Справа № 452/1290/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"17" липня 2020 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Пташинського І.А.

при секретарі Терлецькій І.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самборі справу за позовною заявою органу опіки та піклування Самбірської районної державної адміністрації Львівської області в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про позбавленням батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із вказаним позовом. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Самбірській районній державній адміністрації розглянуто клопотання служби у справах дітей Самбірської районної державної адміністрації від 28 квітня 2020 року №01-07/254 щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тернавка Сколівського району Львівської області, відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . ОСОБА_2 є одинокою матір`ю, за період проживання в с. Велика Білина, зарекомендувала себе з негативної сторони, а саме не вела належний догляд за своїми малолітніми дітьми, не займалась їхнім вихованням, часто йшла з дому на декілька днів залишаючи дітей на спів жителя ОСОБА_9 до яких він не мав жодного відношення, не прибирала в будинку, вела аморальний спосіб життя. Відповідно до рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 квітня 2019 року справа № 452/680/19, за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків, малолітніх дітей відібрано від матері ОСОБА_2 , жительки с. Велика Білина Самбірського району Львівської області, без позбавлення її батьківських прав. Згідно розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 10 червня 2019 року №168 «Про надання ОСОБА_10 статусу дітей, позбавлених батьківського піклування», малолітніх дітей поставлено на первинний облік, дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, служби у справах дітей Самбірської районної державної адміністрації та влаштовано в державні заклади на повне державне забезпечення.Також просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у розмірі 50 (однієї третьої) частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів на кожну дитину, щомісячно до досягнення ними повноліття.

Ухвалою судді від 25.05.2020 р. провадження по даній справі відкрито.

Представник позивача органу опіки та піклування Самбірської районної держаної адміністрації Львівської області Гунза С.М. в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечила, та вказала, що вона дітей відвідує, купляє їм солодке, одежу, також має мінливий заробіток так як працює неофіційно, виготовила закордонний паспорт, просила в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що із свідоцтв про народження: НОМЕР_1 (актовий запис №9), виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сколівського районного управління юстиції Львівської області від 25 березня 2011 року на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_2 (актовий запис №32), виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сколівського районного управління юстиції Львівської області від 25 березня 2011 року на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_3 (актовий запис №9), виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сколівського районного управління юстиції Львівської області від 25 березня 2011 року на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , НОМЕР_4 (актовий запис №1), виданого Лавочненською сільською радою Сколівського району Львівської області від 03 січня 2012 року на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , НОМЕР_5 (актовий запис №10), виданого виконавчим комітетом Лавочненської сільської ради Сколівського району Львівської області від 11 квітня 2014 року на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , НОМЕР_6 (актовий запис №4), виданого Лавочненською сільською радою Сколівського району Львівської області від 02 березня 2016 року на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (актовий запис №18), виданого Лавочненською сільською радою Сколівського району Львівської області від 02 жовтня 2018 року на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , вбачається, що їхньою мамою записана - ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.

Стаття 150 цього Кодексу перелічує обов`язки батьків щодо виховання дитини.

Згідно висновку органу опіки та піклування №63-1174/0/2-20 від 05.05.2020 року вирішено вважати за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно пункту 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

При розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами.

Не доводять вказані обставини і покази свідка ОСОБА_11 , яка була допитана в судовому засіданні.

У справі відсутні докази застосування до відповідача заходів впливу у вигляді попередження з боку органів внутрішніх справ, притягнення до адміністративної відповідальності, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач намагається спілкуватися та зустрічатися з дітьми, забезпечувати їх необхідними речами.

Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача відносно її малолітніх дітей не забезпечуватиме інтересів самих дітей. Позивач не довів та не надав суду доказів, в чому полягає захист інтересів дітей шляхом позбавлення матері по відношенню до своїх дітей батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків відносно своїх дітей.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у частині позовних вимог щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей - відмовити.

Разом з тим, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку про необхідність попередження ОСОБА_2 про можливість позбавлення батьківських прав у разі продовження неналежного виконання своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку(доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За таких обставин, приймаючи до уваги матеріальне положення ОСОБА_2 , суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити та стягнути з відповідача аліменти щомісячно у розмірі 50 (п`ятдесяти) відсотків всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів на кожну дитину, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, що відповідатиме інтересам дітей.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. 164 СК України, ст.ст. 12,13,89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

вирішив :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_1 , аліменти на сімох дітей: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі 50 (п`ятдесяти) відсотків всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів на кожну дитину, щомісячно з 13.05.2020 р. до досягнення ними повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів на дитину в межах суми платежу за один місяць, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму залежно від віку дитини, допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_1 в дохід Держави судовий збір, що становить 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 липня 2020 року.

Суддя