Справа № 629/6430/19
Провадження № 2/629/320/20
20.07.2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання Котяй А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права спадкування за законом, представник позивача -адвокат Соколова Раїса Іванівна,-
1.Стислий виклад вимог і заперечень (аргументів) учасників справи
Позивач просить суд усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті після померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є матір`ю померлого ОСОБА_3 , який з 1997 року був одружений з ОСОБА_2 З 2000 року подружні стосунки між ними припинилися і вона мешкала з іншим чоловіком, спільних дітей у них не було. Позивач вказує на те, що її син працював стоматологом у КЗОЗ «Вузлова лікарня» КЗОЗ «Лозівська поліклініка №1» з 01.07.1992 року. З 2006 року ОСОБА_3 мешкав з матір`ю та батьком ОСОБА_4 . У 2017 році син позивача захворів на тяжку хворобу та йому було постановлено діагноз: центральна бронхокарцинома верхньої долі лівої легені, Т2NxM0, дружина жодного разу не цікавилося станом здоров`я чоловік, хоча знала, що він хворів. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, похованням займалася позивач зі своїм чоловіком та їх діти. ОСОБА_2 була відсутні на похованні та не приймала участь в витратах. Після смерті сина відкрилась спадщина на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , спадкоємцями цієї квартири є позивач з чоловіком та відповідач по справі. Спірну квартиру ОСОБА_3 придбав ще до шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач по справі ніколи не була там зареєстрована і не проживала, а відповідно не приймала участь у витратах по утриманню квартири, жодної допомоги під час хвороби ОСОБА_3 відповідач не надала. Як вказує позивач, не зважаючи на вказане, дізнавшись про смерть ОСОБА_3 відповідач відразу подала заяву на прийняття спадщини. Зважаючи на те, що добровільно вирішити спір не вдається, позивач звернулася до суду.
Відповідач відзиву не надала.
У судове засідання сторони не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини не явки не повідомили.
Відповідно до ст.247 ЦПК України, фіксація судового засідання не здійснювалася.
2. Процесуальні дії у справі
Позовна заява була подана до Лозівського міськрайонного суду Харківської області 23.12.2019 року ( а.с. 3), та сплачено судовий збір у розмірі 768,40 ( а.с. 1-2).
Згідно протоколу автоматизованого розподілу справу було розподілено в провадження судді Каращука Т.О. ( а.с. 25).
Ухвалою суду від 13.01.2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження ( а.с.28).
20.02.2020 року було закрито підготовче судове засідання із призначенням справи до судового розгляду ( а.с. 39).
3. Фактичні обставини, встановлені судом та оцінка доказів
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 народився в сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.11).
ОСОБА_3 працював стоматологом у КЗОЗ «Вузлова лікарня» КЗОЗ «Лозівська поліклініка №1» з 01.07.1992 року по день смерті, що підтверджується копією трудової книжки(а.с.12-15).
З 2006 року ОСОБА_3 мешкав з матір`ю та батьком. У 2017 році син позивача захворів на тяжку хворобу та йому було постановлено діагноз: центральна бронхокарцинома верхньої долі лівої легені, Т2NxM0(а.с.18), дружина жодного разу не цікавилося станом здоров`я чоловік, хоча знала, що він хворів. Вище вказане підтверджено актом від 13.08.2019 року(а.с.24).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.17).
Як вказує позивач, похованням займалася вона з чоловіком та їх діти. ОСОБА_2 була відсутня на похованні та не приймала участь в витратах.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яку було ним придбано за договором купівлі-продажу від 19.04.1996 року(а.с.20-22). Спадкоємцями цієї квартири є позивач з чоловіком та відповідач по справі.
Як зазначено в позові позивачем, спірну квартиру ОСОБА_3 придбав до шлюбу, відповідач по справі ніколи не була там зареєстрована і не проживала, а відповідно не приймала участь у витратах по утриманню квартири, жодної допомоги під час хвороби ОСОБА_3 відповідач не надавала. Вказане підтверджено поясненнями свідків, наявними в матеріалах справи.
Відповідачем не було подано жодних заперечень проти викладеного позивачем.
4. Норми права , якими врегульовані спірні правовідносини
Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ).
Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ).
У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.
Правовідносини щодо спадкування врегульовано Цивільним Кодексом України ( далі ЦК ).
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК).
Стаття 1217 ЦК закріплює існування двох видів спадкування: за заповітом або за законом.
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. ( ч.2 ст. 1223 ЦК).
Частинами третьою ( другий абзац ) та частиною п`ятою статті 1224 ЦК зазначено: не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом; за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Згідно п. 20 Постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» судам надані такі роз`яснення: Справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Пунктом шостим зазначеної постанови визначено, що Правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та відомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного Кодексу України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України.
Право на спадкування після смерті сина, є однієї зі складових загального сімейного права, яке захищається, зокрема Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у статті 8 якою врегульовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
5. Обґрунтування мотивів рішення суду с оцінкою аргументів сторін
Як зазначалось вище усунення від права на спадкування можливо при наявності декілька обов`язкових критеріїв: 1 ) ухилення від надання допомоги - розуміння спадкоємцем свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та відомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку; 2) безпорадність стану спадкодавця через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво - тобто знаходження спадкодавця у такому стані, коли він не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
В даному випадку суд, приходить до висновку, що померлий ОСОБА_3 був чоловіком відповідача та хворів на тяжку хворобу, однак жодної допомоги дружина йому не надавала.
Відповідно до ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.
В даному випадку відповідач участі в витратах не приймала та їх не відшкодовувала.
Зважаючи на вище викладене, суд вважає за можливе усунути відповідача від права спадкування за законом.
7.Розподіл судових витрат
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК ).
Враховуючи вище вказане, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права спадкування за законом- задовольнити.
Усунути ОСОБА_2 , уродженку с.Піски, Лохвицького району, Полтавської області, від права спадкування за законом після померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , сплачений відповідно до квитанції №76 від 23.12.2019 року, судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» за №731-ІХ від 18.06.2020 року, за заявою учасників справи та осіб, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених ЦПК України), процесуальні строки, передбачені ЦПК України, може бути поновлено, якщо суд визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 17.07.2020 року.
Інформація про сторони:
Позивач- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_3 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , ж.п. 1.
Суддя Т.О.Каращук