Справа №:755/9963/20
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

"24" липня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

за участі секретаря судового засідання - Кузьменко А.М.

розглянувши заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання заповіту недійсним,

установив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває на розгляді справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання заповіту недійсним.

Позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , де 2/3 частини належали померлій ОСОБА_3 і 1/3 частина їй (позивачу), та заборонити нотаріусу Десятої київської державної нотаріальної контори Ткач Т.В. оформляти, реєструвати та видавати свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_2 на спірну квартиру.

Свою заяву обґрунтувала тим, що предметом спору є заповіт, складений від імені ОСОБА_3 , який вона вважає підробленим і складеним поза вільним волевиявленням спадкодавця. З огляду на що, не вжиття заходів забезпечення позову є необхідною мірою, та може зробити неможливим виконання рішення суду.

Перевіривши матеріали справи суд дійшов наступного.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Значення цього інституту полягає в тому, що ним захищаються права позивача у разі несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, продати чи знищити його та з метою попередження інших потенційних труднощів, що виникають під час реалізації рішення суду у конкретній справі.

По даній справі позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту, складеного 15.01.2020 року від імені ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , недійсним, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що заповіт є підробленим і складеним поза вільним волевиявлення заповідача.

З наданих документів установлено, що власниками квартири АДРЕСА_2 , є ОСОБА_3 - 2/3 частини, та ОСОБА_1 -1/3 частина.

Враховуючи те, що позовними вимогами є оспорення заповіту ОСОБА_3 , яка є власником 2/3 частин спірної квартири, суд вважає за можливе накласти арешт саме на 2/3 частини спірної квартири. Частина квартири, яка належить позивачу, не є предметом спору.

В частині заборони державному нотаріусу видавати відповідачу свідоцтво про право на спадщину суд відмовляє, оскільки дана вимога є недоведеною та необґрунтованою.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 157, 258, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання заповіту недійсним - задовольнити частково.

Накласти арешт на 2/3 частин квартири АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_3 .

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: