Справа № 703/665/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Кочеткової І.В.

за участі:

представника скаржника ОСОБА_1

стягувача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла скаргу боржника ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Гловного територіального управління юстиції у Черкаській області Колос Анни Олександрівни, стягувач: ОСОБА_2 ,-

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Колос А.О. про накладення арешту на грошові кошти, які надходять як виплата від Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області.

В обґрунтування скарги скаржник зазначив, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 4 березня 2015 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно.

19 березня 2015 року стягував ОСОБА_2 отримала виконавчий лист № 703/665/15-ц виданий Смілянським міськрайонним судом Черкаської області на виконання рішення суду від 4 березня 2015 року.

Постановою державного виконавця Центрального відділу виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Матейко О.В. 12.10.2017 року відкрито виконавче провадження №54846412.

Постановою старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області від 18 червня 2019 року накладено арешт на кошти боржника.

У грудні 2019 року скаржнику стало відомо, що вказаною вище постановою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення та /або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Скаржник 18 листопада 2019 року звернувся до Центрального відділу ДВС м. Черкаси у якій просив зняти арешт з коштів, накладений постановою державного виконавця від 18 червня 2019 року.

ОСОБА_3 2 грудня 2019 року отримав відповідь про те, що відсутні підстави для зняття державним виконавцем накладеного арешту на кошти боржника.

З таким рішенням державного виконавця скаржник не погоджується, оскільки пенсія є єдиним джерелом його доходу, а загальний розмір відрахувань з пенсії не може перевищувати 50% її розміру.

Враховуючи вище наведене скаржник просить визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Колос А.О. про арешт коштів боржника від 18 червня 2019 року ВП № 47216843.

У судове засідання скаржник не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник скаржника ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала вимоги скарги та просила їх задовільнити із підстав вказаних у скарзі. Вказала на те, що ОСОБА_3 є інвалідом 3 групи та має проблеми з опорно руховим апаратом, через це єдиним джерелом його доходу є пенсія. В зв`язку з винесеною постановою державним виконавцем 18 червня 2019 року про накладення арешту на кошти боржника, він не має можливості отримати свій єдиний дохід та позбавлений засобів для існування.

Представник Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) у судове засідання не з`явився. До суду надійшов відзвив, в якому просив відмовити у вимогах скарги, оскільки дії державного виконавця під час винесення оскаржуваної постанови були законними та підстав для її скасування немає.

Стягувач ОСОБА_2 в судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні скарги, осільки боржник ОСОБА_4 не сплачує аліменти на дітей, присуджених до стягнення рішенням суду та має велику суму боргу. Наявність арешту на рахунках боржника гарантує виконання рішення суду та сплату боргу і аліментів на утримання їх дітей.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Як встановлено судом, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 703/665/15-ц від 4 березня 2015 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 6 лютого 2015 року і до досягнення страшою дитиною повноліття.

На виконання вказаного рішення суду стягувачу ОСОБА_2 19 березня 2015 року видано виконавчий лист.

Постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Колос Анною Олександрівною 18 червня 2019 року накладено арешт на кошти боржника та накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку в АТ «Райффайзен Банк аваль» р/р НОМЕР_1 /15185300(980) МФО 300335.

З відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 98467/04-02 від 19 листопада 2019 року вбачається, що згідно постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби від 9 квітня 2015 року № 47216843 та виконавчого листа Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 703/665/15-ц від 19 березня 2015 року починаючи з 1 червня 2015 року управлінням проводиться утримання аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей сина ОСОБА_5 та доньки ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку і до досягнення старшою дитиною повноліття. Утримані аліменти за період з 1 червня 2015 року по 30 листопада 2019 року складає 38893 грн. 09 коп.

Скаржник 18 листопада 2019 року звернувся до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області у якій просив зняти арешт з коштів , що надходять від головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, як пенсія, на рахунок відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Відповіддю Центрального відділу ДВС м. Черкаси № 16408/15.1-36/57209 від 2 грудня 2019 року, повідомлено заявника ОСОБА_3 , що вирішити питання щодо зняття арешту з коштів боржника є не можливим, оскільки з заяви не вбачається, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, враховуючи наведене у державного виконавця відсутні законні підстави для зняття арешту з рахунку боржника та скасування винесеної 18 червня 2019 року постанови.

З реквізитів по картковому райхнку АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 8 липня 2020 року вбачається, що у скаржника ОСОБА_3 дійсно відкритий рахунок у вказаному банку за № ІВАN UА НОМЕР_2 , призначення платежу № НОМЕР_3 .

З доданих до скарги заявником виписок за картковим рахунком НОМЕР_3 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» вбачається, що на вказаний рахунок здійснюється нарахування пенсії, а отже, накладення арешту на вказаний рахунок у банку унеможливлює отримання пенсії скаржника.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

В силу положень ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» метою накладення арешту є забезпечення реального виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Частиною 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Тобто, АТ «Райффайзен Банк Аваль» після отримання постанови державного виконавця про арешт коштів, які знаходяться на рахунках, що належать боржнику ОСОБА_3 повинен був повідомити, що рахунки, на які накладено арешт, є рахунками зі спеціальним режимом призначення, на які законом заборонено накладення арешту і повернути зазначену постанову без виконання.

Однак, таких повідомлень від АТ «Райффайзен Банк Аваль» на адресу державного виконавця не надходило.

Згідно абз. 2 ч.2, п.1 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є , зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

При цьому, банк в якому арештовано кошти боржника, відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не повідомив державного виконавця про цільове призначення рахунку та не повернув постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Скаржник посилається на порушення його прав з боку державного виконавця, проте доводи скарги в частині арешту коштів, спрямованих на виплату пенсії спростовуються змістом оскаржуваної постанови, в якій державний виконавець зробив застереження з приводу неможливості здійснювати арешт коштів, які містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Тобто, в разі, якщо банком при виконанні постанови державного виконавця, не було враховано викладене в постанові застереження, державний виконавець не може відповідати за такі дії іншої юридичної особи.

Приписами частини 1статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 115, ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю України, ст. 22, ч. 1,6 ст.24, ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 року №95, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Водночас, як вбачається з довідки від 8 липня 2020 року наданої АБ «Райффайзен Банк Аваль» вбачається, що у ОСОБА_3 відкрито рахунок № ІВАN UА 1118958, призначення платежу № НОМЕР_3 та Державною виконавчою службою накладено арешт по даному рахунку, відповідно до постанови державного виконавця від 18 червня 2019 року.

Отже, державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови накладено арешт на рахунок, на який зараховується пенсія ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Частиною 2 статі 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

З дослідженої вище судом відповіді ГУ ПФУ в Черкаській області вбачається, що з пенсії ОСОБА_3 з 1 червня 2015 року утримуються аліменти на утримання дітей та загальна сума виплат за період з 1 червня 2015 року по 30 листопада 2019 року складає 38893 грн. 09 коп.

Підстави для арешту пенсійного рахунку як у державного виконавця так і у фінансової установи в якій відкритий даних рахунок, відсутні.

За змістом статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

З огляду на те, що на рахунок заявника, з якого він просить зняти арешт, дійсно зараховується пенсія, та зважаючи на граничний розмір відрахувань із пенсію, суд вважає вимоги заявника обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.

Оскільки під час винесення оскаржуваної потсанови, державним виконавцем дотримано вимог Закону та вказано застереження щодо звернення стягнення на кошти, які заборонено законом, однак банк при її отриманні таких вимог не дотримав та не повідомив виконавця про те, що відповідний рахунок є спеціальним рахуном для отримання пенсії боржником, суд вважає, що підстав визнавати дії державного виконавця неправомірними немає.

Однак, зважаючи на те, що накладений на рахунок в банку арешт унеможливлює отримання пенсії ОСОБА_3 скарга підлягає задоволенню в частині відновлення порушених оскаржуваною цією постановою прав заявника, зокрема в частині скасування постанови в частині накладення арешту на грошові кошти, а саме пенсії, що містяться на рахунку в АТ «Райффайзен Банк Аваль» за № № ІВАN UА 1118958, призначення платежу № .

Керуючись ст.ст. 7,12, 13, 76-89, 447-451 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Зобов`язати старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Колос Анну Олександрівну зняти арешт з рахунку № ІВАN UА 1118958, призначення платежу № НОМЕР_3 , який відкритий у відділення АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Головуючий: В.О. Прилуцький