Справа № 473/1653/20
РІШЕННЯ

іменем України

"15" липня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Багрін І.А.,

за участю: заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Мальченка І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Прибужанівська сільська рада Вознесенського району Миколаївської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

в червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, поданою в її інтересах адвокатом ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу.

В обґрунтування даної заяви зазначено, що з 1988 року по 2019 рік ОСОБА_1 та ОСОБА_3 постійно проживали однією сім`єю без шлюбу, вели спільне господарство, були пов`язані між собою спільним побутом, взаємними правами та обов`язками, мали спільний бюджет.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка площею 6,14 га, що розташована на території Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ОСОБА_1 , як спадкоємець четвертої черги за законом, належним чином прийняла спадщину, проте нотаріус відмовив їй в посвідченні спадкових прав, вказуючи на необхідність підтвердження факту її спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю протягом не менш, як п`яти років до часу відкриття спадщини.

Посилаючись на викладене, заявник просила встановити обумовлений факт у судовому порядку.

Ухвалою суду від 09.06.2020 року було відкрито провадження по вказаній справі, призначено її до розгляду в порядку окремого провадження.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 , її представник заяву підтримали.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 , її представника адвоката Мальченка І.О., показання свідків ОСОБА_7 . , ОСОБА_8 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Так, згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним.

Зокрема, згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (далі постанова) якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п. 21 постанови при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги може належати жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі ст. 1261 ЦК.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Прибужани Вознесенського району Миколаївської області помер ОСОБА_3 (а.с.4).

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка площею 6,14 га, що розташована на території Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.5).

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 . В Другій Вознесенській державній нотаріальній конторі Миколаївської області на підставі її заяви 01.11.2019 року заведено спадкову справу № 231/2019 року (а.с. 7, 30,31,32).

Проте, заявник ОСОБА_1 позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки факт її спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`яти років до часу відкриття спадщини не підтверджений у передбаченому законом порядку (а.с. 6).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України).

Відповідно до ст.ст.76,77,79,80,81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Так, факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як чоловіка та жінки без шлюбу, повністю знайшов своє підтвердження в судовому засіданні відповідно до письмових доказів, що містяться в матеріалах справи (а.с. 8, 9, 19), показань свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтвердили викладені заявником обставини.

Водночас, судом не виявлено інших осіб, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , мають право на її обов`язкову частку, заявили будь-які вимоги щодо спадкового майна та мають вищий пріоритет на спадкування (є спадкоємцями 1-3 черг).

Разом з тим, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу набув юридичного значення після набрання чинності СК України та ЦК України, тому встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу в період до 01.01.2004 року законом не передбачено.

В період з 01.01.2004 року по 28.07.2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не перебували в іншому шлюбі (а.с.34, 35-36,38).

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на те, що закон не передбачає іншого порядку встановлення цього факту та від нього залежить реалізація заявником свого майнового права, заява підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258-260, 263-265, 294, 315-316, 318-319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Прибужанівська сільська рада Вознесенського району Миколаївської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу, задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Прибужани Вознесенського району Миколаївської області, однією сім`єю з 01.01.2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 20.07.2020 року.

Суддя Л.В. Лузан