Постанова

Іменем України

15 липня 2020 року

м. Київ

справа № 524/4135/17

провадження № 61-8769вно20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Комунальне підприємство «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради на постанову Апеляційного суду Полтавської області від 29 травня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради (далі - КП «Кременчукводоканал») про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24 квітня 2017 року у справі № 524/6367/16 він поновлений на посаді головного інженера КП «Кременчукводоканал».

30 травня 2017 року його ознайомлено з наказом від 26 квітня 2017 року № 379 про поновлення на роботі та внесено запис у трудову книжку. Цього ж дня він був звільнений на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України.

Вважав, що вказаний наказ має бути скасований, оскільки за період з 26 квітня по 30 травня 2017 року жодних трудових відносин між ним та відповідачем не було, а тому він не міг вчинити прогул.

Крім того, його відсутність на роботі була допущена з вини відповідача. Роботодавцем не був складений акт про його відсутність на роботі і не було запитано згоду профспілкової організації на його звільнення.

Станом на 06 червня 2017 року його середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 1 928,97 грн.

Оскільки у день звільнення йому виплатили лише 345,79 грн, то вважав, що з КП «Кременчукводоканал» на його користь підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просив визнати незаконним та скасувати наказ КП «Кременчукводоканал» від 30 травня 2017 року № 499 про його звільнення, поновити його на роботі на посаді інженера з 30 травня 2017 року, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а також середній заробіток за весь час вимушеного прогулу починаючи з 30 травня 2017 року по дату ухвалення рішення суду, допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 січня 2018 року у складі судді Андрієць Д. Д. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач вважався поновленим на роботі з дня видачі наказу - 26 квітня 2017 року, а 04 травня 2017 року (наступний день після отримання листа з повідомленням про поновлення) не з`явився на роботу без поважних причин, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України вважається прогулом і є підставою для звільнення працівника.

Рішення профспілкових комітетів не містять власного правового обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення ОСОБА_1 , що, у свою чергу, надає власнику або уповноваженому ним органу право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 29 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасувано наказ КП «Кременчукводоканал» від 30 травня 2017 року № 499.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного інженера КП «Кременчукводоканал» з 30 травня 2017 року.

Стягнуто з КП «Кременчукводоканал» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 30 травня 2017 року по 29 травня 2018 року у розмірі 122 340,28 грн та моральну шкоду, заподіяну останньому, у розмірі 1 000,00 грн

В іншій частині у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції виходив із того, що відповідач при звільненні ОСОБА_1 порушив вимоги трудового законодавства України, оскільки моментом повного виконання рішення суду про поновлення на роботі є не сам факт винесення наказу про поновлення на роботі, а ще й внесення відповідного запису до трудової книжки. Запис про поновлення позивача на роботі внесений до трудової книжки ОСОБА_1 лише 30 травня 2017 року, коли він з`явився до КП «Кременчукводоканал», а тому відповідач не мав законних підстав для звільнення позивача за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України.

Крім того, відповідач допустив порушення вимог статті 43 КЗпП України, оскільки не отримав попередньої згоди на звільнення позивача від профспілкового комітету, членом якого є позивач.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У липні 2018 року КП «Кременчукводоканал» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для поновлення позивача на роботі.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24 квітня 2017 року, на підставі якого виданий наказ від 26 квітня 2017 року про поновлення позивача на роботі, скасовано рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 18 жовтня 2017 року та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У зв`язку із цим, 27 жовтня 2017 року по підприємству був виданий наказ № 1237 «Про скасування наказу від 26 квітня 2017 року № 379 «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » на підставі рішення апеляційного суду.

Про існування рішення Апеляційного суду Полтавської області від 18 жовтня 2017 року, яким відмовлено у поновленні позивача на роботі, суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові від 29 травня 2018 року не вказав та не врахував цього судового рішення.

Отже, існує два судових рішення, які набрали законної сили, і які фактично суперечать один одному.

Також суд апеляційної інстанції помилково виходив із того, що моментом повного виконання рішення суду про поновлення на роботі є не сам факт винесення наказу про поновлення на роботі, а ще й внесення відповідного запису до трудової книжки, оскільки рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

При цьому, посилаючись на відсутність згоди первинної профспілкової організації на звільнення позивача, суд апеляційної інстанції не врахував, що відмова профспілкової організації у наданні згоди на звільнення позивача не містить належного обґрунтування.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У серпні 2018 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити судове рішення апеляційної інстанції без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 13 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відмовлено у зупиненні виконання постанови Апеляційного суду Полтавської області від 29 травня 2018 року в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

В іншій частині виконання постанови Апеляційного суду Полтавської області від 29 травня 2018 року зупинено до закінчення касаційного провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 13 лютого 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Короткий зміст судового рішення суду касаційної інстанції

Постановою Верховного Суду від 01 квітня 2020 року касаційну скаргу КП «Кременчукводоканал» задоволено частково, постанову Апеляційного суду Полтавської області від 29 травня 2018 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Скасовуючи постанову апеляційного суду та відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд касаційної інстанції виходив із того, що на час розгляду судами попередніх інстанцій цієї справи наказ від 26 квітня 2017 року про поновлення позивача на роботі відповідачем скасований, отже, із підприємством позивач уже не перебував у трудових відносинах, а поновленню на роботі підлягає особа, яка перебувала з підприємством у трудових відносинах та була незаконно звільнена з роботи.

Короткий зміст заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду та її доводів

У червні 2020 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду від 01 квітня 2020 року за нововиявленими обставинами, в якій просив скасувати постанову Верховного Суду від 01 квітня 2020 року та залишити без задоволення касаційну скаргу КП «Кременчукводоканал».

Як на нововиявлену обставину заявник посилається наобставини, встановлені постановою Полтавського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року у справі № 524/6081/18, яка прийнята після розгляду цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій.

Вказує, що суд касаційної інстанції, відмовляючи у задоволенні його позовних вимог, виходив із того, що наказом КП «Кременчукводоканал» від 27 жовтня 2017 року № 1237 на виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 18 жовтня 2017 року скасовано наказ від 26 квітня 2017 року № 379 про поновлення його на роботі.

Разом із тим постановою Полтавського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року у справі № 524/6081/18 його позов до КП «Кременчукводоканал» про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ КП «Кременчукводоканал» від 04 липня 2018 року № 744 «Про уточнення змісту наказу № 1237 від 27 жовтня 2017 року».

Визнано незаконним та скасовано наказ КП «Кременчукводоканал» від 27 жовтня 2017 року № 1237 «Про скасування наказу від 26 квітня 2017 року № 379 «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 ».

Зазначає, що нововиявлені обставини спростовують фактичні дані, покладені Верховним Судом в основу судового рішення, а отже, мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Доводи особи, яка подала пояснення на заява про перегляд постанови Верховного Суду за нововиявленими обставинами

У липні 2020 року КП «Кременчукводоканал» подало пояснення на заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду від 01 квітня 2020 року за нововиявленими обставинами, в якому просило відмовити у задоволенні вказаної заяви.

Надходження заяви про перегляд постанови Верховного Суду за нововиявленими обставинами до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 15 червня 2020 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами у справі, справу витребувано з суду першої інстанції та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24 квітня 2017 року у справі № 524/6367/16-ц позов ОСОБА_1 до КП «Кременчукводоканал» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволено частково.

Визнано незаконними та скасовано накази КП «Кременчукводоканал» від 29 квітня 2016 року № 253 «Про зміну істотних умов праці», від 17 лютого 2016 року № 209 «Про зміну оплати праці», від 31 березня 2016 року № 326 «Про зміну оплати праці», від 21 квітня 2016 року № 342 «Про встановлення робочого часу».

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді головного інженера КП «Кременчукводоканал».

Стягнуто з КП «Кременчукводоканал» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 червня 2016 року по 24 квітня 2017 року у сумі 133 743,84 грн та 5 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та виплаті середнього заробітку за один місяць.

26 квітня 2017 року КП «Кременчукводоканал» видано наказ № 379 про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді головного інженера з 29 червня 2016 року.

03 травня 2017 року позивач отримав лист, у якому повідомлялось про те, що згідно з наказом від 26 квітня 2017 року № 379 відповідачем здійснено заходи щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді головного інженера. Також зазначено, що позивачу необхідно з`явитись на КП «Кременчукводоканал» та приступити до роботи. При собі мати трудову книжку.

На вказаний лист позивач надіслав заяву, в якій повідомляв про те, що до заяви не надано розпорядження і він з`явиться до підприємства після отримання повідомлення від державного виконавця.

Актом державного виконавця підтверджується, що 30 травня 2017 року під час виходу державного виконавця Автозаводського ВДВС м. Кременчук ГТУЮ в Полтавській області за адресою місцезнаходження КП «Кременчукводоканал» при примусовому виконанні виконавчого листа № 524/6367/16-ц, виданого 25 квітня 2017 року Автозаводським районним судом м. Кременчука, ОСОБА_1 надано для ознайомлення оригінал наказу від 26 квітня 2017 року № 379, відповідний запис внесено до трудової книжки ОСОБА_1

30 травня 2017 року КП «Кременчукводоканал» виданий наказ № 499 про звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України.

25 червня 2017 року відбулось засідання профспілкового комітету Вільної профспілки міста Кременчука, а 26 червня 2017 року - засідання профспілкового комітету Первинної профспілкової організації працівників КП «Кременчукводоканал» Вільної профспілки міста Кременчука, на яких розглядалось подання КП «Кременчукводоканал» від 30 травня 2017 року про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України. За наслідками засідання профспілкових комітетів було прийнято рішення про відмову у наданні згоди на звільнення ОСОБА_1 .

Позиція Верховного Суду щодо заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підлягає частковому задоволенню.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з частиною другою статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктом 3 частини другої статті 423 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частини четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Частина третя статті 429 ЦПК України визначає, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами Верховний Суд може також скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції.

Перевіряючи доводи заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду, колегія суддів виходить із такого.

Так, у липні 2018 року, тобто після ухвалення судом апеляційної інстанції 29 травня 2018 року оскаржуваного у цій справі судового рішення, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року у справі № 524/6081/18 указаний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду з позовом до КП «Кременчукводоканал» про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Визнано незаконним та скасовано наказ КП «Кременчукводоканал» від 27 жовтня 2017 року № 1237 «Про скасування наказу від 26 квітня 2017 року № 379 «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 ».

Визнано незаконним та скасовано наказ КП «Кременчукводоканал» від 04 липня 2018 року № 744 «Про уточнення змісту наказу № 1237 від 27 жовтня 2017 року». В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Апеляційний суд у справі № 524/6081/18 виходив із того, що приймаючи наказ від 27 жовтня 2017 року та скасовуючи виданий наказ по підприємству від 26 квітня 2017 року № 379 «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » з підстави ухвалення Апеляційним судом Полтавської області рішення від 18 жовтня 2017 року, КП «Кременчукводоканал» діяло неправомірно, оскільки на час винесення цього наказу ОСОБА_1 уже було звільнено з роботи за прогул наказом від 30 травня 2017 року і у трудових відносинах на день прийняття вказаного наказу він із підприємством вже не перебував.

Приймаючи постанову від 01 квітня 2020 року, Верховний Суд виходив із дійсності наказу КП «Кременчукводоканал» від 27 жовтня 2017 року № 1237 «Про скасування наказу від 26 квітня 2017 року № 379 «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 ».

Отже, визнання постановою Полтавського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року у справі № 524/6081/18 незаконним та скасування наказу КП «Кременчукводоканал» від 27 жовтня 2017 року № 1237 «Про скасування наказу від 26 квітня 2017 року № 379 «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » є істотною обставиною, яка має значення для розгляду цієї справи, тобто є нововиявленою у розумінні цивільного процесуального законодавства та вимагає перегляду даної справи по суті із врахуванням цієї обставини при перегляді оскаржуваного судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року підлягає скасуванню.

Позиція Верховного Суду щодо касаційної скарги КП «Кременчукводоканал»

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 просив визнати незаконним та скасувати наказ КП «Кременчукводоканал» від 30 травня 2017 року № 499 про його звільнення на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України, поновити його на роботі на посаді інженера з 30 травня 2017 року, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а також середній заробіток за весь час вимушеного прогулу починаючи з 30 травня 2017 року по дату ухвалення рішення суду.

Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41 КЗпП України).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Тобто моментом повного виконання рішення суду є не сам факт винесення наказу про поновлення на роботі, а ще й внесення відповідного запису до трудової книжки.

Установивши, що запис до трудової книжки ОСОБА_1 був внесений лише 30 травня 2017 року, коли він з`явився до КП «Кременчукводоканал», суд апеляційної інстанції правильно виходив із того, що позивач був поновлений на роботі саме з дня внесення вказаного запису до трудової книжки, тобто з 30 травня 2017 року.

Разом із тим, скасовуючи наказ відповідача від 30 травня 2017 року про звільнення позивача та поновлюючи його на роботі, апеляційний суд не врахував таке.

Так, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку та 29 травня 2018 року ухвалюючи судове рішення про поновлення позивача на роботі, апеляційний суд не врахував, що рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24 квітня 2017 року у справі № 524/6367/16-ц, на підставі якого позивач був поновлений на роботі, 18 жовтня 2017 року скасовано рішенням Апеляційного суду Полтавської області та ухвалено нове рішення у справі про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 (а. с. 119-125).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 липня 2019 рокурішення Апеляційного суду Полтавської області від 18 жовтня 2017 року залишене без змін.

Отже, вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції не сприяв всебічному та повному з`ясуванню обставин справи, належним чином не встановив фактичних обставин, від яких залежить правильне вирішення справи, а тому судове рішення апеляційного суду не можна визнати законним та обґрунтованим.

Відповідно до пункту 1 частини третьої, частини четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Оскільки до повноважень Верховного Суду не належить установлення фактичних обставин, збирання доказів, надання оцінки чи переоцінки зібраних у справі доказів, що позбавляє Верховний Суд процесуальної можливості ухвалити нове рішення у цій справі, судове рішення апеляційного суду підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 411, 416, 423, 429, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року за нововиявленими обставинами задовольнити частково.

Постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року скасувати.

Касаційну скаргу Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради задовольнити частково.

Постанову Апеляційного суду Полтавської області від 29 травня 2018 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: І. А. Воробйова Б. І. Гулько Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк