У Х В А Л А

08 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 454/1188/17

провадження № 61-5061св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - приватне підприємство «Західний Буг»,

відповідачі: ОСОБА_1 , фермерське господарство «Шпиколос», третя особа - комунальне підприємство Львівської обласної ради «Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу приватного підприємства «Західний Буг» на постанову Львівського апеляційного суду від 27 січня 2020 року у складі колегії суддів: Шеремети Н. О., Крайник Н. П., Цяцяки Р. П.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року приватне підприємство «Західний Буг» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та фермерського господарства «Шпиколос», третя особа комунальне підприємство Львівської обласної ради «Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», в якому просило:

- визнати поновленим договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 та приватним підприємством «Західний Буг», зареєстрований у ДКЗ Сокальського району 15 грудня 2011 року за № 2722, згідно з яким передавалася у строкове платне користування земельна ділянка сільськогосподарського призначення загальною площею 1,0489 га, кадастровий № :23:00160036, яка знаходилася за межами населених пунктів Княжівської сільської ради Сокальського району Львівської області з урахуванням всіх змін та доповнень, які були чинними до дня поновлення договору оренди на той самий строк на тих самих умовах, які були передбачені договором;

- визнати недійсним договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Шпиколос», зареєстрований 10 грудня 2016 року КП Львівської обласної ради «Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», за яким передавалася у строкове платне користування земельна ділянка сільськогосподарського призначення загальною площею 1,0489 га, кадастровий № :23:00160036, що знаходиться за межами населених пунктів Княжівської сільської ради Сокальського району Львівської області.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 26 липня 2018 року позов задоволено.

Визнано поновленим договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 та приватним підприємством «Західний Буг», зареєстрований у ДКЗ Сокальського району від 15 грудня 2011 року за № 2722, за яким передавалася у строкове платне користування земельна ділянка сільськогосподарського призначення загальною площею 1,0489 га, кадастровий № :23:00160036, яка знаходилася за межами населених пунктів сільської ради: Княжівська сільська рада Сокальський район Львівська область, з урахуванням всіх змін та доповнень, які були чинними до дня поновлення договору оренди на той самий строк на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Визнано недійсним договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Шпиколос», зареєстрований 10 грудня 2016 року КП Львівської обласної ради «Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», за яким передавалася у строкове платне користування земельна ділянка сільськогосподарського призначення загальною площею 1,0489 га, кадастровий № :23:00160036, яка знаходиться за межами населених пунктів сільської ради: Княжівська сільська рада Сокальський район Львівська область.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 27 січня 2020 року рішення Сокальського районного суду Львівської області від 26 липня 2018 року скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позовних вимог ПП «Західний Буг» відмовлено.

Не погодившись із таким вирішенням спору, приватне підприємство «Західний Буг» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України.

Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 260, 400 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом приватного підприємства «Західний Буг» до ОСОБА_1 , фермерського господарства «Шпиколос», третя особа - комунальне підприємство Львівської обласної ради «Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», про визнання недійсним договору оренди та визнання поновленим договору оренди землі призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук