РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Провадження № 2/510/481/20

Справа № 510/2369/19

20.07.2020 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Пройка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу в порядку спрощеного провадження з викликом сторін за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між сторонами по справі договору № б/н від 30 січня 2013 року, ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 900 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач, відповідно до договору, умов та правил надання банківських послуг, свої зобов`язання виконав у повному обсязі надав кредит у встановленому розмірі.

Однак, відповідач по справі не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконав.

У зв`язку з порушенням зобов`язань по кредитному договору у відповідача станом на 11 листопада 2019 року виникла заборгованість у розмірі 77 527 грн. 77 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1 003 грн. 27 коп., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит у розмірі 91 грн. 14 коп., нарахованої пені 72265 грн. 37 коп., а також 500 грн. штрафу фіксованої частини та 3667 грн. 99 коп. штрафу процентної складової.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутності, не заперечує проти заочного вирішення справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.4 ст.44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги неодноразове неприбуття у судові засідання належним чином повідомленого відповідача, задля недопущення порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судом було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні за відсутності відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними та є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 30 січня 2013 року позивач звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» (яке надалі було перейменовано в АТ КБ «Приватбанк») із анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідно до якої, банк надав позичальнику кредит у розмірі 900 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач надав свою згоду, що підписана ним заява від 30 січня 2013 року разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає між ним та АТ КБ «Приватбанк» договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у вказаній заяві.

Позивач, відповідно до договору та умов та правил надання банківських послуг, свої зобов`язання виконав у повному обсязі надав кредит у встановленому розмірі.

Однак, відповідач по справі не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконав.

У зв`язку з порушенням зобов`язань по кредитному договору у відповідача виникла заборгованість у розмірі 77 527 грн. 77 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1 003 грн. 27 коп., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит у розмірі 91 грн. 14 коп., нарахованої пені 72265 грн. 37 коп., а також 500 грн. штрафу фіксованої частини та 3667 грн. 99 коп. штрафу процентної складової.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання, а на підставі ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та його умовами, а відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, яка передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З наданого представником позивача розрахунку заборгованості, вбачається, що станом на 11 листопада 2019 року, заборгованість за кредитним договором №б/н від 30 січня 2013 року становить 77 527 (сімдесят сім тисяч п`ятсот двадцять сім) гривень 77 копійок, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1 003 грн. 27 коп., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит у розмірі 91 грн. 14 коп., нарахованої пені 72265 грн. 37 коп., а також 500 грн. штрафу фіксованої частини та 3667 грн. 99 коп. штрафу процентної складової.

Доказів сплати зазначеної суми відповідачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, суду не надано.

На підставі вищевикладеного, наданих до суду документів, судом встановлено, що банком виконані умови кредитного договору №б/н від 30 січня 2013 року з надання відповідачу кредитної картки зі встановленим кредитним лімітом.

Крім цього, з наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається користування відповідачем кредитною карткою, що включало у себе як зняття кредитних коштів, так і поповнення картки.

Таким чином, відповідач своїми діями підтвердив наявність між сторонами кредитних правовідносин.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; уразі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір сплачений останнім в сумі 1921 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 58, 81, 89, 133, 141, 247, 258, 268, 280-284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, -

вирішив:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 77 527 гривень (сімдесят сім тисяч п`ятсот двадцять сім) 77 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова