Справа №345/1975/20
Провадження № 2/345/762/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2020 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Юрчака Л.Б.

секретаря судового засідання Мостової Ю.З.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Копанківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 31 серпня 2006 р. Комісією по видачі майнових паїв Копанківської сільської ради йому видано в натурі майновий пай на суму 6 168 грн., згідно свідоцтва серія НОМЕР_1 , а саме частину площадки (57%). На підтвердження права власності на цей пай, Копанківською сільською радою позивачу видано свідоцтво серія НОМЕР_1 . Рішенням Копанківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 05.04.2019 № 769 «Про заяву ОСОБА_1 » переданим позивачу нежитловим будівлям присвоєно адресний номер « АДРЕСА_1 », та надано погодження для оренди земельної ділянки для обслуговування вищевказаних нежитлових будівель. Однак позивачем втрачено оригінал , у зв`язку з чим він не має можливості зареєструвати своє право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Водночас сільським головою с. Копанки йому відмовлено у видачі дубліката втраченого свідоцтва, оскільки відсутній нормативний акт, яким би регулювалось питання видачі дубліката свідоцтва про право власності на майновий пай. Тому позивач змушений звернутися в суд з даним позовом та просить визнати за ним право власності в цілому на нежитлові будівлі по АДРЕСА_1 ..

В судове засідання позивач подав заяву, у відповідності до якої просить суд справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задоволити.

Представник відповідача сільський голова Полянська Н.Є. також подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, не заперчує щодо задоволення позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визнання прав передбачено як спосіб захисту цивільних прав та інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що 31 серпня 2006 р. Комісією по видачі майнових паїв Копанківської сільської ради позивачу ОСОБА_1 видано в натурі майновий пай на суму 6 168 грн., згідно свідоцтва серія НОМЕР_1 , а саме частину площадки 57%. На підтвердження права власності на цей пай, Копанківською сільською радою видано свідоцтво серія НОМЕР_1 (а.с.3).

Рішенням Копанківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 05.04.2019 № 769 «Про заяву ОСОБА_1 » переданим йому нежитловим будівлям присвоєно адресний номер « АДРЕСА_1 », та надано погодження для оренди земельної ділянки для обслуговування вищевказаних нежитлових будівель (а.с.5).

Встановлено, що на нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлено технічний паспорт на ім`я ОСОБА_1 (а.с.6-11).

Однак позивачем втрачено оригінал свідоцтва серія НОМЕР_1 , у зв`язку з чим він не має можливості зареєструвати своє право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Водночас сільським головою с. Копанки позивачу відмовлено у видачі дубліката втраченого свідоцтва, оскільки відсутній нормативний акт, яким би регулювалось питання видачі дубліката свідоцтва про право власності на майновий пай .

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 та ч. 1 ст.317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, який міститься у постанові Судової палати у цивільних справах від 18 лютого 2015 р. у справі № 6-244цс14, за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема ізправочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Згідно роз`яснень, наданих у пункті 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 правомірно набув право власності на майно, втратив документ, який засвідчує його право власності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.16,316,317,321,328,392ЦК України, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в цілому на нежитлові будівлі по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

СУДДЯ