Справа № 587/1272/20
РІШЕННЯ
08 липня 2020 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Токаревої В.М., розглянувши у відкритому підготочому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,
Позивач звернувся до суду з тих підстав, що 03 грудня 2003 року він уклав договір довічного утримання з відповідачем, який було посвідчено приватним нотаріусом Сумського РНО Висєканцевою Т.С.. Відповідач являється його онуком. Відповідно до договору позивач передав у власність відповідачу належний йому житловий будинок з земельними ділянками, розташовані в АДРЕСА_1 . Взамін чого відповідач зобов`язався надавати позивачу довічне матеріальне забезпечення. Свої обов`язки по договору відповідач не виконує, матеріально його не утримує, харчуванням та одягом не забезпечує, не цікавиться станом здоров`я та не відвідує його. Ці обов`язки виконує донька позивача ОСОБА_3 або ж сторонні особи. На пропозицію розірвати договір відповідач не відреагував. Посилаючись на ці обставини, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов за договором, просив розірвати договір довічного утримання від 03 грудня 2003 року.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, свої позовні вимоги підтримав.
Відповідач ОСОБА_2 для розгляду справи до суду не з`явився, в своїй заяві просив слухати справу у його відсутність, позов визнав повністю.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 03 грудня 2003 року приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області Висєканцевою Т.С. було посвідчено договір, відповідно до якого відчужувач ОСОБА_1 передав у власність набувачу ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,3869 га за цією ж адресою. Набувач ОСОБА_2 зобов`язався надавати відчужувачу ОСОБА_1 утримання (догляд), оцінений у сумі 100 грн. щомісячно; забезпечити відчужувача житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у всьому будинку з правом користування; забезпечувати продуктами харчування, одягом та необхідною допомогою. За відчужувачем передбачене право вимагати розірвання договору у разі невиконання або неналежного виконання обов`язків за договором (а.с.10,11).
З наданих позивачем квитанцій на оплату комунальних послуг - за використану електричну енергію та за послуги з газопостачання, їх оплату здійснював сам позивач (14-20).
Згідно довідки Степанівської селищної ради Сумського району від 15.06.2020 року, за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_5 (а.с.13).
Відповідач з часу укладення договору довічного утримання самоусунувся від виконання обов`язків по догляду та утриманням за позивачем, матеріальної допомоги не надавав, позивач був вимушений звертатися за допомогою до сторонніх людей.
Позивач неодноразово звертався до відповідача з приводу розірвання договору, однак його вимоги були залишені без задоволення.
Відповідно до ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання відчужувач передає набувачеві у власність житловий будинок, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно.
Обов`язки набувача за договором визначаються договором відповідно до ч. 1 ст. 749 УК України.
За рішенням суду договір довічного утримання може бути розірваний на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини, згідно ч. 1 ст. 755 ЦК України.
Відповідно до п. 10 укладеного між сторонами договору від 03 грудня 2003 року, довір може бути розірвано за згодою сторін, а у разі відмови від добровільного розірвання, або невиконання умов договору в судовому порядку.
Відповідно до ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.
У судовому засіданні встановлено, що сторони за наявності дійсного волевиявлення особисто уклали та нотаріально посвідчили 03 грудня 2003 року довір довічного утримання. Тривалий час умови зобов`язання за договором в частині надання харчування, побутових послуг та особистого догляду з боку відповідача не виконуються.
При вирішення спору суд виходить з того, що право власності є непорушним і право власника майна та відчужувача є порушеним. Відповідно до умов договору, право на його розірвання пов`язане не лише з невиконанням умов, а також з відсутністю добровільної згоди другої сторони на її розірвання.
Позивач цілеспрямовано наполягає на розірванні договору.
Виходячи з наведеного, договір підлягає розірванню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 213,215, 218 ЦПК України, ст.ст.744, 749, 755 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Розірвати договір довічного утримання, укладений між відчужувачем ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) та набувачем ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , посвідчений 03 грудня 2003 року приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області Висєканцевою Т.С., реєстровий номер 37.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко