Справа № 144/1278/19
Провадження № 2/144/386/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2020 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - Германа О.С.,

секретаря судового засіданні - Пігулі А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Теплик справу за позовом Військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави, в особі органу уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах: Міністерства внутрішніх справ України, національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі звернувся військовий прокурор Київського гарнізону в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого на здійснення функцій у спірних відносинах: Міністерства внутрішніх справ України, національної академії Національної гвардії України Гладій Є., в якому зазначив, що відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України №163 с/ч від 28.07.2016 відповідача було зараховано в списки зміненого складу та на всі види забезпечення та зобов`язано укласти контракт про проходження військової служби з ОСОБА_1 на період навчання.

28 липня 2016 між Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника національної академії Національної гвардії України, ОСОБА_3 та старшим солдатом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами, а 25.06.2019 позивачем було написано наказ №144 с/ч про розірвання контракту, відрахування з навчального закладу та виключення із списків перемінного складу курсантів академії старшого солдата ОСОБА_1 , через службову невідповідність та провести утримання фактичних витрат згідно з нормами утримання курсантів та зведеного розрахунку фактичних видатків державного бюджету. Згідно заяви-зобов`язання ОСОБА_1 ознайомлений з зведеним розрахунком фактичних видатків державного бюджету на утримання у вищому навчальному закладі у розмірі 355 156 грн.80 ком., однак відповідач вказане зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі у розмірі 355 156 грн. 80 коп. та витрати на сплату судового збору.

Ухвалою від 17.02.2020 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду та постановлено справу розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Військовий прокурор Київського гарнізону Гладій Є., який діє в інтересах держави, в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити.

Представник Міністерства оборони України у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник Національної академії Національної гвардії України, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, при цьому подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме на адресу за якою відповідач зареєстрований направлялась судова повістка та копія позовної заяви з додатками, які повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній», що відповідає вимогам ст. 128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує.

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд прийшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Вимогами ч.10 ст.25 Закону України «Про військовий обов`язокі військову службу» встановлено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Судом встановлено, що наказом начальника Національної академії Національної гвардії України, ОСОБА_3 від 28.07.2016 №163 с/ч (по стройовій частині) ОСОБА_1 зараховано у списки змінного складу поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта. (а.с.13)

Також, 28.07.2016 між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії Національної гвардії України, ОСОБА_3 та страшим солдатом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній академії Національної гвардії України. (а.с.12)

ОСОБА_1 було написано рапорт про відрахування його з навчання в зв`язку з службовою невідповідністю контракту військовослужбовця, відповідно до якого він ознайомлений та згоден з постановою Кабінету Міністрів України №964 від 12.07.2006 «Про відшкодування курсантами витрат пов`язаних з їх утриманням у вищих військових навчальних закладах» (а.с.15)

Наказом начальника Національної академії Національної гвардії України, ОСОБА_5 від 25.06.2019 № 144 с/ч (по стройовій частині) із старшим солдатом ОСОБА_1 розірвано контракт про проходження військової служби навчання у зв`язку через службову невідповідність. (а.с.14)

Академією наданий зведений розрахунок фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню курсантом ОСОБА_6 за період навчання з 28 липня 2016 по 25 червня 2019 року (а.с.17).

У відповідності до вимог Порядку відшкодування та Порядку розрахунку, ОСОБА_1 необхідно відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії Національної гвардії України за період з 28 липня 2016 по 25 червня 2019 року в сумі 355156 грн. 80 коп., а саме: грошове забезпечення 280 192 грн. 05 коп.; продовольче забезпечення 22559 грн. 25 коп.; речове забезпечення 3509 грн. 45 коп.; медичне забезпечення 999 грн. 81 коп.; предмети, матеріали, обладнання та інвентар, в тому числі м`який інвентар та обмундирування 12703 грн. 15 коп.; спожиті комунальні послуги та енергоносії 15635 грн. 15 коп.; продукти харчування 45626 грн. 24 коп.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦПК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На підставі ч. 2. ст. 615 ЦПК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 623 ЦПК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Стаття 629 ЦПК передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Постановою Кабінету Міністрів Українивід 12.07.2006 №964 був затверджений «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв`язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу.

Відповідно до пункту 3 «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Відповідно до пункту 4 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» - розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом.

Згідно пункту 6 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю: курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання; курсантами, які навчалися понад встановлені законодавством строки строкової військової служби, - за період навчання, який відповідає строку строкової військової служби.

Відповідно до пункту 7 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Згідно із п. 8 Порядку, сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони.

Суд погоджується із правильністю здійсненого вищим військовим навчальним закладом розрахунку суми витрат, які підлягають відшкодуванню відповідачем, оскільки розрахунок витрат здійснено у відповідності до встановленого порядку, затвердженого Постановою КМ України №964від 12.07.2006 року згідно з нормами утримання курсантів. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначено з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу вищого військового навчального закладу.

Відповідно до вимогст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що на день розгляду справи відповідач має заборгованість перед Академією, яку він не бажає відшкодовувати у добровільному порядку, суд вважає необхідним стягнути кошти примусово.

Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення у повному обсязі.

Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 5 327 грн. 34 коп. в користь позивача.

На підставі ст.ст. 526, 610, 615, 623, 629 ЦК України, ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964, керуючись ст. ст. 12, 76, 83, 89, 92, 141, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Ленінським РВ УДМС України у Вінницькій області від 15.08.2013, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 на користь Національної академії Національної гвардії України , р/р НОМЕР_3 , МФО 820172, ДКСУ в м. Києві відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національній академії Національної гвардії України у період з 28.07.2016 по 25.06.2019 у розмірі 355 156 (триста п`ятдесят п`ять тисяч сто п`ятдесят шість) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 на користь Військової прокуратури Центрального регіону України , р/р НОМЕР_4 , МФО 820172, ДКСУ в м. Київ витрати на сплату судового збору в розмірі 5327 (п`ять тисяч триста двадцять сім) гривень 34 копійки.

Роз`яснити ОСОБА_1 що відповідно до ст. 284 ЦПК України, рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за її письмовою заявою, складеною відповідно до вимог ст. 285 ЦПК України, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя