ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року

м.Суми

Справа №587/2081/18

Номер провадження 22-ц/816/1286/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Левченко Т. А.

сторони справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільних систем «СУМИГАЗ»,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ», Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «СУМИГАЗ» на рішення Сумського районного суду Сумської області від 27 лютого 2020 року в складі судді Степаненка О.А., ухваленого в м. Суми,

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , мотивуючи вимоги тим, що Сумським районним судом Сумської області було видано судовий наказ від 17.05.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» заборгованості по оплаті послуг з газопостачання в сумі 71827 грн. 46 коп. Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 07.06.2018 року вказаний судовий наказ було скасовано та роз`яснено ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» право на звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості в порядку позовного провадження. Зазначає, що відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , постачання природного газу їй здійснюється за даною адресою на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2500. Вказує, що умови вказаного Типового договору є публічними та однаковими для всіх побутових споживачів України та розміщені на офіційному сайті ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ». Зазначає, що відповідачу було надіслано заяву - приєднання до договору постачання природного газу, яку остання позивачу не повернула. Своїми діями, а саме: сплатою 300 грн. у вересні 2016 року та споживанням природного газу відповідач підтвердила факт укладання договору. 06.06.2017 працівниками оператора газорозподільних мереж були виявлені порушення, пов`язані з несанкціонованим втручанням в роботу лічильника, зокрема, було виявлено відрив скла облікового механізму лічильника, в зв`язку з чим було складено акт про порушення, з яким було ознайомлено відповідача. Станом на 06.06.2018 року фактичні показання лічильника обліковували 44992 куб.м., тоді як відомі оператору ГРМ показання лічильника становили 34727 куб.м. станом на травень 2017 року. Різниця склала 10265 куб.м., за яку споживачу було нараховано плату виходячи з тарифу 6,958 грн. за кубічний метр поставленого газу, а в подальшому облік використаного природного газу проводився виходячи з середньомісячної норми споживання газу за попередній рік та склала 82 куб.м. з 07.06.2017 по 30.06.2017. 07.06.2017 року комісією ПАТ «СУМИГАЗ» було складено та підписано акт експертизи лічильника газу № 531, відповідно до висновку якої лічильник газу не придатний до експлуатації, метрологічні похибки не відповідають вимогам нормативно - технічної документації ДСТУ 3336-96. Втручання відсутнє. Вказує, що у відповідача утворилась заборгованість за спожитий природний газ в сумі 71827 грн. 46 коп. 12.09.2017 року газопостачання у помешканні відповідачки було припинено шляхом встановлення заглушки на вводі та складено відповідний акт. Причина відключення - заборгованість за спожитий газ. Просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги з постачання природного газу в сумі 71827 грн. 46 коп. та сплачений судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 27 лютого 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільних систем «СУМИГАЗ» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне встановлення судом фактичних обставин справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заборгованість відповідача перед позивачем виникла в зв`язку з тим, що 06.06.2017 року працівниками оператора газорозподільних мереж АТ «Сумигаз» були виявлені порушення, пов`язані з несанкціонованим втручанням втручанням в роботу лічильника. Вказує, що в акті про порушення зазначені фактичні показання лічильника станом на 06.06.2018 року, а саме 44992 куб.м. Останні відомі оператору ГРМ показання лічильника станом на травень 2017 року становили 34727 куб.м. Тобто, різниця між фактичними показаннями, що підтверджені відповідачкою та відомими становить 10265 куб. м. вказує, що для визначення об`єму споживання природного газу приймаються дані лічильника газу оператора ГРМ, а у разі його відсутності - дані лічильника побутового споживача. Вказує, що обов`язок знімати фактичні показання лічильника газу та передавати їх оператору ГРМ лежить на споживачеві. В разі пропущення терміну періодичної перевірки лічильника, нарахування не облікованих об`ємів природного газу відповідачу здійснюється на підставі фактичних показань лічильника.

Незадоволений судовим рішенням позивач ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» також подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач виконував незадовільно свій обов`язок щодо оплати за надані послуги з газопостачання. Зазначає, що припинення газопостачання не звільняє відповідача від обов`язку сплатити заборгованість. Крім того, 06.06.2017 року працівниками оператора газорозподільних мереж були виявлені порушення, пов`язані з несанкціонованим втручанням в роботу лічильника, зокрема, було виявлено підрив скла облікового механізму лічильника, про що був складений відповідний акт про порушення. Вказує, що відповідачем передавалися неправдиві показники лічильника постачальнику, що призвело до виникнення заборгованості. Зазначає, що 12.09.2017 року відповідачу припинено газопостачання і заборгованість відповідача перед позивачем виникла не в зв`язку з донарахуванням, а на підставі фактичних показань, які були зафіксовані на підставі даних лічильника. Вказує, що несанкціоноване втручання в роботу лічильника під час проведення його експертизи не підтвердився, а його періодична перевірка була пропущена з вини оператора ГРМ. З огляду на вказані обставини, нарахування не облікованих об`ємів природного газу відповідачу здійснено на підставі фактичних показань лічильника, відповідно до п.3 гл. 8 Кодексу газорозподільних систем. Порушення строків перевірки лічильника оператором ГРМ не може бути підставою для припинення нарахування об`єму спожитого газу.

Від відповідача до суду надійшли відзиви на апеляційні скарги ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» та Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «СУМИГАЗ», в яких останній не погоджується з їх доводами ними та зазначає, що заборгованість була розрахована позивачем з показань лічильника, який є непридатним для обліку, а тому відсутні підстави вважати, що його показання відповідали обсягу реально спожитого відповідачем природного газу. Вказує, що встановлений йому лічильник жодного разу не проходив періодичної перевірки. Просила у задоволенні апеляційних скарг відмовити.

У відзиву третьої особи на апеляційну скаргу позивача, остання її доводи підтримує та просить її задовольнити.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачка належним чином виконувала умови укладеного між сторонами договору, оскільки не знаючи про несправність лічильника газу та добросовісно вважаючи, що ці дані відповідають дійсності, передавала їх відповідно до показань, що містилися на лічильнику, натомість з боку позивача мало місце недотримання вимог закону, що полягало у не проведенні періодичної перевірки лічильника відповідача та вплинуло на виникнення спору щодо належного виконання умов договору. Крім того, розрахунки донарахування обсягів спожитого газу по несправному лічильнику не можна визнати такими, що ґрунтуються на вимогах закону.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 11.05.2017 року № 633 ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» отримано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на територію України. (том. 1 а.с. 7).

Також з матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем укладено типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. (том. 1 а.с. 8-9).

Відповідно до картки реєстрації фактичних витрат природного газу за 2016 рік позивачем передано контролеру наступні показання лічильника: 18.01.2016 року - 29780, що становить 500 м.куб.; 19.02.2016 - 30380, що становить 600 м.куб., 24.03.2016 - 30980, що становить 600 м.куб., 14.04.2016 - 31480, що становить 500 м.куб., 16.05.2016 - 31680, що становить 200 м.куб., червень 2016 - 31780, що становить 100 м.куб., липень 2016 - 31830, що становить 50 м.куб., серпень 2016 - 31880, що становить 50 м.куб., 20.09.2016 - 31980, що становить 100 м.куб., 17.10.2016 - 330 м.куб., Листопад 2016 - 32612, що становить 300 м.куб. (том. 1 а.с. 11).

Згідно з довідкою про фінансовий стан відповідача за абонентським рахунком НОМЕР_1 , за грудень 2016 року відповідачем передано наступні показання лічильника 33348, що становить 736 м. куб, січень 2017 року 34261, що становить 913 м.куб., в лютому 2017 року відповідачем скориговано показання лічильника та передано показник 34168, в зв`язку з чим йому було зменшено нарахування за спожитий газ на 93 м.куб., за березень 2017 року відповідачем передано показник лічильника 34687, що становить 519 м. куб, в квітні 2017 року відповідачем скориговано показання лічильника та передано показник 34668, в зв`язку з чим йому було зменшено нарахування за спожитий газ на 19 м.куб. в травні 2017 року відповідачем передано показник лічильника 34727, що становить 59 м. куб. Станом на травень 2017 року за відповідачем обліковувалась переплата за надані послуги з постачання природного газу в сумі 1831 грн. 93 коп. (том. 1 а.с. 10).

06.06.2017 року Акціонерним товариством «Оператор газорозподільних систем «СУМИГАЗ» складено акт про порушення № 01/1076, відповідно до якого було встановлено порушення кодексу газорозподільних систем, а саме: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом підриву скла облікового механізму. Показання лічильника (ЗВТ) на дату складання акту - 44992 м. куб., тобто показання лічильника станом на 06.06.2017 року були фактично вищими на 10265 м. куб. за показання передані відповідачем у травні 2017 року (том. 1 а.с. 13).

Згідно з протоколом № 156 від 06.06.2012 року про направлення ПГЛ на експертизу лічильника типу Галлус за № 1402683, 2006 року випуску, який встановлено за адресою: АДРЕСА_1 , остання перевірка лічильника була проведена у 2006 році. Вказаний лічильник газу було направлено на експертизу до ПАТ «СУМИГАЗ». (том. 1, а.с. 14).

Відповідно до акту експертизи лічильника газу № 531 від 07.06.2017 року цілісність заводської пломби та повір очного тавра відповідає заводській, обліковий механізм лічильника не порушений, зовнішні пошкодження відсутні. Пломба завода виробника не пошкоджена. Пломба - наклейка № 242011 не порушена. З висновку комісії, що відображений у вказаному акті вбачається, що лічильник газу побутовий не придатний до експлуатації, метрологічні похибки не відповідають вимогам нормативно - технічної документації ДСТУ 3336-96 (п.5.1.5). Втручання відсутнє. (том. 1 а.с. 155).

При цьому колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що фактично метрологічна похибка обліку спожитого газу, який обліковував лічильник відповідача має від`ємне значення, тобто фактично лічильник обліковував меншу кількість спожитого відповідачем газу, ніж ним насправді було спожито.

30.06.2017 року позивачем направлено на адресу відповідача повідомлення про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості. (том. 1 а.с. 16).

12.09.2017 року відповідачу припинено газопостачання (том. 1 а.с. 17).

Згідно з довідкою про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 09.06.2017 року № С 2841, виданою ДП «Сумський регіональний науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», побутовий лічильник газу GALLUS G-4 № 1402683, 2006 року випуску не відповідає вимогам ДСТУ 3336-96. Значення відносної похибки вимірювання об 'єму газу перевищує допустиме. (том. 1 а.с. 31).

Відповідно до підпункту 8 п. 3 глави 2 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем), основною функцією оператора ГРМ є забезпечення комерційного обліку природного газу, у тому числі приладового, в ГРМ.

Згідно з пунктом 1 главою 4 розділу 9 Кодексу газорозподільних систем визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ, а у разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Переліком категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 374 встановлено, що лічильники газу підлягають періодичній перевірці ( п. 41 Переліку).

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» від 13.10.2016 року № 1747 встановлено, що міжповірочний інтервал лічильників газу встановлено 2; 8 років.

Частиною 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачено, що відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну енергію і газ), що є власністю фізичних осіб, спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку, покладається на суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро- і газопостачання.

З аналізу викладених норм вбачається, що АТ «СУМИГАЗ» зобов`язано було проводити періодичну перевірку лічильника відповідача, однак з матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що АТ «СУМИГАЗ» такої перевірки лічильника відповідача з моменту його установки в 2016 році не проводило.

Згідно з пункту 3 глави 8 розділу 10 Кодексу газорозподільних систем у разі пропущення терміну періодичної повірки лічильника газу з вини Оператора ГРМ об`єм спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний період визначається за фактичними даними лічильника газу, за яким пропущений термін повірки.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи лічильник газу, який був встановлений у відповідача дійсно не відповідає вимогам ДСТУ 3336-96 та є не придатним до експлуатації, однак метрологічна похибка обліку спожитого газу, який обліковував вказаний лічильник має від`ємне значення, тобто лічильник обліковував меншу кількість спожитого відповідачем газу, ніж ним насправді було спожито. Таким чином, показання обрахунку об`єму спожитого газу даного лічильника здійснювались на користь саме відповідача, а тому така несправність лічильника не може свідчити про неправильність донарахування позивачем спожитого газу відповідачу, відповідно до показників, які містилися на лічильнику станом на день його зняття та направлення на перевірку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку стосовно того, що саме не проведення періодичної перевірки лічильника відповідача вплинуло на виникнення спору щодо належного виконання умов договору, а розрахунки донарахування обсягів спожитого газу по несправному лічильнику не можна визнати такими, що ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно з пп.4 пункту 4 розділу 9 Кодексу газорозподільних систем побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Водночас, всупереч вказаним нормам процесуального права, відповідачем не було надано до суду доказів належного виконання умов укладеного між сторонами договору, зокрема в частині правильності передання до АТ «СУМИГАЗ» даних щодо обсягів спожитого природного газу, відповідно до показань, що містилися на лічильнику. Доказів чи спростувань помилковості розрахунку вартості за спожитий природний газ чи споживання його відповідачем у меншій кількості, остання також не надала.

Також колегія суддів відхиляє доводи відповідача стосовно того, що в картці реєстрації фактичних витрат природного газу за 2016 рік, акті на припинення газопостачання, в повідомленні про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості від 30.06.2017 року, а також в поштовому корінці про отримання досудового попередження від 25.01.2018 року стоїть підпис не відповідача, а іншої не встановленої особи, з огляду на те, що матеріали цивільної справи не містять доказів вказаним обставинам.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за спожитий природний газ.

Враховуючи вищевикладене, через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, на підставі п. 1, 4 ч. 1, ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню і ухваленню нового рішення про задоволення позовних вимог.

У відповідності до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача та третьої особи підлягає стягненню сплачений ними судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції та апеляційний перегляд справи.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» та Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «СУМИГАЗ» задовольнити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 27 лютого 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» заборгованість за послуги з постачання природного газу в сумі 71827 грн. 46 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «СУМИГАЗ» понесені ним витрати по сплаті судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 2643 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» понесені ним витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 1585 грн. 80 коп. та за апеляційний перегляд справи в сумі 2643 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: В.І. Криворотенко

Т.А. Левченко