Номер справи 220/1043/20
Номер провадження № 2/220/437/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року смт. Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Яненко Г.М.,

при секретарі - Черняєвій С.П.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства на підставі ст. 136 СК України,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про оспорювання свого батьківства відносно дитини відповідача на підставі ст. 136 СК України, народженої нею від іншої особи .

Вимоги позову мотивовано тим, що перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 2002 року, сторони не мешкали та не підтримували стосунків, припинили шлюбні стосунки через три дні після реєстрації шлюбу та ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач народила дитину. 27 листопада 2002 року відповідач зареєструвала дитину на підставі ч. 1 ст. 122 СК України, а ОСОБА_1 був записаний батьком у свідоцтві про народження дитини при реєстрації.

Між тим, як зазначає позивач, відповідач народила дитину від іншого чоловіка, який з 2002 року, після розірвання шлюбу між сторонами та на даний час є чоловіком ОСОБА_2 .

Виключення його як батька дитини з актового запису, надасть можливість ОСОБА_1 одружитися з іншою жінкою, чим і викликане звернення до суду з даною заявою.

В судове засідання сторони не з`явилися. Згідно окремої письмової заяви «відзиву», відповідач позовні вимоги визнала та просила про розгляд справи у її відсутність. Також ОСОБА_2 просила залучити до розгляду справи її теперішнього чоловіка ОСОБА_3 в якості «третьої сторони».

Позивач, згідно позовної заяви також просив про розгляд справи у його відсутність, підтримуючи при цьому позовні вимоги.

Визнання відповідачем позовних вимог надає підстави для розгляду справи у підготовчому судовому засіданні, що відповідає нормам ст. 200 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

В той же час за ч. 5 ст. 126 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

За змістом позовної заяви, позивач ОСОБА_1 , на момент реєстрації дитини та до теперішнього часу знав, що дитина відповідача, народжена не від нього.

У відповідності до положень ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства.

З викладеного вбачається, що в даному випадку, звернення позивача до суду з даною позовною заявою, є ні чим іншим ніж невірно обраним способом захисту своїх прав, при цьому вжитих передчасно, без звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану, що надає підстави вважати викладені правовідношення таким які не є спірними, а відтак такими які мають розглядатися в судовому порядку.

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Таким чином, на підставі наведеного вимоги позовної заяви слід вважати передчасними та такими які суперечать нормам діючого Сімейного Кодексу України, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.ст. 12, 13, 81, 265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства на підставі ст. 136 СК України - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Яненко Г.М.