Номер провадження: 22-ц/813/3779/20
Номер справи місцевого суду: 522/3256/16-ц
Головуючий у першій інстанції Шенцева О.П.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2020 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

апелянт Перший Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області,

заявник (боржник) ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження старший державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Білик Ростислав Валерійович,

заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2019 року у складі судді Шенцевої О.П.,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Білик Р.В., заінтересована особа-ТОВ «Росвен Інвест Україна», а саме просив визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Білик Р.В. у виконавчому провадженні №57529640 з примусового виконання виконавчого листа №522/3256/16, виданого Приморським районним судом м. Одеси на виконання рішення від 27.02.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 24 458,77 грн та судового збору у розмірі 689,00 грн, яка полягає в ухиленні від вчинення дій з винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі заяви ОСОБА_1 від 13.02.2019 та від вчинення дій з припинення обтяження, у тому числі арешту, зняття майна з розшуку, виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників та скасування інших вжитих заходів щодо виконання рішення; зобов`язати старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Білик Р.В. задовольнити вимогу ОСОБА_1 про закінчення виконавчого провадження №57529640 та усунути допущені порушення шляхом винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та вчинення дій з припинення обтяжень, у тому числі зняття арешту, зняття майна з розшуку, виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників та скасування інших вжитих заходів щодо виконання рішення.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2019 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Білик Р.В. у виконавчому провадженні №57529640, яка полягає у невчиненні дій з винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі заяви ОСОБА_1 від 13.02.2019 та не вчинені дій з припинення вжитих виконавцем заходів щодо виконання рішення суду; зобов`язано старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Білик Р.В. усунути порушення, шляхом розгляду заяви ОСОБА_1 від 13.02.2019 про закінчення виконавчого провадження; в іншій частині скарги відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, Перший Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, у задоволенні скарги відмовити, стягнувши судовий збір з ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що до заяви ОСОБА_1 від 13.02.2019 про закінчення виконавчого провадження додано ксерокопії квитанцій про оплату не завірені належним чином. Також рахунок, на який перераховано кошти згідно наданих квитанцій, не співпадає з рахунком вказаним стягувачем в заяві про відкриття виконавчого провадження для погашення боргу. Наведене вказане у відповіді на заяву від 15.03.2019. Оскаржена ухвала є втручанням в дискреційні повноваження державного виконавця та порушенням принципу розподілу влади.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не заявили, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Матеріали справи свідчать, що 26.06.2017 Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 24458,77 грн. та судовий збір у розмірі 689 грн. з кожного.

Відповідно до квитанцій від 19.05.2017 (а.с.6) ОСОБА_1 сплатив 24 458,77 грн борг в погашення заборгованості за кредитним договором за рішенням суду, судовий збір у розмірі 689 грн.

23.10.2018 ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Першого Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області з заявою про відкриття виконавчого провадження про примусове стягнення заборгованості з ОСОБА_1

29.10.2018 постановою старшого державного виконавця Першого Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області відкрито виконавче провадження про примусове стягнення з ОСОБА_1 боргу.

ОСОБА_1 13.02.2019 звернувся до ДВС з заявою про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним виконанням боржником вимог виконавчого провадження. До заяви боржником додано копії квитанцій від 19.05.2017 про сплату боргу та судового збору.

З вказаних квитанцій вбачається, що ОСОБА_1 19.05.2017 сплачено 24 458,77 грн. заборгованість за кредитним договором та 689 грн судового збору на рахунок ПАТ «Дельта Банк», а саме: код отримувача: 34047020, рахунок отримувача: 1026, банк отримувача: Національний банк України, МФО Банку отримувача (код Банку): 300001. Саме такі реквізити банку зазначені у виконавчому листі, виданому судом. Вказані квитанції містять підпис працівника банку та відбиток печатки банку платника.

Станом на час вирішення справи судом на вимогу суду першої інстанції не було надано виконавче провадження, а також докази на підтвердження розгляду заяви ОСОБА_1 на адресу виконавчої служби, що надавало суду першої інстанції підстави для висновку про бездіяльність виконавчої служби з приводу розгляду заяви.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, суд виходить з того, що неспівпадіння рахунку за квитанцією з рахунком вказаним стягувачем в заяві про відкриття виконавчого провадження не звільняє державного виконавця від обов`язку перевірити те, чи поступили кошти на рахунок стягувача, яким на час вирішення судом спору та відкриття виконавчого провадження є ПАТ «Дельта Банк», чи було доведено до відома боржника відомості про зміну рахунку, коли такі зміни відбулися, чи впливає час змін на виконання боржником обов`язку виконання рішення суду, чи мав він об`єктивну можливість отримати такі відомості, намагаючись виконати рішення суду. Нез"ясування цього свідчить про фактичну бездіяльність виконавця, який формально посилається на реквізити рахунку, хоча зобов`язаний з`ясувати факт виконання рішення суду та вжити заходи за результатами вирішення заяви.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За таких обставин доводи апелянта про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження є передчасними.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.04.2019 витребувалися з Першого Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження. Вказана ухвала була направлена на адресу ДВС та отримана 30.05.2019. Однак старший державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Білик Р.В. в судове засідання не з`явився, вимоги ухвали не виконав.

Відповідно до ч.3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Державним виконавцем не надано суду апеляційної інстанції доказів неможливості подання ним суду першої інстанції тих доказів, які б підтверджували надання відповіді на заяву ОСОБА_1 , а тому доданий до апеляційної скарги лист датований 15.03.2019 та адресований ОСОБА_1 , а також заява представника заінтересованої особи про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження до уваги судом апеляційної інстанції не приймається.

Враховуючи наведене, апеляційний суд прийшов до висновку, що ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2019 року про задоволення вимог щодо визнання неправомірною бездіяльності старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Білик Р.В. у виконавчому провадженні №57529640, яка полягає у не розгляді заяви та зобов`яння старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Білик Р.В. усунути порушення шляхом розгляду заяви ОСОБА_1 від 13.02.2019 щодо наявності чи відсутності підстав закінчення виконавчого провадження є обґрунтованою.

Вимоги про не вчинення виконавцем дій з винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та не вчинення дій з припинення вжитих виконавцем заходів щодо виконання рішення суду, не можуть бути предметом судового вирішення з огляду на вимоги п.18 Постанови Пленуму ВССУ від 21.05.2012 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» про те, що суд не має права зобов`язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно з Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною особою державної виконавчої служби, тому в цій частині ухвала суду підлягає зміні, як така, що не відповідає вимогам закону, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

В решті ухвалу суду слід залишити без змін, ухвала в цій частині постановлена у відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2019 року змінити шляхом виключення висновків про визнання неправомірною бездіяльності старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Білик Ростислава Валерійовича, яка полягає у не вчиненні дій з винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі заяви ОСОБА_1 від 13.02.2019, та не вчиненні дій з припинення вжитих виконавцем заходів виконання рішення суду.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 22.07.2020.

Головуючий:

Судді: