Справа №:2-151/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" липня 2020 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву про витребування доказів, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа ОСОБА_1 про визнання недійсним договору поруки, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання правочину нечинним,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа ОСОБА_1 про визнання недійсним договору поруки, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання правочину нечинним.

Під час розгляду справи, представником АТ «Дельта Банк» Гончаренко І.О. подана заява про заміну позивача по справі ТОВ «Укрпромбанк» на АТ «Дельта Банк», посилаючись на наявність Договору про передачу Активів та Кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30 червня 2010 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», Товариством з обмеженою відповідністю «Український промисловий банк» та Національним банком України.

25 січня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу допустити процесуальне правонаступництво позивача по первісному позову Товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» на його правонаступника Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

22 березня 2018 року Апеляційним судом міста Києва винесено постанову про залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 . Ухвалу Дніпровського районного суду мста Києва від 25 січня 2018 року залишено без змін.

04 травня 2020 року Верховим Судом винесено постанову про залишення без задоволення касаційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 . Ухвалу Дніпровського районного суду мста Києва від 25 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 22 березня 2018 року - залишено без змін.

Поновлено дію ухвали Дніпровського районного суду мста Києва від 25 січня 2018 року та постанови Апеляційного суду міста Києва від 22 березня 2018 року.

22 травня 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відновлення провадження у цивільній справі.

14 липня 2020 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав до суду заяву про витребування від правонаступника позивача - Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» доказів, які б мали підтвердити відступлення права вимоги та/або відчуження в іншій спосіб зобов`язань за Кредитним договором №1161-100/ФКВ-08 від 25 червня 2008 року, укладеним між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_1 , та за Договором поруки №1161-100/Zфпор-08, укладеним між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги до боржника та поручителя за цими договорами.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Забезпечення доказів - це оперативне закріплення у встановленому цивільним процесуальним законом порядку відомостей про факти, яке вчиняється суддею з метою використання їх як докази при розгляді та вирішенні цивільних справ у суці. Забезпечення доказів у жодному випадку не можна ототожнювати із їх дослідженням або оцінкою. Єдина мета забезпечення доказів - це їх фіксація для забезпечення можливості їх дослідження та оцінки при подальшому розгляді справи.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України)

За змістом положень частини другої та четвертої статті 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У заяві про витребування доказів має бути зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ( ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України)

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. ( ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України)

Як роз`яснено у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки право попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Відповідно до статті 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язані, а також в інших випадках замін особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

В позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява представника відповідача про витребування доказів підлягає задоволенню, оскільки запитувана інформація стосується предмету доказування в частині доведення підстав пред`явлення цивільного позову до суду належним позивачем та вирішення питання процесуального правонаступництва, у разі наявності договору про відступлення права вимоги за Кредитним договором №1161-100/ФКВ-08 від 25 червня 2008 року, укладеним між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_1 , та за Договором поруки №1161-100/Zфпор-08, укладеним між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги до боржника та поручителя за цими договорами.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 81, 84, 200, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про витребування доказів, - задовольнити.

Зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», в особі уповноваженого представника, надати суду належним чином завірені докази, які б мали підтвердити відступлення права вимоги та/або відчуження в іншій спосіб зобов`язань за Кредитним договором №1161-100/ФКВ-08 від 25 червня 2008 року, укладеним між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_1 , та за Договором поруки №1161-100/Zфпор-08, укладеним між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги до боржника та поручителя за цими договорами.

Попереджаю, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази. (ч.8 та ч.9 ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до положень ч.2 ст.353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України)

С у д д я