РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

16.07.2020 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Марків Ю.С.,

секретаря судового засідання Волкова Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, поданої в інтересах дитини - ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

07.02.2020 року Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, в інтересах дитини - ОСОБА_1 звернулася із позовом до Франківського районного суду м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову зазначає, що мати дитини - ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав згідно рішення Франківського районного суду м. Львова від 30.11.2015 року, а батько дитини - ОСОБА_3 відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Відповідно до розпорядження голови Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 05.02.2016 року №44 дитині ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12.03.2020 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

У судове засідання представник позивача не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує повністю, щодо заочного рішення суду не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст. 280 суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.280 у разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи вище наведе, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що у свідоцтві про народження дитини серія НОМЕР_1 видане 27.06.2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Рішенням Франківського районного суду м. Львові від 30.11.2015 року мати дитини - ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав. Розпорядженням голови Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 05.02.2016 року №44 «Про надання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування», дитині ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням голови Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 23.02.2016 року №61 «Про встановлення опіки та призначення опікуна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » встановлено опіку та призначено опікуна ОСОБА_4 над малолітньою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Чинне законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ст. 7 ч. 8 СК України); а також зобов`язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 цього ж кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ст.7 ч.9 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Разом з тим, ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини.

Як вбачається з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому такі слід стягувати з дня звернення позивачки до суду та допустити негайне виконання у межах одномісячного сукупного платежу аліментів на дитину.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Дана правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року (справа №143 цс 13) та в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень;

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За приписами зазначених правових норм на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які платник аліментів зобов`язаний сплачувати щомісячно, з метою матеріального утримання дитини.

За вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1, 2 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, вважає за необхідне стягнути з відповідачів аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку щомісячно.

Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду із відповідним позовом в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України.

Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць

Керуючись ст. ст. 12, 81, 263-265, 352 Цивільно-процесуального кодексу України, статтями 110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст.367 ЦПК України.

Стягнути з пропорційно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь держави 840,80 грн. судового збору

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Марків Ю.С.