печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8230/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань - Диба І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у залі суду заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну сторони в рамках виконавчого провадження № 57293843 з примусового виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2013 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до Печерського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить суд замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника АТ «Альфа-Банк» у цивільній справі № 757/8230/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заявник просив здійснити заміну сторони стягувача у вказаній справі на підставі укладеного 09 грудня 2019 року між АТ «Дельта банк» та АТ «Альфа - Банк» договору № 2098/К про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про час, дату, місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили.

При цьому, 15 травня 2020 року від боржника ОСОБА_1 на електронно адресу суду надійшла заява про відкладення засідання у зв`язку із встановленим на території України карантином. Судове засідання від 18 травня 2020 року було відкладено із цієї підстави.

07 липня 2020 року на адресу суду надійшли наступні заяви: від представника ОСОБА_1 - адвоката Федорової С.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку із наданням можливості ознайомлення із матеріалами справи, що не можливо було виконати завчасно, оскільки ОСОБА_1 звернувся за наданням юридичної допомоги лише 06 липня 2020 року; від ОСОБА_1 про відкладення засідання у зв`язку із встановленим на території України карантином та неможливістю прибути в судове засідання особисто.

Згідно з частиною третьою ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи наведену норму Закону, розумність строків розгляду цивільних справ, суд вважає, що підстави для відкладення судового засідання відсутні, а з дати надходження даної заяви в провадження судді сторона не скористалась за такий тривалий час своїм правом на подачу передбачених законом заяв по суті, що можливо під час дії карантину через спалах у світі короновірусу засобами поштового зв`язку або електронною поштою суду.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

11 листопада 2013 року Печерський районний суд м. Києва постановив рішення, згідно якого позов ПАТ «Дельта банк» про стягнення заборгованості було задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта банк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 (№ 1), укладеним 28 березня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , зі змінами та доповненнями згідно додаткової угоди № 1 від 30 квітня 2009 року, усього у розмірі 1 593 198, 89 грн. та судовий збір у сумі 3 441,00 грн.

На підставі зазначеного рішення було видано виконавчий лист № 757/8230/13-ц від 17 березня 2014 року.

25 вересня 2018 року відкрито виконавче провадження про що винесена відповідна постанова про відкриття виконавчого провадження. Стягувачем у виконавчому провадженні № 57293843 є АТ «Дельта банк» (код за , місцезнаходження якого: м. Київ, бул. Дружби Народів, 38).

09 грудня 2019 року між АТ «Дельта банк» та АТ «Альфа - Банк» було укладено Договір № 2098/К про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором № 0 (№ 1), укладеним 28.03.2007 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , зі змінами та доповненнями згідно додаткової угоди № 1 від 30.04.2009р. на користь нового Кредитора - АТ «Альфа- Банк».

Згідно з частиною третьою ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За приписами частини першої статті 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено розділом VI ЦПК України.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до судової практики Європейського суду судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy), № 36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovak, № 2132/02 від 13 червня 2006 року, «Ліпісвіцька проти України», заява № 11944/05, рішення від 12 травня 2011 року).

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28 липня 1999 року, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, § 40).

Відповідно до пункту частини першої ст. 512 Цивільного кодексу України, передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 Цивільного кодексу України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до частини першої ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 Цивільного кодексу України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 Цивільного кодексу України можна зробити однозначний та цілком логічний висновок про те, що заміна кредитора в зобов`язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Відповідно до частини першої ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що існують підстави, передбачені законом, для задоволення заяви та заміни сторони стягувача його правонаступником.

Керуючись ст.ст. 1-20, 352, 353, 442, 446 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну сторони в рамках виконавчого провадження № 57293843 з примусового виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2013 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ( далі ПАТ «Дельта Банк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні № 57293843 від 25 вересня 2018 року із Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» () на Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (, МФО 300346, місцезнаходження: 03150, Україна, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя О.Л. Бусик