державний акт на право приватної власності на землю площею 01 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарчих будівель, що зареєстрований у Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 1815 (а.с. 14, 16-19).

За такого, органом місцевого самоврядування при прийнятті рішення про видачу державного акту на право приватної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель не було дотримано вимог про підтвердження розміру земельної ділянки та складено державний акт з порушеннями, у зв`язку з зазначенням площі земельної ділянки у розмірі, що перевищує передбачений законом.

Допущені при видачі державного акту вище зазначені порушення є істотними та порушують права позивачів на володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою.

Внести виправлення до державного акту неможливо, оскільки Законом України «Про державний земельний кадастр» припинено посвідчення прав на землю шляхом видачі державних актів, а відповідно до наказу Держкомзему України №325 від 22.06.2009 року, який діяв до 01.01.2013 року виправлення в державному акті не допускаються.

За встановлених вище обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачів та визнання недійсним виданого їм відповідачем з порушеннями державного акта на право приватної власності на земельну ділянку на захист їх порушеного права володіння, користування та розпорядження нею.

На прохання позивачів суд не стягує з відповідача судові витрати.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 263-265, 142, 200, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Снігурівської міської ради Миколаївської області про визнання Державного акту на право приватної власності на землю недійсним - задовольнити.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-МК № 007709, виданий на підставі договору міни від 17 липня 1998 року Снігурівською міською Радою народних депутатів Миколаївської області 27 липня 1998 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , площею 0,1768 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3817.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд, який відраховується з дати складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 20.10.2020.

Суддя