Справа № 307/2056/18
Провадження № 2-з/307/28/20
У Х В А Л А

23 липня 2020 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Ком`яті Н.А.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Тячів, цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся в суд з вищевказаним позовом.

В ході розгляду справи представник позивача надав суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту та встановлення заборони вчиняти біль-які дії щодо земельних ділянок, які є предметом позову. Посилається на те, що під час розгляду справи було здійснено поділ земельних ділянок, які накладаються на земельну ділянку позивача та присвоєно кожній з них окремий кадастровий номер.

Представник відповідача залишив вирішення вказаної зави на розсуд суду.

Розглянувши клопотання позивача суд вважає, що воно підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Ухвалою Тячівського районного суду від 08.11.2019 р. на земельні ділянки за кадастровими номерами 124410100:03:005:0204, :03:005:0202, :03:005:0221, :03:005:0219, :03:005:0222, площею 1.8100 га, що розташовані в м. Тячів, урочище «Стара ферма» накладено арешт шляхом заборони їх відчуження, поділу, об`єднання.

З відповіді на запит Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 13.02.2020 р. вбачається, що відповідно до ухвали Тячівського районного суду від 08.11.2019 р. до Державного земельного кадастру внесені відомості про заборону вчиняти певні дії щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :03:005:0204, :03:005:0202, :03:005:0219, що розташовані в урочищі Стара ферма, м. Тячів, Закарпатська область. Відомості про земельні ділянки з кадастровими номерами :03:005:0221, :03:005:0222, набули статусу архівних (03.02.2020, 19.12.2019) та зберігаються в архівному шарі Державного земельного кадастру.

Згідно ст. 149 ч.ч. 1 та 2 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ч. 1 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту шляхом забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Із позовної заяви убачається, що між сторонами наявний спір щодо нерухомого майна. Розглянути справу у розумні строки не представляється можливим, так як зацікавлені особи вчиняють дії в результаті яких спірні земельні ділянки дробляться і отримують нові кадастрові номери.

Виходячи з наведеного суд вважає за необхідне накласти арешт на спірні земельні ділянки до набрання рішенням законної сили шляхом заборони їх відчуження, поділу, об`єднання, оскільки не вжиття заходів до забезпечення позову у випадку задоволення позовних вимог, може утруднити виконання рішення суду, або зробити його неможливим.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 247 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника позивача про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельні ділянки за кадастровими номерами :03:005:0253, :03:005:0256, :03:005:0258, :03:005:0252, що розташовані в м. Тячів, урочище «Стара ферма» шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо їх відчуження, поділу, об`єднання, міни, різного роду правочинів до набрання рішенням по справі законної сили.

На ухвалу суду до Закарпатського апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а учасником справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 354 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Головуючий В.І. Гримут