Справа № 752/4403/20
Провадження № 2/752/4528/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.07.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Власенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

у лютому 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила визначити додатковий строк для подання нею до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті її матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачем зазначено про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входить банківський вклад у розмірі 150 000 грн. 28 грудня 2013 року ОСОБА_4 складено заповіт, за змістом якого все належне ОСОБА_4 майно остання заповіла доньці ОСОБА_1 . Позивач зазначає, що є єдиною спадкоємицею за заповітом, батько позивача ОСОБА_2 - відповідач у справі - має право на обов`язкову частку у спадщині на підставі ст. 1241 ЦК України. Позивач вказує, що не проживала зі спадкодавцем, про існування заповіту позивачу стало відомо лише після спливу шестимісячного строку, встановленого законом для подання заяви про прийняття спадщини, від батька ОСОБА_2 у січні 2020 року. Вважає, що причини, у зв`язку із якими пропущено строк подання заяви про прийняття спадщини, є поважними, оскільки не була обізнана про існування заповіту, а нотаріус після заведення спадкової справи не вчинила жодних дій стосовно розшуку і повідомлення позивача про відкриття спадщини.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 3 березня 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

У визначений судом строк, відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позов, в якому останній зазначив про визнання всіх обставин, заявлених позивачем позовних вимог, у зв`язку із чим просив позов задовольнити.

Від третьої особи ОСОБА_3 надійшли до суду письмові пояснення, в яких останній заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши, що причини, у зв`язку із якими позивачем не подано заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини у встановлений законом строк не є поважними, не пов`язані з об`єктивними та істотними для позивача труднощами у вчиненні такої дії. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав.

Третя особа ОСОБА_3 заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку із безпідставністю.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що стверджується даними свідоцтва про смерть, виданого повторно 17 травня 2019 року Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді банківського вкладу у розмірі 150 000 грн., що знаходиться на банківському рахунку, відкритому у АТ «Таскомбанк». Наведена обставина стверджується копією листа АТ «Таскомбанк» від 20.01.2020 року № 222/47-БТ.

Спадкоємцями першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_4 є її чоловік - ОСОБА_2 , факт перебування у зареєстрованому шлюбі стверджується копією свідоцтва про одруження, виданого 10.05.1964 року Палацом одруження; та діти: ОСОБА_3 , ступінь родинних зв`язків стверджується даним свідоцтва про народження, виданого 02.09.1975 року Відділом РАЦС Московського району м. Києва, та ОСОБА_3 , ступінь родинних зв`язків стверджується даним свідоцтва про народження, виданого 12.03.1965 року Відділом РАЦС Московського району м. Києва.

За життя ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , також за вказаною адресою проживає та зареєстрований чоловік померлої - відповідач ОСОБА_2 , що стверджується даними витягу з реєстру територіальних громад м. Києва.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений 28.12.2013 року державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори, відповідно до змісту якого все своє майно, де б воно не було та з чого не складалося і, взагалі, все те, що їй буде належати на день смерті, і на що за законом буде мати право, заповіла доньці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

27 червня 2019 року за заявою сина померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_3 . Другою київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 64385506 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6

14 січня 2020 року до Другої київської державної нотаріальної контори звернувся відповідач ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини.

18 лютого 2020 року до Другої київської державної нотаріальної контори звернулась позивач ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

Постановою державного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори Шокун Є.М. від 18 лютого 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 у зв`язку із пропущенням строку прийняття спадщини.

Звертаючись до суду з позовом, позивач ОСОБА_1 зазначає, що нею з поважних причин пропущено строк прийняття спадщини після смерті матері за заповітом, посвідченим 28.12.2013 року державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори, оскільки про його існування позивач дізналась лише у січні 2020 року від батька ОСОБА_2 .

Згідно з частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стаття 1270 ЦК України).

Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, не знайшли свого ствердження належними та допустимими доказами в ході розгляду справи, відтак не можуть бути прийняті судом як об`єктивні та непереборні труднощі, з існуванням яких закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Суд також звертає увагу і на ту обставину, що позивач, як спадкоємець першої черги, у відведений законом строк не зверталась до нотаріальної контори і з заявою про прийняття спадщини за законом, хоча у судовому засіданні встановлено, що остання тісно спілкувалась з померлою, допомагала їй, була обізнана про факт її смерті, була присутня на похованні, та доказів наявності будь-яких перешкод у позивача для звернення до нотаріальної контори із вказаною заявою, матеріали справи не містять.

Тобто, навіть якщо позивач і не була обізнана із фактом існуванням заповіту, у будь-якому випадку остання не здійснила жодних дій, направлених на реалізацію свого права на прийняття спадщини за законом після смерті матері, як спадкоємець першої черги, у визначеному законом порядку.

Враховуючи викладене, суд надходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись статтями 3, 4, 10, 12, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 16 липня 2020 року.

Суддя: