справа № 274/3287/17
провадження № 2/0274/165/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.20 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Дельта Банк", ОСОБА_2 про скасування заборони відчуження

в с т а н о в и в :

23 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПАТ "Дельта Банк", ОСОБА_2 , згідно з яким просить суд скасувати заборону відчуження автомобіля Chevrolet модель Lacetti NF 19В, легковий седан В, шасі НОМЕР_1 , чорного кольору, 2008 року випуску, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження рухомого майна за №13710753; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження рухомого майна запис про заборону відчуження від 30.05.2013 р., за №13710753 щодо зазначеного автомобіля.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що він з 2012 року є власником транспортного засобу автомобіля Chevrolet модель Lacetti NF 19 В , легковий седан В, шасі НОМЕР_1 , чорного кольору, 2008 року випуску. Автомобіль придбав згідно довідки-рахунку в м.Рівне та 27.07.2012 зареєстрував у Бердичівському МРЕВ УМВС України, отримав номерний знак НОМЕР_3 .

Маючи намір продати автомобіль, в серпні 2017 року він отримав витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, з якого дізнався, що 30.05.2013 р. за реєстраційним №13710753 реєстратором Одеської філії державного підприємства «Інформаційний центр» було зареєстровано приватне обтяження із забороною відчуження вказаного автомобіля, на підставі договору застави транспортного засобу №11/55-З/08-А від 14.02.2008 р., обтяжувачем є Одеська філія ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», боржником вказано- ОСОБА_2 , який був власником автомобіля до 2012 року.

Оскільки він є добросовісним набувачем, тому вважає обтяження у виді заборони відчуження належного йому майна застосовано безпідставно, посилаючись на порушення своїх прав, звернувся до суду з вказаним позовом.

Представник АТ «Дельта Банк» надав відзив на позовну заяву (а.с.70-72), в якому вказав, що 14.02.2008 р. між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 , з метою забезпечення зобов`язань за договором споживчого кредиту №11/55/08-Akln від 14.02.2008 р., було укладено договір застави №11/55-3/08-А предметом якого є автомобіль марки Chevrolet модель Lacetti NF 19В, легковий седан В, кузов № НОМЕР_1 , 2008 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_4 , що належить заставодавцеві на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_7. Договір застави посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М. та зареєстровано в реєстрі №3080.

Відповідно до договору застави, заставодавець зобов`язаний не вчиняти дій пов`язаних із зміною права власності на майно. Також передбачено, що за рахунок майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення разом із сумою кредиту, відсотків, штрафними санкціями та відшкодуванням збитків, які виникли у зв`язку із прострочкою виконання зобов`язань, витратами пов`язаними із зверненням стягнення на майно, з його утриманням та збереженням, витратами на страхування, та іншими витратами відповідно до умов договору. Заставодержатель набуває права звернення на майно у випадку порушення Заставодавцем умов кредитного договору або умов договору застави.

Станом на 14.03.2018 р. за Кредитним договором наявна заборгованість в сумі 40 179,47 грн.

Представник відповідача звертає увагу суду на те, що спірний автомобіль позивачем придбано 27.07.2012 р., на той час банківська установа на даний автомобіль вже набула прав заставодержателя. Доказів надання банківською установою згоди на відчуження автомобіля в матеріалах справи не має.

До жовтня 2016 року перевірка факту наявності обмежень в ДРОРМ не проводилась, оскільки такої не було передбачено.

Представник відповідача вважає, що позивач не є добросовісним набувачем, оскільки не скористався правом покупця отримати у власника автомобіля повну інформацію щодо транспортного засобу в тому числі і про наявність обтяження. А відтак, позовні вимоги вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник позивача АТ «Дельта Банк» у клопотанні, яке надійшло до суду 03.04.2018 р., просить застосувати до позовних вимог наслідки порушення строків позовної давності. Вважає, що позивач знав/або міг довідатися про факт порушення його прав з 27.07.2012 р., з часу придбання автомобіля, а тому строк перебігу позовної давності закінчився 27.07.2015. До суду із позовом позивач звернувся у серпні 2017 р., при цьому поважних причин пропуску строків позовної давності не вказав. Сплив строку позовної давності є підставою для відмови у позові. (а.с.69)

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву не надав.

В судове засідання сторони не з`явились.

Представник позивача, ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про розгляд справи в її відсутності та у відсутності позивача. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник позивача АТ «Дельта Банк» повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином. Заяв, клопотань до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся про розгляд справи за місцем реєстрації. До суду повернувся конверт з відміткою «за зазначеною адресою не проживає».

Ухвалою суду від 15.07.2020 року виключено із числа третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог до предмета спору - Головне територіальне управління юстиції в Одеській області, приватного нотаріуса м. Одеса Таранську Аліну Миколаївну , Регіональний сервісний центр МВС України в Одеській області, Одеську філію державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, Бердичівський територіальний сервісний центр № 1842 регіонального сервісного центру МВС України в Житомирській області.

У відповідності до частини другої ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався.

Ухвалою від 11.10.2017 р. яка винесена суддею Бердичівського міськрайонного Замегою О.В. відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 19.02.2018 р. суд ухвалив судовий розгляд справи продовжити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У зв`язку із закінченням повноважень судді Замега О.В. після повторного автоматичного розподілу справи, цивільну справу передано на розгляд судді Вдовиченко Т.М. та ухвалою від 21.02.2020 справу прийнято до провадження.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 27.07.2012 р. є власником транспортного засобу, автомобіля марки Chevrolet модель Lacetti NF 19 В , легковий седан В, шасі НОМЕР_1 , чорного кольору, 2008 року випуску, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 27.07.2012 р. (а.с.9-10, 12 )

Як вбачається з Витягу державного реєстру обтяжень рухомого майна №53172505 від 17.08.2017 р., 30.05.2013 р. на автомобіль марки Chevrolet модель Lacetti NF 19 В , легковий седан В, шасі НОМЕР_1 , чорного кольору, 2008 року випуску, номер державної реєстрації НОМЕР_4 , накладено приватне обтяження, підстава обтяження - договір застави 11/55-З/08-А від 14.02.22008 р., обтяжувач: Одеська філія Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», замінено обтяжувача на ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги, боржником зазначений: ОСОБА_2 . (а.с.13)

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про заставу» та статтею 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною четвертою статті 577 ЦК України передбачено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до частин першої, другої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк.

Таким чином відповідно до вимог чинного законодавства України, застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Аналогічний висновок у подібних правовідносинах викладений Верховним Судом у постановах від 07.04.2020 р. в справі №761/48585/18, 06.02.2018 р. в справі № 333/6700/15-ц.

Положеннями ст. 10 Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків.

Згідно п. 2 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 р. № 830, державний реєстр обтяжень рухомого майна (далі - Реєстр) - єдина комп`ютерна база даних про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження; держатель Реєстру - Мін`юст, що забезпечує ведення Реєстру; адміністратор Реєстру - державне підприємство, що належить до сфери управління Мін`юсту, що відповідає за технічне, технологічне та програмне забезпечення Реєстру, збереження та захист даних, що містяться у Реєстрі; реєстратори - суб`єкти, уповноважені держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на предмет обтяження, приймати заяви, видавати завірені витяги з Реєстру та виконувати інші функції, передбачені цим Порядком.

Підставою для внесення запису про припинення обтяження до Реєстру відповідно до ст.ст. 43 та 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та п. 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, є заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більш як на п`ять років. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно, на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру. Відомості про припинення публічного обтяження підлягають державній реєстрації протягом п`яти днів після його припинення. Проведення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган чи на уповноважену ним особу. Записи про обтяження, які втратили чинність, підлягають виключенню з Реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Водночас, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує.

Таким чином, оскільки обтяження на майно позивача було накладене в передбачений законом спосіб уже після придбання цього майна позивачем, суд, аналізуючи вищенаведені положення законодавства та встановлені по справі обставини, вважає, що позов ОСОБА_1 в частині вимог про усунення перешкод у користуванні правом власності на транспортний шляхом зняття (припинення) обтяження у вигляді застави рухомого майна підлягає задоволенню, оскільки обтяження рухомого майна, яке перебуває у власності позивача, порушує права останнього, як власника, та перешкоджає вільному та повноцінному здійсненню ним права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Водночас, згідно вимог ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Враховуючи вказані положення закону, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позову в частині вимог щодо виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, оскільки у даному випадку, відсутній спір щодо виключення такого запису, а заявлені вимоги у вказаній частині є передчасними.

Щодо клопотання представника відповідача АТ "Дельта Банк" про застосування до позовних вимог наслідків спливу строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Суд критично ставиться до твердження представника АТ "Дельта Банк" про те, що позивач довідався/або міг довідатись про порушення його права 27.07.2012 р., оскільки такий факт спростовується відомостями з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідно до якого обтяження спірного автомобіля зареєстровано 30.05.2013 р.

Позивач у позові вказує, що довідався про порушення свого права 17.08.2017 р., після отримання витягу з держреєстру обтяжень рухомого майна який видано 17.08.2017 р. (а.с.13), і такий факт відповідачами не спростовано, доказів іншого суду не надано.

До суду з позовом позивач звернувся 23.08.2017 р., тобто в межах строків позовної давності, а тому підстав для застосування наслідків спливу строку позовної давності згідно клопотання представника відповідача яке надійшло до суду 03.04.2018 р. суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,-13, 76-81, 141, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ПАТ "Дельта Банк", ОСОБА_2 про скасування заборони відчуження і виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна - задовольнити частково.

Скасувати приватне обтяження у виді заборони відчуження автомобіля Chevrolet модель Lacetti NF 19В, легковий седан В, шасі НОМЕР_1 , чорного кольору, 2008 року випуску, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження рухомого майна за №13710753, зареєстроване 30.05.2013 р. реєстратором: Одеська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, боржником за яким вказано: ОСОБА_2 .

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий: Вдовиченко Т.М.