Справа № 495/4094/20
Номер провадження 2-з/495/74/2020
УХВАЛА

Іменем України

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

17 липня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської Боярський О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності.

Ухвалою суду від 16.07.2020 року провадження по справі відкрито та визначено порядок розгляду справи - спрощене позовне провадження.

Ціна позову становить 277 600 грн.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , на земельну ділянку АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:004:0132 та на автомобіль марки HONDA CIVIC, 2006 року випуску, синього кольору, номер шасі НОМЕР_3 , тип легковий седан, державний номер НОМЕР_4 з забороною відповідачці експлуатувати та використовувати вказаний автомобіль.

При цьому ОСОБА_1 посилається на те, що право власності на ці об`єкти нерухомості на даний час зареєстровано за відповідачкою яка має змогу відчужити спірне майно протягом розгляду пред`явленого позову про поділ зазначеного майна, а в разі задоволення позову через таке відчуження спірних об`єктів нерухомості у власність третіх осіб, дана обставина ускладнить або взагалі унеможливить виконання рішення суду, ухваленого за наслідками розгляду даного позову. За таких обставин позивачу доведеться докласти додаткових зусиль для поновлення своїх прав, в тому числі шляхом подання позову до нових власників або нового позову до відповідачки про грошову компенсацію вартості належних йому часток, що буде неефективним способом поновлення його прав та законних інтересів відносно спірного нерухомого майна.

Також постійна експлуатація відповідачкою спірного транспортного засобу призводить до погіршення його технічних властивостей та зносу, що може призвести до порушення його майнових прав у разі задоволення позову, як наслідок утруднення виконання майбутнього судового рішення, оскільки в такому випадку суд може визнати за ним право власності на Ѕ частки спірного автомобілю, який до кінця розгляду справи буде технічно зношений та вартість якого буде значно меншою.

Частина 1 ст. 153 ЦПК України: заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї докази, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачкою та відповідачем 30.04.2015 року був укладений шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб.

В 2016 році за відповідачкою було зареєстровано право власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 2018 році за відповідачкою було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 та в 2011 році за відповідачкою зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду ОСОБА_1 просить суд встановити факт спільного проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з квітня 2006 року по 30.04.2015 року та здійснити поділ майна подружжя в рівних частках.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так з поданих суду матеріалів неможливо встановити наразі, що відповідачка дійсно відмовляється добровільним шляхом вирішити питання щодо поділу спільно нажитого майна. Імовірність визнання нею позовних вимог судом також враховується.

До того ж, з матеріалів справи неможливо встановити в яких саме цілях відповідачка використовує спірний автомобіль, чи здійснює вона господарську діяльність та чи не порушить заборона використання автомобілю права і інтереси третіх осіб у тому числі дитини.

Накладання судом арешту на майно особи, безперечно є втручанням зі сторони державного органу у право власності особи, передбачене статтею 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті частини другої статі 1 Протоколу №1, має забезпечити «справедливу рівновагу» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються і поставленою метою. (Рішення ЄСПЛ у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28.07.1999 року, заява №22774/93).

Суд вважає, що запитуваний позивачем захід забезпечення позову не пропорційний заявленим позовним вимогам. Основний принцип забезпечення позову полягає в застосуванні цих заходів пропорційно визначеній легітимній меті, сумірній із заявленими позивачем вимогами. Пропорційність застосування заходів забезпечення позову полягає в дотриманні балансу вимог позивача з можливими негативними наслідками для відповідача та третіх осіб.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Також, 13 січня 2020 року Верховний Суд України в своїй постанові по справі № 922/2163/17 дійшов висновку, що самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Підсумовуючи викладене, суд доходить до висновку про необхідність відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки у поданій заяві про забезпечення позову містяться лише посилання на імовірні труднощі позивача під час виконання судового рішення у разі задоволення позову, що не є достатньою та самостійною підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 249, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя