Справа № 635/3813/20
Провадження № 2/635/2125/2020
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення позову

16 липня 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Шинкарчука Я.А.

секретар судового засідання Желізової О.А.,

розглянувши в приміщенні суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі №635/3813/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАРМПЛАСТ», Акціонерне товариство «ОТП БАНК», про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя,

встановив:

У липні 2020 року до Харківського районного суду Харківської області від ОСОБА_1 надійшов позов до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, в якій позивач просить суд:

1) здійснити поділ спільного сумісного майна ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а саме:

- в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер картки платника податків - НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину гаражу АДРЕСА_1 у гаражному кооперативі «Ріон» та визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер картки платника податків - НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частину гаражу АДРЕСА_1 гаражному кооперативі «Ріон» (реєстраційний номер майна: 1679801);

- в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер картки платника податків - НОМЕР_1 , право власності на 17/80 часток нежитлової будівлі, виробничо-складського приміщення з підвалом та магазину-кафе літ. «А-1» загальною площею 848,20 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер картки платника податків - НОМЕР_2 , право власності на 17/80 часток нежитлової будівлі, виробничо-складського приміщення з підвалом та магазину-кафе літ. «А-1» загальною площею 848,20 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна: 11285291);

- в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер картки платника податків - НОМЕР_1 , право власності на 17/80 часток земельної ділянки кадастровий номер :00:003:0015 загальною площею 0,3267 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер картки платника податків - НОМЕР_2 , право власності на 17/80 часток земельної ділянки кадастровий номер :00:003:0015 загальною площею 0,3267 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 251);

- в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер картки платника податків - НОМЕР_1 , право власності на 1/4 частину нежитлової будівлі, оздоровчо-розважальний комплекс загальною площею 875,70 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер картки платника податків - НОМЕР_2 , право власності на 1/4 частину нежитлової будівлі, оздоровчо-розважальний комплекс загальною площею 875,70 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна: 2849860);

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер картки платника податків - НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер картки платника податків - НОМЕР_1 , грошову суму у розмірі 873 075,00 гривень (вісімсот сімдесят три тисячі сімдесят п`ять гривень 00 копійок) як компенсацію за половину від вартості 1/2 частки нежитлової будівлі літ. А-1, гараж, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 1646,4 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 як внесок до статутного капіталу ТОВ «УКРАРМПЛАСТ», зробленого ОСОБА_2 за рахунок майна, що є спільною сумісною власністю подружжя;

2) стягнути з Відповідача всі понесені позивачем судові витрати у повному обсязі.

У відповідності до ухвали суду від 06 липня 2020 року вирішено питання про відкриття провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження та витребувано докази з Департаменту реєстрації Харківської міської ради за клопотанням позивача.

Разом з тим, 14 липня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, в якій позивач просить до закінчення судового провадження та набрання законної сили судового рішення у справі №635/3813/20, накласти арешт, шляхом встановлення заборони відчуження, на майно, яке належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , а саме:

-гараж АДРЕСА_1 гаражному кооперативі «Ріон» (реєстраційний номер майна 1679801);

-85/200 часток нежитлової будівлі, виробничо-складського приміщення з підвалом та магазину-кафе літ. «А-1» загальною площею 848,20 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 11285291);

-8/200 часток земельної ділянки кадастровий номер :00:003:0015 загальною площею 0,3267 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 251);

-1/2 частина нежитлової будівлі, оздоровчо-розважальний комплекс загальною площею 875,70 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна - 2849860).

В обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову позивачем вказано, що оскільки предметом спору у даній справі є саме поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя (набуте сторонами у шлюбі) та існують реальні побоювання, що відповідачем буде відчужене майно (зокрема, 20.03.2020 відповідач розпоряджився частиною спільного сумісного майна та передав його частину до статутного капіталу юридичної особи, порушивши тим самим права позивача), що утруднить виконання можливого рішення суду про задоволення позову, позивач просить застосувати захід забезпечення позову та накласти арешт на майно, шляхом встановлення заборони відчуження на майно, яке є предметом спору у даній справі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачені види забезпечення позову, а саме: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Вимогами статті 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на необхідність забезпечення основного завдання правосуддя ефективного поновлення в правах. Так, в п. 9 рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 Конституційний Суд України зазначає, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що право на доступ до суду повинно бути реальним та ефективним.

Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначав: «Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава учасниця Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі і процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити, щоб судовий процес перетворився в безладний рух. Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимогам, так як доступ до правосуддя повинен бути не тільки фактичним, а й реальним» (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, повинен бути достатнім для забезпечення права людини на суд, враховуючи принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в його права».

У постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року, прийнятій за результатами розгляду справи №6-605цс16, викладено правову позицію, відповідно до якої, метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що накладення арешту на спірне майна необхідне задля недопущення під час розгляду справи відчуження майна, що є предметом спору у даній справі, тоді як факт розпорядження таким майном, без відома та дозволу позивача, мав місце ще 20.03.2020.

Згідно вимог пунктом 4 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза не виконання та утруднення можливого рішення про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась із такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що предметом спору у даній справі є визнання прав позивача на частку у спільній сумісній власності на спірне майно.

Зважаючи на предмет позовних вимог, можуть бути порушені права позивача щодо спірних об`єкті нерухомості та наявна можливість його відчуження в подальшому, що значно ускладнить розгляд справи, а тому заява про накладення арешту на спірне майно підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно зі статтею 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії щодо майна, що належить відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до частини шостої статті 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Окрім того, суд також вирішує питання про доцільність зустрічного забезпечення.

Так, відповідно до частин першої, другої та третьої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до частини п`ятої статті 154 ЦПК України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Оцінивши надані докази, суд не знаходить необхідності у застосуванні наразі зустрічного забезпечення, з огляду на застосований судом спосіб арешту майна та визначеного відповідача у даній справі.

Відповідно до частин першої та другої статті 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Так само, згідно з частиною третьою статті 431 ЦПК України, виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149-153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі №635/3813/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАРМПЛАСТ», Акціонерне товариство «ОТП БАНК», про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя задовольнити.

До закінчення судового провадження та набрання законної сили судового рішення у справі №635/3813/20, накласти арешт, шляхом встановлення заборони відчуження, на майно, яке належить на праві власності, в тому числі, спільній частковій власності, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , а саме:

- гараж АДРЕСА_4 гаражний кооператив «Ріон», реєстраційний номер майна 1679801;

- 85/200 часток нежитлової будівлі, виробничо-складського приміщення з підвалом та магазину-кафе літ. «А-1» загальною площею 848,20 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 11285291;

- 85/200 часток земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0015 загальною площею 0,3267 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 251;

- 1/2 частина нежитлової будівлі, оздоровчо-розважальний комплекс загальною площею 875,70 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна 2849860.

У відповідності до пунктів 3, 4, 7 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», судом зазначаються відомості про стягувача та боржника:

-СТЯГУВАЧ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Московським МВ ХМУ УМВС України в Харківській області 06.11.2000, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 , а фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_6 ,

-БОРЖНИК ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Московським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 15.10.2010, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання за адресою: АДРЕСА_7 , а фактичне місце перебування за адресою: АДРЕСА_8 ,

Зустрічне забезпечення у справі не застосовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасники справи, яким ухвала суду не була вручена у день її складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо така скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя Я.А. Шинкарчук