Справа №295/7912/20
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

10.07.2020 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стрілецька О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву адвоката Касянчука Сергія Вікторовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Касянчук Сергій Вікторович, до Колективного сільськогосподарського підприємства «Україна Черняхів 1» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник, в особі адвоката Касянчука С.В., звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовом, в якому просить поновити ОСОБА_2 на посаді голови правління Колективного сільськогосподарського підприємства «Україна Черняхів 1», стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу та стягнути моральну шкоду в розмірі 10000,00 гривень.

Одночасно з позовною завою адвокат Касянчук С.В. подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій ставить питання про накладення арешту на грошові кошти, які перебувають на рахунках відповідача, відкритих в Житомирському РУ ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , в межах суми стягнення.

В обгрунтування наявності правових підстав для забезпечення позову заявник послався на те, що позивач має побоювання, що відповідач може розпорядитися коштами, які є на рахунках підприємства, що може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову розглянута без повідомлення учасників справи згідно з приписами ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 150 ЦПК України визначає, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно частин 6, 7 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

В пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наголошено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року по справі №183/5864/17-ц.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, додані до неї документи, зміст позовних вимог позивача, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що заявник не довів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; доводи заяви про забезпечення позову не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому, в ній не наведено посилань на те, що існують обставини, які свідчать про реальну можливість, що відповідач може розпорядитися коштами підприємства саме з метою ухилення від виконання рішення суду; посилання заявника на наявність в нього побоювань, що відповідач може розпорядитися власними грошовими коштами не може бути достатньою підставою для застосування заходів забезпечення позову за умови не наведення переконливих мотивів про реальне існування таких обставин та не надання доказів на їх підтвердження.

За таких обставин, суд дійшов до переконання, що доводи, на які посилається заявник для застосування заходу забезпечення позову є недостатньо обгрунтованими, не підтверджені належними доказами, а тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 149 - 153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви адвоката Касянчука Сергія Вікторовича про забезпечення позову в цивільній справі №295/7912/20 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Касянчук Сергій Вікторович, до Колективного сільськогосподарського підприємства «Україна Черняхів 1» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В .Стрілецька