Провадження № 2/234/86/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі головуючого судді Сухоручко Ю.О.,

при секретарі Харькової Т.С.,

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, обґрунтував позовні вимоги тим, що між нею та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений договір позики на суму 31500 грн.(тридцять одна тисяча п`ятсот) та 2545 грн. (дві тисячі п`ятьсот сорок п`ять), які підтверджуються розписками відповідачки, що відповідає вимогам п.2 ст.1047 Цивільного кодексу України. Згідно розписок ОСОБА_2 повинна була повернути борг через 2 роки, тобто 01.11.2016 року та щомісячно сплачувати 2 (два) відсотки від суми позики.

На неодноразові звернення про повернення боргу ОСОБА_2 відповідала тільки обіцянками, а в останній час зовсім уникала спілкування. Борг відповідачка своєчасно не повернула, відсотки сплачувала частково та не регулярно, а з липня 2015 року зовсім припинила сплату відсотків. До сьогоднішнього часу відповідачка ухиляється від повернення суми боргу, чим порушує взяті на себе зобов`язання.

У разі порушення зобов`язання згідно вимог ст. 625 ЦКУ боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статей 525 та 526 ЦКУ зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

У зв`язку з тим, що борг відповідачка своєчасно не повернула і не бажає врегулювати спір мирним шляхом, позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Позивачка є пенсіонером, їй 70 років, зараз вона є особою з інвалідністю II групи, для неї ця сума є значною, і невиконання відповідачем своїх зобов`язань ставить її у край важке матеріальне становище.

Просить стягнути з відповідачки суму боргу у розмірі 57960,00 грн.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 12.11.2018 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 09.01.2019 року провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 08.02.2019 року об 08-40 год.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 заявила клопотання щодо проведення почеркознавчої експертизи посилаючись на те, що вона не писала розписку від 01.11.2014 року про отримання грошових коштів у сумі 31500,00 грн. від ОСОБА_1 .

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 29.11.2019 року призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 17.01.2020 року було відновлено провадження по справі. Призначено справу до розгляду на 12.02.2020 року на 10 год. 30 хв.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд його задовольнити.

У судовому засіданні, яке було призначено на 12.03.2020 року відповідачка пояснила, що борг не повернула, оскільки не має можливості, порівняльні зразки почерку не надала, оскільки забула. Просила надати тиждень для визначення нової експертної установи для проведення експертизи.

У судове засідання, яке було призначено на 24.03.2020 року відповідачка не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву не надав. Клопотання про відкладення слухання справи від неї також не надходило.

У судовому засіданні 11.06.2020 року позовні вимоги не визнавала.

РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ ЦИВІЛЬНОЇ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ:

Вислухавши сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Правовідносини по даній цивільній справі регулюються Цивільним Кодексом України.

01.11.2014 року ОСОБА_2 на підставі договору позики позичила у ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 31500,00 грн. зі сплатою відсотків по 2% на місяць, та зобов`язалася повернути суму боргу в строк до 01.11.2016 року, про що ОСОБА_2 01.11.2014 року власноруч було написано відповідну розписку, оригінал якої був досліджений в судовому засіданні. (а.с. 4)

08.09.2014 року ОСОБА_2 на підставі договору позики позичила у ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2545,00 грн. зі сплатою відсотків по 2% на місяць, та зобов`язалася повернути суму боргу в строк до 08.09.2016 року, про що ОСОБА_2 08.09.2014 року власноруч було написано відповідну розписку, оригінал якої був досліджений в судовому засіданні. (а.с. 5)

Згідно ч.2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом. Істотним вважається таке порушення стороною Договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Тобто, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику та договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 заявила клопотання щодо проведення почеркознавчої експертизи посилаючись на те, що вона не писала розписку від 01.11.2014 року про отримання грошових коштів у сумі 31500,00 грн. від ОСОБА_1 .

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 29.11.2019 року було призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Донецького науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення призначеної судово-почеркознавчої експертизи були поставлені наступні питання: 1. Ким, ОСОБА_2 , чи іншою особою, виконана розписка від 01.11.2014 року про отримання грошових коштів у сумі 31500,00 грн. від ОСОБА_1 ? (а.с. 4) 2. Чи виконаний підпис в розписці від 01.11.2014 року про отримання грошових коштів у сумі 31500,00 грн. від ОСОБА_1 ОСОБА_2 , чи іншою особою? (а.с. 4) Оплату за проведення експертного дослідження покладено на відповідачку ОСОБА_2

16.01.2020 року до канцелярії Краматорського міського суду Донецької області надійшло клопотання експерта за №7194-7195 від 11.01.2020 року про надання порівняльного матеріалу, а саме зразки почерку та підпису ОСОБА_2 , для проведення судово-почеркознавчої експертизи. Копія даного рахунку-фактури та клопотання була отримана відповідачкою ОСОБА_2 для оплати та виконання 12.02.2020 року, що підтверджується розпискою, написаною власноруч. ( а.с. 59).

28.04.2020 року до канцелярії Краматорського міського суду Донецької області надійшов лист від Донецького науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України за вих. №7194-7195 від 10.04.2020 року, за яким направлено Повідомлення про неможливість проведення судової почеркознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи №234/17581/18, провадження №2/234/86/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики.

Відповідно до статті 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Оскільки відповідачка ОСОБА_2 за клопотанням якої судом була призначена судова почеркознавча експертиза, ухиляється від участі в експертизі шляхом несплати вартості судової експертизи та не наданні порівняльних зразків почерку, суд, керуючись положеннями статті 109 ЦПК України, відмовляє у визнанні факту, для якого дана експертиза була призначена (зі слів відповідачки, розписка написана іншою особою) та вважає, що розписка від 01.11.2014 року та підпис у цій розписці (а.с. 4) були виконані (написані) ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, виходячи із змісту договору, суд приходить до висновку, що 01.11.2014 та року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 позику у розмірі 31500,00 грн. зі сплатою відсотків по 2% на місяць, з кінцевим терміном повернення суми позики до 01.11.2016 року.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено судом, відповідачка у строки, що встановлені вказаним договором позики, кошти не повернула. Строк виконання договору сплинув, але ОСОБА_2 зобов`язання не виконала, чим порушила вимоги статті 1049 ЦК України. Доказів, що борг відсутній, відповідачка суду не надала. Форма договору позики, що передбачена статтею 1047 ЦК України, сторонами дотримана.

Таким чином, суд вважає, що на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 сума позики у розмірі 31500,00 грн.

Також позивачка ОСОБА_1 у своєму позові просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 проценти за час користування позикою у період з 01.11.2014 року по 01.11.2016 року включно у розмірі 26460,00 грн. що складається з боргу по відсоткам за 8 місяців 2015 року - 5040,00 грн., 12 місяців 2016 року 7560,00 грн., 12 місяців 2017 року 7560,00 грн., 10 місяців 2018 року 6300,00 грн. (а.с. 8)

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідачкою ОСОБА_2 порядок обчислення процентів, заявленим та викладеним у позові ОСОБА_1 , не заперечувався.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений договір позики, в якому були визначені всі істотні умови та передбачені наслідки невиконання цих умов. Відповідачка належним чином свої обов`язки за договором не виконувала, внаслідок чого допустила виникнення заборгованості. Таким чином, враховуючи те, що відповідачка, будучи ознайомленою з умовами договору, уклавши вказаний договір, не виконує його істотні умови щодо порядку та строків його погашення, хоча взяла на себе зобов`язання їх виконувати та вчасно погашати заборгованість, не подає відомості про причини порушення взятих на себе зобов`язань, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідачки підлягає до стягнення сума неповернутої позики за договором позики від 01.11.2014 року та відсотків у розмірі 57 960 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки відповідно до п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 109, 141, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, ст. ст. 545, 533, 536, 599, 625, 1046-1050 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , суму неповернутої позики за договором позики від 01.11.2014 року та відсотків у розмірі 57 960 грн. (п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот шістдесят грн.)

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Повний текст рішення складено та проголошено 19.06.2020 року о 08-00 годині

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було врученим у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Краматорського міського

суду Донецької області Ю.О. Сухоручко