Справа № 510/2120/16
Провадження № 2/510/86/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.20 року Ренійський районний суд Одеської області

У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 до Ренійської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Позивачка, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , звернулась до суду із позовом до Ренійської міської ради Одеської області про визнання за ними права власності на спадкове майно у вигляді Ѕ частини житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є опікуном ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , які є спадкоємцями за правом представлення (ст. 1266 ЦК України), а також спадкоємцями четвертої черги. У встановлений законодавством строк вони не звернулись із заявою про прийняття спадщини, однак прийняли її в порядку ст. 1268 ч. 3 ЦК України, інших спадкоємців за законом не має. Пізніше, 26.10.2016 р., позивачка звернулась до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача, у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть ОСОБА_6 , померла - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про смерть ОСОБА_7 , помер - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; свідоцтво про смерть ОСОБА_5 , померла - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; свідоцтво про народження ОСОБА_3 , батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_6 ; свідоцтво про народження ОСОБА_4 , батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_6 ; свідоцтво про народження ОСОБА_2 , батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_6 ; корінець медичного висновку № 1/8 про дитину - інваліда з дитинства віком до 16 років ОСОБА_4 ; корінець медичного висновку № 1/7 про дитину - інваліда з дитинства віком до 16 років ОСОБА_3 ; розпорядження Ренійської РДА про призначення ОСОБА_1 опікуном над малолітніми ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 ; довідка Ренійського БТІ від 31.08.2016 р. № 41; копія технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 ,самочинних споруд не має, власники - ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ; посвідчення ОСОБА_1 про отримання державної соціальної допомоги дітям - інвалідам до 18 років, серія НОМЕР_1 ; постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава - відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати дітей ОСОБА_6 , у зв`язку з чим розпорядженням Ренійської РДА № 139/А-2009 від 01.04.2009 р. опікуном ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 призначено ОСОБА_1 , яка є позивачкою по справі.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , яка була бабусею ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 .. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді Ѕ частини житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями по АДРЕСА_1 .

Під час життя ОСОБА_5 заповідального розпорядження не залишила, у зв`язку з чим спадкоємство здійснюється за законом. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 мають право на спадщину за право представлення у відповідності до ст. 1266 ЦК України.

У встановлений законодавством строк позивачка і інтересах опіклувальників не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, відповідно до положень ч. 4 ст. 1268 ЦК України, вони прийняли спадщину, оскільки ані вони, ані опікун від спадщини не відмовлялись.

26.10.2016 р. ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії. Ця обставина змусила позивачку звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Таким чином, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 прийняли спадщину, що залишилася після смерті бабусі в порядку ст. 1268 ч. 4 ЦК України та ОСОБА_1 вважає, що вони мають всі законні підстави для визнання за ними права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців не має.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 є спадкоємцями за правом представлення після смерті бабусі ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки їх батько ОСОБА_7 , як спадкоємець першої черги, мав успадкувати спадщину, однак помер раніше - ІНФОРМАЦІЯ_2 (ст. 1266 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 прийняли спадщину після смерті бабусі ОСОБА_5 , в порядку ст. 1268 ч. 4 ЦК України. Спадкоємців першої, другої та третьої черги не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 прийняли спадщину, однак оформити її не можуть у зв`язку з обставинами, які не залежать від них.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 є суб`єктами набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ст. 1268 ч. 4 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 328, 1217, 1218, 1222, 1225, 1233, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ренійської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який складається з: будинку житлового літ. А, загальна площа 32,30 кв.м., житлова площа 23,40 кв.м., підсобна площа 8,90 кв.м., веранда літ. а, а1, сарай літ. Е, В, літня кухня літ. Д, вбиральня літ. З, огорожа № 1-3, 5, споруда літ. 4, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін