УХВАЛА

21 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 447/2497/16-ц

провадження № 61-6062во20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув скаргу ОСОБА_1 про перегляд рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 22 січня 2018 року, постанови Львівського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року та ухвали Верховного Суду від 24 червня 2019 року за виключними обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 22 січня 2018 року позов задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 пропущений строк позовної давності. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 12 000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного Банку України станом на 31 жовтня 2017 року становить 321 951 грн 60 коп., три відсотки річних в сумі 28 975 грн 64 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 22 січня 2018 року залишено без змін.

Додатковою постановою Львівського апеляційного суду від 06 травня 2019 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору в сумі 3 000 грн за подачу апеляційної скарги на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 22 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Повернуто ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 4 115 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 22 січня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

У квітні 2020 року до суду касаційної інстанції надійшла скарга про перегляд рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 22 січня 2018 року, постанови Львівського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року та ухвали Верховного Суду від 24 червня 2019 року за виключними обставинами з підстав, передбачених пунктом 1 частини третьої статті 423 ЦПК України.

Скаргу про перегляд судових рішень у зв`язку з виключними обставинами слід повернути з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Частинами першою та другою статті 425 ЦПК України встановлено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанції з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Тобто відповідно до зазначених вимог закону переглянуті за виключними обставинами можуть бути лише рішення, постанова або ухвала суду касаційної інстанції, якими судове рішення було змінено або ухвалено нове судове рішення.

Судовим рішенням, про перегляд якого за виключними обставинами просить заявник, Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження, тобто не переглядав в касаційному порядку судові рішення попередніх інстанцій, не змінював та не скасовував їх, не ухвалював нового рішення.

Разом з тим, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції переглядаються у зв`язку з виключними обставинами судом, який ухвалив рішення, або яким змінено або ухвалено нове судове рішення, а Верховний Суд не ухвалював нове судове рішення та не змінював судові рішення, тому скарга ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 22 січня 2018 року та постанови Львівського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року не може бути прийнята до провадження.

За таких обставин, подана скарга ОСОБА_1 про перегляд судових рішень за виключними обставинами не підлягає розгляду Верховним Судом.

Керуючись статтями 423, 425 ЦПК України

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_1 про перегляд рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 22 січня 2018 року, постанови Львівського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року та ухвали Верховного Суду від 24 червня 2019 року за виключними обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу повернути заявнику.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська