УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22.07.2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Войцеховська Я.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" , Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб про включення до реєстру кредиторів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач разом з представником адвокатом Ломакіною М.І. 20.07.2020р. звернулися до суду з вищезазначеним позовом в якому просять включити до реєстру акцептованих кредиторів ОСОБА_1 за вимогою вкладників фізичних осіб, які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму , виплачену Фондом у розмірі 8 666,53 долари США, що складає еквівалент за курсом НБУ на момент початку ліквідації Банку 183 297,10 грн. та стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу в сумі 4000грн.

Вивчивши матеріали позовної заяви суддею встановлено, що позовну заяву подано без дотримання вимог встановлених ст.175,177 ЦПК України, що є підставою для залишення такої позовної заяви без руху.

Також згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 4 ст. 175 ЦПК України передбачено, що якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Разом з цим, позивачем при зверненні з позовом до суду, в порушення вимог ч.4 ст.177 ЦПК України, не додано документів, що підтверджують сплату судового збору або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв, які подаються до суду фізичною особою, немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день звернення до суду з позовом становить 840,80 грн.

Позивач зазначає про звільнення від сплати судового збору на підставі ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів".

Згідно з п.22 ч.1 ст.1 Закону № 1023-ХІІ споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до ч. 3ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів", споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно із ст. 21 ЗУ "Про захист прав споживачів", крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; ціну продукції визначено неналежним чином; документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Із пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості, зокрема, про те, яке право споживача, передбачено Законом України «Про захист прав споживача», порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду.

А відтак, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимогст.175-177 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм ЗУ "Про захист прав споживачів", зазначивши про те, яке право споживача порушено (ст.21 ЗУ "Про захист прав споживачів"), тим самим навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються ЗУ "Про захист прав споживачів".

Адже наслідком відсутності підтвердження між сторонами існування правовідносин, які регулюються ЗУ "Про захист прав споживачів"тягне за собою визначення підсудності за правилами ст. 27 ЦПК України.

З вищевказаного позову вбачається, що він не містить жодного посилання на порушення прав та способи їх захисту, передбачених саме ЗУ «Про захист прав споживачів», а є, зокрема, зобов`язання відповідача вчинити дії щодо включення позивача до Реєстру акцептованих кредиторів ПАТ «Дельта Банк» в зв`язку з ліквідацією Банку.

Вимога про зобов`язання відповідача вчинити дії щодо включення позивача до Реєстру не є способом захисту прав споживача, оскільки дані вимоги регламентовані спеціальним законом - Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Без усунення недоліків заява не може бути прийнята до провадження суду.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку на усунення викладених в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене, залишення даної позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260, 261 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" , Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб про включення до реєстру кредиторів - залишити без руху.

Надати позивачу строк 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Я.В.Войцеховська