Справа № 647/1538/20
№ провадження 2-о/647/51/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2020 року Бериславський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді: Корсаненкової О.О.

за участю секретаря: Налиснік І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області цивільну справу №647/1538/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Новокаїрська сільська рада Бериславського району Херсонської області про встановлення факту проживання однією сім`єю,

Учасники справи:

Заявник ОСОБА_1 ,

встановив:

У червні 2020 року заявник звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що з 24.12.1996 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 . Проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, придбали будинок, де проживали однією сім`єю. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, після його смерті залишилося спадкове майно. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса, але отримала відмову. Нотаріусом їй запропоновано звернутися до суду для встановлення факту проживання із померлим однією сім`єю не менш як п`ять років. В зв`язку з чим, заявник просила суд встановити факт проживання ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_2 однією сім`єю протягом не менше, ніж п`ять років до часу відкриття спадщини.

Ухвалою суду від 24.06.2020 року було відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні заявникна вимогах наполягала, просила суд встановити факт проживання ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_2 однією сім`єю протягом періоду часу, що становить більше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Представник Новокаїрської сільської ради в судове засідання не з`явився, заявою від 16.07.2020 року просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував.

Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Так, з копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області 27.01.1997 року вбачається, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , з 09.12.1999 року.

Згідно із домовою книгою, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 09.12.1999 року зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 02.10.2019 року визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обмежено дієздатним. Призначено обмежено дієздатній особі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 піклувальника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис №08.

З довідки Новокаїрської сільської ради від 16.06.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали спільно однією сім`єю з 24.12.1996 року за адресою АДРЕСА_2 . Після купівлі будинку ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 переїхали та проживали разом за адресою АДРЕСА_1 , до дня смерті ОСОБА_2 .

З відповіді приватного нотаріуса від 15.06.2020 року вбачається, що за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом була заведена спадкова справа №71/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Мати ОСОБА_2 ОСОБА_3 , та дочка померлого ОСОБА_4 подали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 . У зв`язку з відсутністю підтвердження факту проживання однією сім`єю з померлим без укладення шлюбу рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердили факт проживання ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_2 однією сім`єю протягом більш ніж двадцяти років до дня смерті останнього. Зазначили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали за адресою АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільні права та обов`язки. Після того, як ОСОБА_2 захворів, ОСОБА_1 доглядала за ним. У суду немає підстав ставити під сумнів факти, повідомлені свідками. Даних про їх зацікавленість у розгляді справи не встановлено.

Відповідно до статті 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За змістом статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до статей 1216 та 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Частинами першою, третьою та п`ятою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт сумісного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу однією сім`єю з 1996 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто протягом періоду часу, що становить більше п`яти років до часу відкриття спадщини, є встановленим в судовому засіданні, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне заяву задовольнити, оскільки це дасть можливість заявнику реалізувати свої спадкові права.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 однією сім`єю протягом періоду часу, що становить більше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Заінтересована особа Новокаїрська сільська рада Бериславського району Херсонської області, адреса 74362, Херсонська область, Бериславський район, с.Новокаїри, вул.Бархутова, 77, .

Повне судове рішення складено 17.07.2020 року.

Суддя О.О.Корсаненкова