Справа № 504/1908/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2020 р. смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Добров П.В., розглянувши позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданою отриманням без належної на те правової підстави грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач Військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданою отриманням без належної на те правової підстави грошових коштів, посилаючись на те, що при проведенні Південним територіальним управлінням внутрішнього аудиту Департаменту внутрішнього аудиту (фінансового та відповідності) фінансово господарської діяльності військової частини польова пошта НОМЕР_2 за період з 01.01.2014 року по 31.12.2017 року згідно складеного звіту від 10.04.2018 року № 234/3/2/30аз було виявлено переплату грошового забезпечення ОСОБА_1 з дати самовільного залишення військової частини в сумі 3 553,33грн.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З 01 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України), який визначив повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Публічною службою згідно з п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України є діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, невід`ємним критерієм розмежування справи, що розглядається за правилами цивільного судочинства від справи, що розглядається за правилами адміністративного провадження є характер спірних правовідносин та підстави, з яких заявлено позов.

Відповідно до пункту 1 розділу 1 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України №243/95-ВР з відповідними змінами від 21.12.2000 року (далі Положення), порядок, умови та підстави відповідальності військовослужбовців за матеріальну шкоду, заподіяну ними під час виконання службових обов`язків, визначення її розміру регулюються цим Положенням. За змістом пунктів 2, 13, 31 Положення військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. У разі умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання майна або вчинення інших умисних протиправних дій, військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі.

Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами визначено Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців. Відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати (пункти 1, 2 цього Положення).

Таким чином, спірні правовідносини виникли у зв`язку із завданням відповідачем шкоди державі під час проходження публічної служби.

З огляду на вищезазначені вимоги закону, указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, і питанням відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди, навіть якщо притягнення цієї особи до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди відбувається після її звільнення з військової служби.

Отже спір з приводу стягнення збитків, завданих особою державі під час проходження військової служби, є публічно-правовим, а тому підлягає розгляду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Викладене свідчить, що між сторонами по справі виник спір з приводу стягнення збитків, завданих особою державі під час проходження військової служби, а тому є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАС України.

За правилами ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права викладена, зокрема в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №818/1688/16 та від 12 грудня 2018 року у справі №734/3102/16-ц.

Отже, спір з приводу стягнення збитків, завданих особою державі під час проходження військової служби, є публічно-правовим, а тому підлягає розгляду в порядку, передбаченому адміністративним судочинством.

У відповідності до п.1 ч.1ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданою отриманням без належної на те правової підстави грошових коштів.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя П.В. Добров