Провадження № 2/643/1070/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2020 року м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Горбунової Я.М., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення спільної часткової власності на земельну ділянку, визнання права власності ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить встановити, що ОСОБА_2 на праві власності належить 17/100 частин земельної ділянки АДРЕСА_1 та припинити спільну часткову власність ОСОБА_2 на 17/100 частин земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , стягнувши позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 13 606 грн., які знаходяться на рахунку ТУ ДСА України у Харківській області, банк ДКСУ м.Київ, МФО 820172 та визнавши за позивачем право власності на 17/100 часток земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову позивач зазначив, що право власності на земельну ділянку площею 0,0667 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстровано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок з прибудовами літ. А-1 житловою площею 15,0 кв.м., житловий будинок літ. Б-1 житловою площею 25,8 кв.м., та такі надвірні будівлі: гараж літ. «В», вбиральня літ. «Д», сарай літ. «Е», сарай літ. «Ж», льох літ. «З», душ літ. «И», навіс літ. «К», огорожа № 1,2,5,6,7, замощення № 3.

58/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , а 42/100 частин домоволодіння зареєстровано за позивачем на підставі договору купівлі-продажу частини домоволодіння від 26 червня 2007 року, укладеного між нею та ОСОБА_4 .

На час укладення позивачем договору купівлі-продажу зазначених частини домоволодіння право власності на земельну ділянку, на якій зареєстровано домоволодіння, було зареєстровано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності. Договір купівлі-продажу частини земельної ділянки між позивачем, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не укладався.

З 2007 року позивач користується належною йому частиною домоволодіння та відповідною чатиною земельної ділянки, а 58/100 частинами вказаного домоволодіння користується ОСОБА_3 , ОСОБА_2 земельною ділянкою не користується.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.07.2018 року за позивачем було визнано право власності на 25/100 частин земельної ділянки площею 164 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , на якій знаходиться житловий будинок літ. «А-1» з сінями літ. «а», тамбуром літ. «а1» та надвірними будівлями: гаражем літ. «В», вбиральнею літ. «Д», льохом літ. «З», для обслуговування вказаного житлового будинку в порядку ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України.

Право власності ОСОБА_2 на вказані 25/100 частин земельної ділянки припинено.

Крім того, зазначеним рішенням суду було встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належить 58/100 частин земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . Також ОСОБА_3 було виділено в натурі вказані 58/100 частин земельної ділянки відповідно до варіанту № 2 висновку судової земельно-технічної експертизи № 20114, складеного 30.03.2018 року.

Між позивачем та ОСОБА_3 фактично склався порядок користування житловими будинками та надвірними будівлями, а також земельною ділянкою. Позивач користується житловим будинком літ. А-1 з сінями літ.а, тамбуром літ. А1 та надвірними будівлями: гаражем літ. В, вбиральнею літ.Д, льохом літ. З, частиною огорожі.

ОСОБА_3 фактично користується житловим будинком літ. «Б-1» з житловою прибудовою літ. «Б1-1», прибудовою літ. «б» та тамбуром літ. «б1», сараями літ. «Ж» та «Е» частиною огорожі.

Всі ці споруди знаходяться на тій частині земельної ділянки, що складає 58/100 частин, та яка виділена в натурі ОСОБА_3 рішенням Московського районного суду м.Харкова від 23.07.2018 року.

Як встановлено рішенням Московського районного суду м.Харкова від 23.07.2018 року 18 травня 2005 року на ім`я ОСОБА_3 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що співвласником вказаної земельної ділянки є також і ОСОБА_2 . Земельна ділянка належала власникам на праві спільної сумісної власності.

На теперішній час рішенням Московського районного суду м.Харкова від 23.07.2018 року була припинена спільна сумісна власність на земельну ділянку та встановлена спільна часткова з визначенням часток ОСОБА_1 - 25/100, та ОСОБА_3 - 58/100 часток. Частка ОСОБА_2 залишилась невизначеною, хоча фактично становить 17/100 частин.

Крім того, фактично з 2007 року ОСОБА_2 не користується спірною земельною ділянкою, не несе ніяких витрат по її утриманню, не дбає про земельну ділянку. ОСОБА_2 не має нерухомого майна, яке б було зареєстровано за цією адресою. За її відсутністю позивач не має можливості зареєструвати за собою право власності на належне йому майно (частину земельної ділянки) та в повній мірі володіти та розпоряджатися належним мені майном.

Частина земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 , не знаходиться на тій частині, яка виділена ОСОБА_3 рішенням Московського районного суду м.Харкова від 23.07.2018 року. Крім того відповідно до вимог ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Таким чином, при розгляді цієї позовної заяви права ОСОБА_3 не зачіпаються.

Відповідач відзив на позов не надав.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що право власності на земельну ділянку площею 0,0667 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 201401.

На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок з прибудовами літ. А-1 житловою площею 15,0 кв.м., житловий будинок літ. Б-1 житловою площею 25,8 кв.м., та такі надвірні будівлі: гараж літ. «В», вбиральня літ. «Д», сарай літ. «Е», сарай літ. «Ж», льох літ. «З», душ літ. «И», навіс літ. «К», огорожа № 1,2,5,6,7, замощення № 3.

58/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 .

42/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 за позивачем ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу частини домоволодіння, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 26 червня 2007 року та посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Бакумовою А.В., р.№ 1317.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.07.2018 р. за ОСОБА_1 визнано право власності на 25/100 частини земельної ділянки, площею 164 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , на якій знаходиться житловий будинок літ. «А-1» з сінями літ. «а», тамбуром літ. «а1» та надвірними будівлями: гаражем літ. «В», вбиральнею літ. «Д», льохом літ. «З», для обслуговування вказаного житлового будинку та вказаних надвірних будівель, відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № 20114, складеного 30.03.2018 року. Припининено право власності ОСОБА_2 на 25/100 частини земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . Припинено право спільної власності на земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_1 . Встановлено, що ОСОБА_3 , належить на праві власності 58/100 частини земельної ділянки, АДРЕСА_2 . Виділено ОСОБА_3 на належні йому 58/100 частини у праві власності земельну ділянку площею 387 кв. м., що розташована в АДРЕСА_1 з урахуванням конфігурації, розмірів та площі, що перебуває у його фактичному користуванні, відповідно до другого варіанту висновку судової земельно-технічної експертизи № 20114, складеного 30.03.2018 року.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В своєму позові позивач зазначив, що між ним та ОСОБА_3 фактично склався порядок користування житловими будинками та надвірними будівлями, а також земельною ділянкою, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач користується житловим будинком літ. А-1 з сінями літ.а, тамбуром літ. А1 та надвірними будівлями: гаражем літ. В, вбиральнею літ.Д, льохом літ. З, частиною огорожі.

ОСОБА_3 фактично користується житловим будинком літ. «Б-1» з житловою прибудовою літ. «Б1-1», прибудовою літ. «б» та тамбуром літ. «б1», сараями літ. «Ж» та «Е» частиною огорожі.

Всі ці споруди знаходяться на тій частині земельної ділянки, що складає 58/100 частин, та яка виділена в натурі ОСОБА_3 рішенням Московського районного суду м.Харкова від 23.07.2018 року.

Як встановлено рішенням Московського районного суду м.Харкова від 23.07.2018 року 18 травня 2005 року на ім`я ОСОБА_3 був виданий Державний акт на право власності серія НОМЕР_1 201401 на земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що співвласником вказаної земельної ділянки є також і ОСОБА_2 .

На теперішній час рішенням Московського районного суду м.Харкова від 23.07.2018 року припинена спільна сумісна власність на земельну ділянку та встановлена спільна часткова з визначенням часток ОСОБА_1 - 25/100, та ОСОБА_3 - 58/100 часток. Частка ОСОБА_2 залишилась невизначеною, хоча фактично становить 17/100 частин.

З матеріалів справи вбачається, що фактично з 2007 року ОСОБА_2 не користується земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , не несе ніяких витрат по її утриманню, не дбає про земельну ділянку. ОСОБА_2 не має нерухомого майна, яке б було зареєстровано за цією адресою. У зв`язку із чим, позивач не має можливості зареєструвати за собою право власності на належне мені майно (частину земельної ділянки) та в повній мірі володіти та розпоряджатися належним мені майном.

Частина земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 , не знаходиться на тій частині, яка виділена ОСОБА_3 рішенням Московського районного суду м.Харкова від 23.07.2018 року.

Відповідно до висновку ТОВ "Оцінка проексперт" вартість 17/100 частин земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 13 606,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 86 Земельного Кодексу України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник має право володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном.

Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділеною в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок,, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення , у розмірах встановлених договором. Якщо договром про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власноті на ту частину земельної ділянки, яка є необхідною для її обслуговування.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна , що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадк,у, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

ТОВ «Оцінка Проексперт» була встановлена ринкова вартість земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 станом на 20.06.2019 року. Ринкова вартість всієї земельної ділянки становить 80 040 грн., ринкова вартість 17/100 частин становить 13 606 грн.

Підпунктом «е» п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7, передбачено, що учасник спільної сумісної власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки, в тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають, або виплати рештою учасників грошової компенсації за що частку при неможливості її виділення та отримання його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки, за умови попереднього визначення розміру рівних земельних часток, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.21Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», якщо до вирішення спору між співвласниками житлового будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач, слід виходити з розміру його частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимогипідлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 141, 258, 259, 264, 265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2 на праві власності належить 17/100 частин земельної ділянки АДРЕСА_1 .

Припинити спільну часткову власність ОСОБА_2 на 17/100 частин земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , стягнувши в з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 13 606 (тринадцять тисяч шістсот шість ) грн., які знаходяться на р/р № НОМЕР_2 , ТУ ДСА України у Харківській області, банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172 та визнавши за ОСОБА_1 право власності на 17/100 часток земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 .

Суддя: Я.М.Горбунова