Справа № 643/6815/20
Провадження № 2/643/2828/20
20.07.2020 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Довготько Т.М.
за участю секретаря судового засідання -Хотян К.В.
представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,
Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 05.05.2020 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін .
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позові. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом порядок.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 08.10.2019 року о 14 год.20 хв. в м. Харкові по вул. Академіка Павлова, 118/55, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Volkswagen Passat н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Peugeot 301, н.з. НОМЕР_2 .
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля Peugeot 301, н.з. НОМЕР_2 , належить ОСОБА_2 .
Згідно постанови Московського районного суду м.Харкова від 25.11.2019 року винним в дорожньо-транспортній пригоді та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП визнано ОСОБА_3 ..
Як вказує позивач у своєму позові, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки Volkswagen Passat н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 не була застрахована.
Спірні правовідносини регулюються Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) та главою 82 підрозділу 2 розділу ІІІ ЦК України.
Закон № 1961-IV є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).
Відповідно до ст. 33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Статтями 40,40.1,41 зазначеного Закону визначено повноваження МТСБУ, який є гарантом відшкодування шкоди та передбачено регламентні виплати з централізованих страхових резервних фондів МТСБУ. За рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у томі числі у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Відповідно до ст. 40.3 Закону МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.
Відповідно до пункту 33.3 статті 33 Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.
МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов (ст.38.2 Закону).
Аналіз вказаних норм Закону свідчить про те, що для визначення причин та розміру збитків МТСБУ зобов`язане направити аварійного комісара, а право у позивача на самостійне визначення розміру шкоди виникає лише у тому випадку, якщо МТСБУ на протязі десяти днів не направить аварійного комісара.
З матеріалів справи вбачається, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль позивача, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки Volkswagen Passat н.з. НОМЕР_1 не застрахована.
Проте позивач не звернувся з відповідною заявою до МТСБУ, а пред`явив позов безпосередньо до відповідача, надавши звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного йому як власнику автомобіля, яку було проведено на його замовлення оцінювачем ФОП ОСОБА_4 .
Позивач не скористався правом на отримання страхового відшкодування у строки та в порядку, визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а відтак, правові підстави для задоволення позову та стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП з відповідача, відсутні.
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з вказаних вище підстав.
На підставі положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем розподілу не підлягають, оскільки позов залишено без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265,280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 / АДРЕСА_1 до ОСОБА_3 / АДРЕСА_2 / про відшкодування шкоди залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 21.07.2020року.
Суддя - Т.М.Довготько