Номер провадження: 22-ц/813/1922/20
Головуючий у першій інстанції Бабаков В.П.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16.07.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 523/12877/18

Номер провадження: 22-ц/813/1922/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Бикової К.А.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з власної ініціативи питання про витребування цивільної справи під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , до якої приєднався ОСОБА_2 , на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Бабакова В.П. 18 березня 2019 року,

встановив:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним уточненим у листопаді місяці позовом, в якому остаточно просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь нараховану за період з 01.05.2018 року по 05.10.2018 року пеню по кредитному договору № 157/1-11 від 20.04.2011 року в розмірі 170 534,44 грн..

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідно до укладеного 20.04.2011 року кредитного договору № 157/1-11 між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та ОСОБА_2 (далі Кредитний договір) останній отримав кредит в розмірі 180 000,00 грн., строком до 19.04.20201 року, зі сплатою процентів у розмірі 23% річних.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором 20.04.2011 року були укладені: 1) між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та позичальником ОСОБА_2 , в особі його представника ОСОБА_3 , іпотечний договір, за яким в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1 ; 2) між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та ОСОБА_3 договір поруки, за яким поручитель несе солідарну відповідальність у повному обсязі у випадку невиконання зобов`язань позичальником.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.07.2016 року стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 259 763,59 грн., яка складається з: - заборгованість за кредитом 150 515,99 грн.; - заборгованість за відсотками за період з 11.09.2014 року по 01.06.2016 року 66 346,99 грн.; - пеня за виникнення простроченої заборгованості за період з 11.06.2015 року по 01.06.2016 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15.09.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28.07.2016 року повернуто апелянтам.

04.10.2016 року на виконання вищевказаного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28.07.2016 року судом були видані виконавчі листи.

У подальшому право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки було відступлено АБ «ПОРТО-ФРАНКО» до ТОВ «АЛЬЯНС ФІНАНС», від ТОВ «АЛЬЯНС ФІНАНС» до ТОВ «ІН-ФАКТОР», від ТОВ «ІН ФАКТОР» до ТОВ «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

05.04.2018 року між ТОВ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та ОСОБА_1 були укладені: 1) Договір про відступлення права вимоги, у тому числі за кредитним договором № 157/1-11 від 20.04.2011, укладеним між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та ОСОБА_2 ; 2) 05.04.2018 року Договір відступлення права вимоги, у тому числі, за іпотечним договором від 20.04.2011 року.

Сума прав вимоги за кредитним договором відступлена йому станом на 05.04.2018 року і становить 582 206,76 грн., яка складається з: - заборгованість за кредитом 150 515,99 грн.; - заборгованість за простроченими відсотками на 05.07.2016 року 66 725,34 грн.; - заборгованість за неустойкою станом на 25.07.2017 року 364 965,43 грн..

24.05.2018 року та 07.09.2018 року на адресу позичальника та поручителя були направлені повідомлення-вимоги про виконання умов кредитного договору та повернення заборгованості, які залишились без виконання.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.06.2018 року по справі замінено стягувача за виконавчими листами, виданими судом 04.10.2016 року.

Відповідно до п. 8.2 кредитного договору, за порушення строків оплати кредиту, процентів за користування кредитом, передбачених договором комісій, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором ним нараховано пеню за прострочення сплати боргу за тілом кредиту та відсотками за період з 01.05.2018 року по 05.10.2018 року (157 днів), що загалом складає 170 534,44 грн. (Т. 1, а. с. 1 4, 73 74).

ОСОБА_3 , не визнавши вищевказаний первісний позов, у листопаді 2018 року звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просить: 1) визнати недійсним: 1.1) договір відступлення права вимоги від 05.07.2016 року до ТОВ «Альянс Фінанс»; 1.2) договір відступлення права вимоги від 23.08.2016 року до ТОВ «ІН ФАКТОР»; 1.3) договір відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія Дніпрофінансгруп»; 1.4) визнати недійсним договір відступлення права вимоги до ОСОБА_1 ..

ОСОБА_3 обґрунтовує свої зустрічні позовні вимоги тим, що на підставі постанови Правління НБУ № 610 «Про віднесення ПАТ «АБ «ПОРТО-ФРАНКО» до категорії неплатоспроможних» Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 26.09.2014 року прийнято рішення № 103 про запровадження тимчасової адміністрації, призначено уповноважену особу Фонду та тимчасову адміністрацію в ПАТ «АБ «ПОРТО-ФРАНКО».

14.01.2015 року від тимчасової адміністрації було отримано листа про те, що Договори факторингу про відступлення права вимоги за іпотечними договорами та договорами застави, що були укладені за період з 16.01.2014 року по 27.08.2014 року між Банком та ТОВ «Топ Фінанс», зокрема № 2, де боржником за кредитним зобов`язанням був ОСОБА_2 , було визнано нікчемними.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.07.2016 року стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 259 763,59 грн..

Згодом, згідно договорів відступлення права вимоги за кредитним договором, право вимоги за кредитним договором переходило спочатку до ТОВ «Альянс Фінанс» за договором відступлення права вимоги від 05.07.2016 року, потім до ТОВ «Ін Фактор» за договором відступлення права вимоги від 23.08.2016 року, потім до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» за договором відступлення права вимоги, потім до ОСОБА_1 за договором відступлення права вимоги від 05.04.2018 року.

Вказані договори відступлення права вимоги слід вважати договорами факторингу. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, яка є фінансовою операцію, а на її здійснення повинна бути ліцензія.

При здійсненні первинного договору відступлення права вимоги від Банку до ТОВ «Альянс Фінанс» останнє діяло без ліцензії, внаслідок чого цей договір є недійсним. Недійсність першого договору відступлення права вимоги тягне за собою недійсність послідуючих договорів відступлення права вимоги, зокрема і договору між ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп» та ОСОБА_1 (Т. 1, а. с. 132 - 141).

Протокольною ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.01.2019 року (Т. 1, а. с. 180 181) зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху.

15.03.2019 року до суду першої інстанції надійшла заява позивача про залишення без розгляду позовних вимог до ОСОБА_3 та підтримку у повному обсязі позовних вимог до ОСОБА_2 .. Справу просив розглянути за відсутності позивача (Т. 1, а. с. 189).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.03.2019 року позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог до ОСОБА_3 залишено без розгляду (Т. 1, а. с. 194).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.03.2019 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто (Т. 1, а. с. 196).

Сторони у судове засідання суду першої інстанції не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач надав суду першої інстанції заяву про розгляд справи за його відсутності. Наполягав на задоволенні позову.

Відповідач відзиву на позов не надав. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.

Справу розглянуто судом першої інстанції у заочному порядку.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.03.2019 року вищезазначений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати заборгованості за кредитним договором №157/1-11 від 20 квітня 2011 року за період з 01.05.2018 року по 05.10.2018 року в розмірі 170 534,44 грн., з яких: пеня за основним боргом 118 155,05грн.; - пеня за простроченими відсотками 52 379,39грн..

Заочне рішення суду мотивовано тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № 157/1-11 від 20.04.2011р. між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та ОСОБА_2 , останній отримав кредит в розмірі в розмірі 180 000,00грн. та зобов`язався щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі - 23% річних, а також здійснювати щомісячне погашення кредиту у строк до 19 квітня 2021 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 липня 2016р. по справі №522/15037/15-ц стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за даним кредитним договором у розмірі 259 763,59 грн., яка складається із: - 150 515,99 грн. - заборгованість за кредитом; - 66 346,99 грн. - заборгованість за відсотками за період з 11.09.2014 року по 01.06.2016 року; - 42 900,61 грн. - пеня за виникнення простроченої заборгованості за період з 11.06.2015 року по 01.06.2016 року. Рішення набрало законної сили.

04 жовтня 2016 року на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси судом було видано виконавчі листи.

В подальшому право вимоги за кредитним договором було відступлено на підставі наступних договорів: - між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та ТОВ «АЛЬЯНС ФІНАНС» №19 від 05.07.2016 року; - ТОВ «АЛЬЯНС ФІНАНС» та ТОВ «ІН-ФАКТОР» від 23.08.2016 року, ТОВ «ІН-ФАКТОР» та ТОВ «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

05 квітня 2018р. між ТОВ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та ОСОБА_1 був укладений Договір про відступлення права вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Сума прав вимоги за кредитним договором № 157/1-11 від 20 квітня 2011 року станом на 05.04.2018 року складала 582 206,76 грн., з них: - 150 515,99 грн. - прострочена заборгованість за основним боргом; - 66 725,34 грн. - заборгованість за простроченими процентами станом на 05.07.2016 року, а також 364 965,43 грн. - заборгованість за неустойкою станом на 25.07.2017 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.06.2018 року по справі № 522/15037/15 замінено стягувана за виданими 04.10.2016 року Приморським районним судом м. Одеси виконавчими листами по справі № 522/15037/15 з АБ «ПОРТО- ФРАНКО» на ОСОБА_1 ..

Наявність та розмір заборгованості за основним боргом та відсотками встановлено рішенням суду по іншій справі, у зв`язку із чим не підлягає додатковому доказуванню.

Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитом, з останнього підлягає стягненню пеня за прострочення сплати заборгованості за період з 01.05.2018 року по 05.10.2018 року в розмірі 170 534,44 грн., з них: - 118 155,05 грн. пеня за основним боргом; - 52 379,39 грн. пеня за простроченими відсотками.

Розрахунок пені судом перевірений та відповідає нормам ЦПК України.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідач порушує права позивача як кредитора на отримання пені, суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги повністю підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню (Т. 1, а. с. 191 192).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 09.08.2019 року (Т. 2, а. с. 13) відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 , від 15.04.2019 року (Т. 1, а. с. 223 229) про скасування заочного рішення.

ОСОБА_3 , представник ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі просить вищевказане заочне рішення скасувати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заочне рішення ухвалено судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права (Т. 2, а. с. 16 20).

За ініціативою суду, з метою встановлення дійсних обставин по справі, на обговорення колегії суддів винесено питання про витребування з суду першої інстанції цивільної справи.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину та бажанням прийняти участь у розгляді справи особисто.

ОСОБА_3 надала заяву про перенесення розгляду справи у зв`язку з карантином.

Від інших учасників справи заяв та клопотань до апеляційного суду не надійшло.

Щодо клопотання про відкладення/перенесення розгляду справи колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на усій території України з 12 березня до 3 квітня 2020 року установлено карантин.

Рада суддів України рекомендувала у період з 16 березня до 3 квітня 2020 року встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 р, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).

Пунктами 1, 5 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 16.03.2020 року «Про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену короновірусом COVID-19» передбачено, що тимчасово, з 17.03.2020 року до 03.04.2020 року зупиняється розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу та припинено їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів. Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.

Вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, неодноразове призначення справи до розгляду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому вирішенні питання про витребування справи та розгляді справи у цілому, освідомленість учасників справи про її розгляд, відсутність обґрунтованих посилань учасниками справи на об`єктивну неможливість здійснення процесуальних прав у зв`язку з обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, колегія суддів ухвалила розглянути питання про витребування цивільної справи за відсутності учасників справи.

Як вказувалося вище, задовольняючи позов ОСОБА_1 ,суд першої інстанції послався на наявність рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 липня 2016р. по справі №522/15037/15-ц, яким стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 259 763,59 грн. (Т. 1, а. с. 191 192).

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 12, 13, 77, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Законом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подають сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Предметом доказування під час судового розгляду по даній справі є строк дії кредитного договору, встановлення наявності/відсутності заборгованості за кредитним договором, її розмір, дія поруки, інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення по даній справі.

Колегія суддів вважає, що для встановлення дійсних обставин по справі, перевірки доводів позивача, апелянта, їх з`ясування потрібні додаткові докази, які у матеріалах даної справи відсутні. Для встановлення дійсних обставин по справі потрібні докази, які можуть міститися у вищевказаній цивільній справі №522/15037/15-ц за позовом ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «ПОРТО-ФРАНКО» Красюка І.І., до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Враховуючи вищенаведене, необхідно витребувати з Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу №522/15037/15-ц за позовом ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «ПОРТО-ФРАНКО» Красюка І.І., до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості (заочне рішення по справі увалено суддею Чернявською Л.М. 28.07.2016 року).

Необхідно встановити строк направлення апеляційному суду цивільної справи - протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвали, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду про витребування цивільної справи не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 13, 77, 78, 81, 367, 368, 381, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Витребуватиз Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу №522/15037/15-ц за позовом ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «ПОРТО-ФРАНКО» Красюка Ігоря Івановича, до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості (заочне рішення по справі увалено суддею Чернявською Л.М. 28.07.2016 року).

Вищевказану цивільну справу направити до Одеського апеляційного суду у строк протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна ухвала складена 22 липня 2020 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе