Провадження № 2-н/760/426/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Усатова І. А., розглянувши заяву Дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджи» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, суддя -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою та просить видати судовий наказ, яким стягнути з боржника заборгованість за житво-комунальні послуги у розмірі 3298,00 грн., з якої: основна заборгованість - 2521,70 грн., 3% річних - 234,14 грн., втрати від інфляції - 542,16 грн.

Заявник в обґрунтування заявлених вимог вказав, що між Дочірнім підприємством «КиївГазЕнерджи» та ОСОБА_1 укладено договір, шляхом підписання заяви-приєднання до умов типового договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Зазначає, що у зв`язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за договором, у боржника виникла перед заявником заборгованість за постачання природного газу.

У видачі судового наказу має бути відмовлено, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Статтею 161 ЦПК України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, в тому числі, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відносини між споживачем та постачальником житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 1 Закону житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

З матеріалів заяви вбачається, що боржником 12.02.2019 підписано заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за адресою : АДРЕСА_1 .

З наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про право власності на житло від 21 вересня 1998 року № 6263, виданого ВАТ «Київміськбуд-2» вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 та членам її сім`ї: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , в рівних долях.

З матеріалів заяви вбачається, що заявником не надано підтвердження володіння вказаною квартирою на праві власності виключно ОСОБА_1 та не враховано, що вказана квартира належить на праві власності ОСОБА_2 та членам її сім`ї: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , в рівних долях.

З огляду на викладене, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Виходячи з цього, у видачі судового наказу має бути відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 163, 165, 166 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити Дочірньому підприємству «КиївГазЕнерджи» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: