Провадження № 22-ц/4806/1573/20
У Х В А Л А
про відмову у відкритті апеляційного провадження

15 липня 2020 року м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Кондор Р.Ю., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту початку перебування на військовій службі, за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 вересня 2012 року, головуюча суддя Зарева Н.І., -

в с т а н о в и в :
Міністерство оборони України оскаржило в апеляційному порядку рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 вересня 2012 року. Порушило питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду та питання про відстрочення у сплаті судового збору.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 22 червня 2020 року дану апеляційну скаргу залишено без руху, оскільки вказані апелянтом у заяві причини пропуску строку визнанні неповажними та у зв`язку з відмовою у клопотанні про відстрочення у сплаті судового збору.

На виконання ухвали суду апелянтом на електронну пошту Закарпатського апеляційного суду надіслано заяву про поновлення строку з доповненням обґрунтування клопотання про поновлення строку.

Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи приходжу до такого.

Апелянт повторно вказує, що Міністерству оборони України не було відомо про ухвалення 10.09.2012 Ужгородським міськрайонним судом рішення у зазначеній справі, участі в якій Міністерство не брало. Посилається на те, що з надісланих Ужгородським об`єднаним міським військовим комісаріатом Закарпатської області документів не вбачалося, що дата початку проходження ОСОБА_1 військової служби з 15.07.1991 була визначена на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10.09.2012. Копію послужного списку, що додана до апеляційної скарги, до Міністерства надіслав ОСОБА_2 разом із заявою від 05.05.2020 про невідповідність розрахунку вислуги років. До отримання цих документів у розпорядженні Міністерства оборони України не було будь-яких відомостей, документів, в тому числі, послужного списку та рішення суду, які б свідчили про обізнаність Міністерства щодо обставин визначення дати початку проходження ОСОБА_1 військової служби.

Такі доводи не можуть бути враховані як підстава для поновлення процесуального строку.

З матеріалів справи випливає, що Закарпатський обласний військовий комісаріат брав участь в її розгляді як заінтересована особа і заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 щодо встановлення факту його перебування на військовій службі у Збройних Силах України з 15.07.1991. Копія рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10.09.2012 була надіслана Закарпатському облвійськкомату судом при листі від 10.09.2012 № 712/14575/12.

Військові комісаріати є місцевими органами військового управління і входять до системи Міністерства оборони України та Збройних Сил України.

До апеляційної скарги додано витяг із наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 29.01.2015 № 52, яким прийнято підполковника ОСОБА_1 на військову службу за контрактом на п`ять років, при цьому, в установчих даних щодо нього зазначено, що він «у ЗС із 15.07.1991 р. по 14.08.2012 р. Перебуває на військовому обліку у Ужгородському об`єднаному міському військовому комісаріаті Закарпатської обл.».

У доданій до апеляційної скарги копії сторінок послужного списку ОСОБА_1 зафіксовано, що в ньому:

військовим комісаром Ужгородського ОМВК зроблений такий запис: «На підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 вересня 2012 року по справі № 2-о/712/235/12по встановлення факту початку перебування на військовій службі, - встановлено факт початку перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовій службі в Збройних Силах України з 15 липня 1991 року»;

на цій же сторінці працівником Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України зроблено на підставі наказу МОУ від 29.01.2015 № 52 запис про відрядження ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України із залишенням на військовій службі;

на титульній сторінці послужного списку міститься запис про присвоєння ОСОБА_1 наказом Міністра оборони України від 05.10.2016 № 904 військового звання «полковник юстиції».

Таким чином, Міністерству оборони України, яке видавало відповідні накази по особовому складу щодо ОСОБА_1 з обов`язковим вивченням особи військовослужбовця, перевіркою його послужного списку, всіх істотних даних щодо проходження військової служби та інших матеріалів, що містяться в особовій справі, було достеменно відомо щонайменше станом на 29.01.2015 про визначення датою початку перебування ОСОБА_1 на військовій службі 15.07.1991. Доводи апелянта про те, що у наданих для укладення контракту документах були відсутні будь-які відомості, які б свідчили про запис щодо початку проходження ОСОБА_1 військової служби на підставі вказаного вище рішення суду, необґрунтовані, їх не можна визнати переконливими. Поза тим, про цю обставину в усякому разі було відомо після укладення нового контракту з ОСОБА_1 та при внесенні відповідних записів щодо цього контракту, відрядження та присвоєння військового звання.

Попри це, Міністерство оборони України, якщо вважало свої права порушеними через визначення судовим порядком дати початку проходження військової служби ОСОБА_1 , не оскаржувало рішення суду. Право особи оскаржити судове рішення, якщо таким, на думку особи, порушуються її законні права та інтереси, не може заперечуватися як таке. Водночас така скарга має бути подана в передбачений законом або, в усякому разі, в розумний строк, має бути належно обґрунтована та доведена щодо обставин, які мають, зокрема, процесуально-правове значення, а якщо пропущено строк на апеляційне оскарження та ставиться питання про його поновлення, мають бути належно обґрунтовані та доведені обставини, що можуть слугувати підставами для поновлення процесуального строку. Такі обставини щодо поновлення процесуального строку не доведені апелянтом.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст.358 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене та з огляду на зазначені положення чинного ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 вересня 2012 року у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ч. 4 ст. 357, 358 ЦПК України та п.3 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 вересня 2012 року та повернути Міністерству оборони України (, Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ, 03168), судовий збір у розмірі 160,95 грн (сто шістдесят гривень 95 коп.), сплачений з рахунку № НОМЕР_1 в Державній казначейській службі України за квитанцією від 03.07.2020 № 248/657.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя Р.Ю.Кондор