Справа № 161/2387/15-ц Провадження №22-ц/802/835/20 Головуючий у 1 інстанції: Присяжнюк Л. М.
Категорія:39 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 липня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карпук А.К., вивчивши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2015 року в цивільній справі за позовом за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.04.2015 позов задоволено.

Постановлено стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" заборгованість за кредитним договором № R6В від 20.02.2012 року в розмірі 183396 гривень 44 копійки, з яких: сума основного боргу в розмірі 43055 гривень 87 копійок, заборгованість за відсотками в розмірі 23611 гривень копійок, пеня за порушення строків повернення кредиту та відсотків в розмірі 106810 гривень 67 копійок, три проценти річних нараховані за порушення строку повернення кредиту в розмірі 1054 гривні 18 копійок, три проценти річних нараховані за прострочену заборгованість по відсотках в розмірі 696 гривень 81 копійка інфляційні втрати, нараховані за порушення строку повернення кредиту в розмірі 4909 гривень 19 копійок, інфляційні втрати, нараховані за прострочену заборгованість по відсотках в розмірі 3258 гривень 42 копійки.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" судовий збір в розмірі 1833 (одна тисяча вісімсот тридцять три) гривні 96 копійок.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.01.2018 заяву представника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.04.2015 у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.

Відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення.

В поданій апеляційній скарзі відповідач заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, посилаючись на те, що ухвалу суду від 22.01.2018 не отримав, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження не пропущений.

У відкритті апеляційного провадження належить відмовити з таких підстав.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 127 ЦПК України передбачено, що підставою поновлення процесуального строку є його пропущення з поважних причин.

Відповідно до п.13 ч.1 розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 294 ЦПК України (в редакції, що діяла на час ухвалення рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до положень ст. 287 ЦПК України (в редакції, що діє на час розгляду заяви про перегляд заочного рішення) у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно з ч.2 ст. 358 ЦПК України (яка діє на час подання апеляційної скарги) незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Виходячи з наведеної норми слід дійти висновку, що сплив річного строку з дня складання повного тексту ухвали про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний висновок про застосування норми права у подібних відносинах міститься в постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 знала про існування заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.04.2015, копію якого було вручено її представнику ОСОБА_2 06.11.2017 (а. с. 54). Представник відповідача 10.11.2017 подав заяву про перегляд заочного рішення, розгляд якої судом призначено на 22.01.2018. Проте, 22.01.2018 представник відповідача заявив клопотання про відкладення розгляду справи у цей день, тобто відповідач був обізнаний про розгляд місцевим судом справи за його участі (а.с. 92).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.01.2018 заяву представника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (повний текст ухвали було проголошено у судовому засіданні).

Лише через п`ять років з часу ухвалення та отримання відповідачкою заочного рішення, воно було оскаржено до апеляційного суду.

Отже, ОСОБА_1 пропустила річний строк звернення до суду з апеляційною скаргою, тому причини пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження заочного рішення суду не мають правового значення при вирішенні питання про прийняття апеляційної скарги, поданої після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ч.2 ст.358 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2015 року в цивільній справі за позовом за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя