У Х В А Л А

22 липня 2020 року

м. Київ

справа № 165/320/20

провадження № 61-9970ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремко В. В.,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 09 квітня 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 18 червня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»(далі - АТ КБ «ПриватБанк», банк)звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 13 391,40 грн.

Позов обгрунтований тим, що 31 березня 2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №б/н, згідно з яким ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 800,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач власним підписом підтвердила те, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі - Умови та Правила), правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між нею і банком договір. Відповідно до цього договору відповідач зобов`язувалася щомісячно повертати заборгованість за кредитом, яка складалася із заборгованості за тілом кредиту, відсотками, а також іншими витратами згідно з Умовами та Правилами. Банк виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, однак ОСОБА_1 , користуючись кредитними коштами, не дотримувалася умов кредитного договору щодо його погашення, допускаючи систематичне порушення термінів повернення кредиту. Оскільки добровільно відповідач кошти не повертає, то банк просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 13 391,40 грн, що складається з: 6 593,39 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1 108,31 грн -заборгованість за відсотками; 4 575,82 грн - пеня; штрафи: 500,00 грн (фіксована частина); 613,88 грн (процентна складова).

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 09 квітня 2020 року, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 18 червня 2020 року, позов задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 31 березня 2011 року № б/н у розмірі 6 593,39 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та Правила розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписавши заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили умови щодо порядку нарахування та розмірі процентів за користування кредитом.

У липні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 09 квітня 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 18 червня 2020 року, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму дляпрацездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 102,00 грн.

Предметом спору у зазначеній справі є стягнення з відповідача на користь позивача 13 391,40 грн кредитної заборгованості. Ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (100x2 102,00 грн=210 200,00 грн).

Щодо доводів заявника про те, що справа має для нього виняткове значення, Верховний Суд зазначає, що поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обгрунтування. Заявник не навів переконливих доводів, які б свідчили про те, що справа має для нього виняткове значення, а сама по собі вказівка про це у касаційній скарзі не дає підстав для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржені АТ КБ «ПриватБанк» рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 09 квітня 2020 року та постанова Волинського апеляційного суду від 18 червня 2020 року постановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 09 квітня 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 18 червня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостівідмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко