23 липня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Панченко О.М.
при секретарі - Тимошенко К.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Деснянський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про виключення відомостейпро батька з актового запису про народження дитини, -
25.11.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про виключення відомостей з актового запису про народження дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою по справі перебував у зареєстрованому шлюбі з 13.10.1990 року. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08.11.2018 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу народився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого було записано його. Вони з відповідачкою припинили шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, з 2008 року проживають окремо. Син залишився проживати з матір`ю та з того часу він приймав участь в утриманні сина, по можливості завжди надавав матеріальну допомогу, також сплачував аліменти. Але згодом, зі слів відповідачки він дізнався, що вона народила сина не від нього, а від іншого чоловіка. Протягом останнього часу відповідачка неодноразово стверджувала, що він не є біологічним батьком дитини, та з її слів не заперечувала проти виключення відомостей про нього, як батька, з актового запису про народження ОСОБА_4 , але при цьому вона хоче, щоб він і надалі продовжував сплачувати аліменти на її користь. В зв`язку з викладеним вище, позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом, просив суд про виключення відомостей про нього, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з актового запису №2031 від 09.08.2006 року у Деснянському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про народження ОСОБА_4 .
Ухвалою судді від 27.01.2020 року відкрито провадження у справі, призначено її підготовчий розгляд.
Ухвалою суду від 26.05.2020 року закрито підготовче засідання, призначено справу до розгляду по суті.
Позивач в судове засідання не з`явився, надіславши письмову заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи.
Представник третьої особи у справі в судове засідання не з`явився, направив до суду письмову заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі.
Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутність відповідачки, оскільки її неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував також позивач.
Оглянувши письмові матеріли справи, судом було встановлено наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Так судом встановлено, що позивач та відповідачка у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 13.10.1990 року.
Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08.11.2018 року шлюб між ними було розірвано.
Від шлюбу народився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого було записано позивача.
Як зазначив у своїй позовній заяві позивач, вони з відповідачкою припинили шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, з 2008 року проживають окремо. Син залишився проживати з матір`ю та з того часу він приймав участь в утриманні сина, по можливості завжди надавав матеріальну допомогу, також сплачував аліменти. Але згодом, зі слів відповідачки він дізнався, що вона народила сина не від нього, а від іншого чоловіка. Протягом останнього часу відповідачка неодноразово стверджувала, що він не є біологічним батьком дитини, та з її слів не заперечувала проти виключення відомостей про нього, як батька, з актового запису про народження ОСОБА_4 , але при цьому вона хоче, щоб він і надалі продовжував сплачувати аліменти на її користь.
Згідно з ч. 2 ст. 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.
Роз`ясненням п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.
Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.
Згідно з вимогами ст. 9 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.
Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, якій містить персональні відомості про особу та підтверджує фак. Проведення державної реєстрації акта цивільного стану.
Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.
Відповідно до ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.
За умовами п.2.8 розділу 2 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5 якщо в актовому записі про народження дитини батьком указаний чоловік заявниці або інша особа (за винятком випадків, передбачених ст. 135 СК України), то в унесенні змін стосовно визнання батьківства має бути відмовлено до вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження відомостей про батька.
Відповідно до актового запису №2031 від 09.08.2006 року, складеного про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком дитини записаний ОСОБА_1 .
Згідно зі ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
За таких обставин підлягають внесенню відповідні виправлення до актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пов`язані з виключенням відомостей, як батька дитини позивача ОСОБА_1 .
Керуючись ст.122, 134, 136 СК України, ст. ст. 2,4,5,80,81,89,118,141,273,280,354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Деснянський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про виключення відомостей з актового запису про народження дитини, - задовольнити в повному обсязі.
Зобов`язати Деснянський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести відповідні зміни до актового запису №2031 складеного 09.08.2006 року даним Відділом на ОСОБА_4 , а саме виключити відомості про батька дитини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя