Справа № 584/1073/20
Провадження № 2/584/510/20
РІШЕННЯ

Іменем України

19.10.2020 Путивльський районний суд Сумської області в особі : головуючого - судді Токарєва С.М., при секретарі Зікрати Я.В., без участі учасників справи, розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Путивль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, який обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бунякине Путивльського району Сумської області помер ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого увійшло право на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0139527, зареєстрованого 16.09.1996 в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 187.

На день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав разом із сином ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , заповіт від його імені не посвідчувався. Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 30.07.2020 був встановлений факт визнання батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Путивль Сумської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Путивль Сумської області помер ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина, в тому числі і на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах, належну ОСОБА_2 , батьку померлого, яку він прийняв, але не оформив за життя своїх спадкових прав, а також на земельну ділянку загальною площею 3,363 га, розташовану на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області, належну ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 020437.

Будучи спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті двоюрідного дядька ОСОБА_3 позивач прийняв спадщину після його смерті у додатковий строк, визначений рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 09.01.2020, але в той же час, позбавлений можливості оформити спадкове майно в нотаріальному порядку в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нього.

Посилаючись на зазначене, позивач просив визнати за ним: право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності ЗСАПТ «Соцтруд» розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області, належне ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0139527; право власності на земельну ділянку «рілля» площею 2,3378 га з кадастровим № :05:000:0587 та земельну ділянку «сіножаті» площею 1,0255 га з кадастровим № :07:000:0294, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області, належні ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 020437, виданого 26.03.2001 на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Бунякинської сільської ради народних депутатів від 01.06.2001, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 14, в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідного дядька ОСОБА_3 . Витрати по сплаті судового збору позивач просив покласти на нього.

У судове засідання позивач не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, свої позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову у разі встановлення судом достатніх правових підстав, відзив на позов не подав.

З`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

З огляду на матеріали справи, на підставі ст. 1265 ЦК України позивач є спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті двоюрідного дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Путивль Сумської області (а.с. 9, 10-11).

Позивач прийняв спадщину після смерті двоюрідного дядька ОСОБА_3 у додатковий строк, визначений рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 09.01.2020, яке набрало законної сили 20.02.2020 (приватним нотаріусом заведено спадкову справу № 197/2019 від 24.05.2019) (а.с. 10-11, 12, 13).

До спадкового майна входить право на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель ЗСАПТ «Соцтруд», розташовану на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області, яку ОСОБА_3 прийняв, але не оформив за життя, після смерті свого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бунякине Путивльського району Сумської області (а.с. 7, 8, 16).

Крім того, до складу спадщини входить земельна ділянка загальною площею 3,363 га (складається з двох земельних ділянок площею 1,026 га та 2,338 га), надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області, належна ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 020437 від 26.03.2003 (а.с. 17).

При цьому, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно позивач не може в зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на нього, що вбачається з постанови нотаріуса від 06.04.2020 № 63/02-31 (а.с. 25).

Разом з тим, з фотокопії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0139527 від 16.09.1996 вбачається, що ОСОБА_2 як члену закритого сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства «Соцтруд» Путивльського району Сумської області належить право на земельну частку (пай) із землі вказаного товариства розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 16).

Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, щододається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їхреєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є :свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член коллективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Таким чином, оскільки спадкодавець ОСОБА_2 був внесений до списку громадян-членів закритого сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства «Соцтруд», хоча відомості про отримання ним сертифікату на право на земельну частку (пай) із землі вказаного товариства і відсутні, тому з урахуванням вказаних роз`яснень Пленуму Верховного Суду України щодо часу набуття членом КСП права на земельну частку (пай), суд дійшов висновку, що він набув право на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах із земель вказаного товариства, яке успадковане його сином ОСОБА_3 , що є підставою для задоволення позову в цій частині.

Як вбачається з копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 020437 від 26.03.2003, ОСОБА_3 на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Бунякинської сільської ради народних депутатів від 01.06.2001 передана у приватну власність земельна ділянка загальною площею 3,363 га (складається з двох земельних ділянок площею 1,026 га та 2,338 га), надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с. 17).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.04.2020 вбачається, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-СМ № 020437 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 2,3378 га, кадастровий № :05:000:0587, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.18).

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.04.2020 вбачається, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки «рілля» площею 2,3378 га з кадастровим № :05:000:0587, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с. 19-21).

Крім того, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.03.2020 підтверджена та обставина, що ОСОБА_3 на підставі державного акту серії ІІ-СМ № 020437 є власником земельної ділянки «сіножаті» площею 1,0255 га з кадастровим № :07:000:0294, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с. 22-24).

Згідно пунктів 9-10 розділу VII Закону "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки до 01.01.2013. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Отримання нового державного акту замість втраченого у порядку, визначеному п. 4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 р. № 325, позивач не може у зв`язку з втратою нею чинності.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За правилами ч.1 ст. 1225 цього ж Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням цільового призначення.

У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1265 ЦК України визначено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

Беручи до уваги наведені положення закону та те, що відновлення правовстановлюючого документа на землю в позасудовому порядку є неможливим, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і в цій частині.

Понесені судові витрати по оплаті судового збору за подачу позовної заяви до суду позивач просив не розподіляти.

Виходячи з наведеного, керуючись ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельнихділянок (паїв)», ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1220, 1225, 1265, 1267, 1268 ЦК України, п. 9-10 розділу VII Закону України "Про Державний земельний кадастр", п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95, ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель закритого сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства «Соцтруд», розташовану на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області, належну ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0139527, в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідного дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Путивль Сумської області.

3. Визнати за ОСОБА_1 право власності на:

- земельну ділянку «рілля» площею 2,3378 га, кадастровий № :05:000:0587;

- земельну ділянку «сіножаті» площею 1,0255 га, кадастровий № :07:000:0294,

надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області, належні ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 020437, виданого на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Бунякинської сільської ради народних депутатів від 01.06.2001, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 14, в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідного дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Путивль Сумської області.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Токарєв