РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/899/20

Провадження № 2/638/2459/20

15.07.2020 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Подус Г.С.,

при секретарі - Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

встановив:

23.01.2020 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 ,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, в якому просила суд розірвати шлюб з ОСОБА_2 та визначити місце проживання їх спільного сина - ОСОБА_3 з матір`ю.

В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності.

Представник відповідача та відповідач, подали до суду заяву про слухання справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Третя особа належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини.

27.06.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №2189, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який наразі проживає разом із матір`ю.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом №11, стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У відповідності зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу

Відповідно до ч.1 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 4 ст.29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Разом з тим, відповідачем подано заяву про визнання позову і судом встановлено, що така заява не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При поданні позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією №44133 від 21.01.2020.

Таким чином, позивачу з державного бюджету підлягає поверненню судовий збір у розмірі 420,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.142, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Розірвати шлюб укладений 27.06.2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Харківській області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю - ОСОБА_1 .

Повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 з Державного бюджету судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 копійок, сплачений згідно квитанції №44133 від 21.01.2020 при поданні позовної заяви.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду до або через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: