Справа №442/3803/20
Провадження №2/442/1011/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Нагірної О.Б.,

з участю секретаря судового засідання Рикало А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу № 442/3803/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до громадської організації «Спілка інвалідів спорту Дрогобиччини» про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися з позовом до відповідача, в якому просять стягнути з відповідача в користь позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошові кошти в сумі по 130000 грн кожному та понесені судові витрати.

На підтвердження своїх позовних вимог покликаються на те, що 20.06.2016 між сторонами укладено договори позики, відповідно до яких позивачі надати у безоплатне користування відповідачу по 130000 гривень кожен. Строк дії договорів закінчився 30.12.2016, проте такий було продовжено до 30.12.2018. Зі спливом встановленого строку відповідач свої зобов`язання не виконав до сьогодні посилаючись на відсутність коштів.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують..

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про проведення розгляду справи у його відсутності та повне визнання позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження..

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до положень ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Судом встановлено, що 20.06.2016 між ОСОБА_1 та громадською організацією «Спілка інвалідів спорту Дрогобиччини» було укладено договір позики № б/н у письмовій формі, відповідно до якого позикодавець надав у борг позичальнику грошові кошти в сумі 130000 грн., а позичальник зобов`язалася повернути по позикодавцю таку ж суму грошей до 30.12.2016 року.

Згідно договору позики від 20.06.2016 , укладеного між ОСОБА_2 та громадською організацією «Спілка інвалідів спорту Дрогобиччини» позикодавець надав у борг позичальнику грошові кошти в сумі 130000 грн., а позичальник зобов`язалася повернути по позикодавцю таку ж суму грошей до 30.12.2016 року.

Згідно п. 5.3 договорів позики № б/н від 20.06.2016 визначено, що договір діє до 30.12.2016

Згідно з додатковим договором №1 до договору позики від 20.06.2016, укладеним 30.12.2016 між ОСОБА_1 та громадською організацією «Спілка інвалідів спорту Дрогобиччини», сторони домовились змінити та викласти п.5.3 статті 5 «Інші умови» Договору позики від 20.06.2016 в редакції : 5.3. Цей Договір набуває чинності в момент підписання його Сторонами і діє до 30 грудня 2018 року, але в будь якому випадку до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором» строк дії договорів було продовжено до 30.12.2019.

Розпискою від 22.06.2016 ОСОБА_1 від імені громадської організації «Спілка інвалідів спорту Дрогобиччини» підтвердив факт оримання грошових коштів в сумі 130000гривень від ОСОБА_1 .

Аналогічний додатковий договір №1 30.12.2016 укладено до договору позики від 20.06.2016, із ОСОБА_2 , де сторони домовились змінити та викласти п.5.3 статті 5 «Інші умови» Договору позики від 20.06.2016 в редакції : 5.3. Цей Договір набуває чинності в момент підписання його Сторонами і діє до 30 грудня 2018 року, але в будь якому випадку до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором» строк дії договорів було продовжено до 30.12.2019.

Як підтверджується розпискою від 22.06.2016 ОСОБА_3 від імені громадської організації «Спілка інвалідів спорту Дрогобиччини» підтвердив факт оримання грошових коштів в сумі 130000гривень від ОСОБА_2 .

Однак до теперішнього часу грошові кошти відповідачем позивачам не повернуті.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 626, ст. 628 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За змістом ч.ч. 1.2 ст.207 та ч.2 ст.1047 ЦК України дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником, з якого вбачається як сам факт отримання позичальником певної грошової суми в борг (тобто із зобов`язанням її повернення), так і дати її отримання.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України 18.09.2013 року у справі № 6-63 цс 13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 526 ЦК України належне виконання зобов`язання - це передусім виконання його відповідно до умов договору і вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Всупереч укладеному договору позики та вказаним нормам відповідач у встановлений строк не виконав покладені на нього зобов`язання та не повернув борг позивачам у розмірі 130000 грн. кожному.

Оцінивши надані суду докази у їх сукупності, встановивши дійсний характер правовідносин між сторонами, з врахуванням тієї обставини, що відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань за договором позики, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2600 грн.

Керуючись ст.ст. 12,13,18,76,81,141,263-265 ЦПК, ст.ст. 625,1046,1047,1048,1050 ЦК України, суд,

ухвалив :

Позов задовольнити.

Стягнути з Громадської організації «Спілка інвалідів спорту Дрогобиччини» в користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором позики від 20.06.2016 в сумі 130000 ( сто тридцять тисяч) гривень.

Стягнути з Громадської організації «Спілка інвалідів спорту Дрогобиччини» в користь ОСОБА_2 грошові кошти за договором позики від 20.06.2016 в сумі 130000 ( сто тридцять тисяч) гривень.

Стягнути з Громадської організації «Спілка інвалідів спорту Дрогобиччини» в користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 2600 ( дві тисячі шістсот) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачі: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ,адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Відповідач:Громадська організація «Спілка інвалідів спорту Дрогобиччини» (адреса: вул.. Самбірська,76 м. Дрогобич Львівська область, )

Суддя Нагірна О.Б.