Справа № 595/373/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2020

Бучацький районний суд Тернопільської області

Одноособово суддею Содоморою Р.О.,

при секретарі Пастушаку І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучачі справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця просить суд встановити факт проживання з ОСОБА_4 однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, а саме в період з 01.12.2000 року по 13.11.2016 року . Заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка більше п`яти років, а саме з 01 грудня 2000 року проживала з нею однією сім`єю. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на майно, яке заявниця частково успадкувала за заповітом. Частину майна, а саме земельну частку (пай) спадкодавець заповіла ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спадщину не прийняли. Заявниця проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на момент смерті, тому вважається такою, що спадщину прийняла, проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не подано доказів того що вона є спадкоємцем за законом.

Представник заявниці в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить суд розглядати справу у його відсутності, заяву підтримує.

Заінтересованої особи у судове засідання не з`явилися, подали заяви, в якій просять розгляд справи провести без їх участі, не заперечують проти задоволення заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1264 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Пилявською сільською радою Бучацького району Тернопільської області.

Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно за заповітом. Згідно заповіту від 12.02.2000 року, вбачається, що ОСОБА_4 заповіла житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами заявниці ОСОБА_1 , земельну частку (пай) - сину ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є донькою та сином померлого ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвами про народження НОМЕР_3 , НОМЕР_4 . Згідно поданих заяв, проти задоволення заяви не заперечують.

Згідно довідки № 270 від 17.04.2018 року, виданою Пилявською сільською радою, вбачається, що ОСОБА_1 на момент смерті проживала разом із ОСОБА_4 .

Рішенням Бучацького районного суду від 22.05.2018 року № 595/635/18, визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Із облікової картки об`єкта погосподарського обліку за адресою АДРЕСА_1 , вбачається, що ОСОБА_1 прибула проживати за вказаною адресою 01.12.2000 року.

Заявниця звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у виді земельної частки (паю), однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, оскільки від імені ОСОБА_4 , складався заповіт посвідчений Пилявською сільською радою, 12 лютого 2000 року, зареєстровано в реєстрі за №11. Проте в заповіті вказано: земельну частку (пай) виділену с/с «Вільна Україна» заповідаю ОСОБА_5 . Із представленого свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , вбачається, що ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцем ОСОБА_1 , нотаріусу представлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №811673, на земельну ділянку площею 2,47 га, кадастровим номером 010010077, яка належала ОСОБА_4 . Згідно ст. 1245 ЦК України спадкування частини спадщини, що не охоплена заповітом, передбачено, що частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом, на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, якщо інша частина спадщини була передана за заповітом. В зв`язку з цим нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину.

Враховуючи те, що встановлення факту породить для заявника юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_4 з 01.12.2000 року по 13.11.2016 рік, тобто більше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а тому вважає за необхідне заяву задовольнити.

Керуючись ст.ст. 76-80, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_7 з ОСОБА_4 однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, а саме в період з 01.12.2000 року по

ІНФОРМАЦІЯ_1 а рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду безпосередньо, або через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Р. О. Содомора