Дата документу 15.07.2020 Справа № 554/2547/19
Провадження № 2/554/819/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді - Троцької А.І.,

при секретарі - Зайцевій Я.А.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Цибульської М.Л. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Полтавської області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом в якому просив стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь моральну шкоду у розмірі 229515 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що СВ прокуратури Полтавської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000010. внесеного до ЄРДР 28.07.2014 року, з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 365 КК України, за фактом знищення колишнім слідчим прокуратури Кобеляцького району Полтавської області Клімановим О.О. з матеріалів кримінальної справи №04580007 за моїм обвинуваченням моїх письмових показів від 13.05.2004 року та від 21.05.2004 року, які давалися в приміщенні Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області. Дана обставина підтверджується витягом з кримінального провадження №0000010 від 15.06.2018 року. У даному кримінальному провадженні старшим слідчим СВ прокуратури Полтавської області Безцінним І.В. неодноразово виносились постанови про закриття кримінального провадження, які в подальшому скасовували слідчі судді. В подальшому ухвалою слідчого судді Безцінного І.В. було відведено, на даний час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні доручено старшому слідчому слідчого відділу прокуратури Полтавської області Горячуну О.О. Позивачем неодноразово направлялись на ім`я слідчого клопотання про проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000010. Листами слідчих прокуратури у задоволенні клопотань було відмовлено, а після оскарження відмови ухвалами слідчих суддів було зобов`язано розглянути вказані клопотання у відповідності до вимог ст. 220 КПК України. Крім того прокуратурою, в порушення вимог ст. 220 КПК України було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання потерпілим в рамках вказаного кримінального провадження. Ухвалою слідчого судді було зобов`язано прокуратуру Полтавської області розглянути клопотання про визнання потерпілим. Разом із тим, жодної інформації про результати виконання ухвал Октябрського районного суду м. Полтави від 23.07.2018 року, 22.08.2018 року та 03.09.2018 року він до цього часу не отримав. Вказані ухвали доводять те, що слідчими та прокурорами прокуратури Полтавської області постійно вчиняється незаконна бездіяльність у частині невиконання усіх необхідних слідчих дій для завершення досудового розслідування у порушення вимог ст. 9 КПК України, допускається невиконання судових рішень, та продовжують прийматися незаконні процесуальні рішення, через що останні постійно скасовуються судом, внаслідок чого затягується досудове розслідування даної справи. Проведення належного розслідування та розгляду даної кримінальної справи за результатами якої було б прийнято обґрунтоване та справедливе рішення, надало б позивачу можливість у подальшому звернутися до суду із заявою про перегляд обвинувального вироку відносно нього за нововиявленими обставинами. Відсутність на даний час іншого ефективного засобу юридичного захисту від порушення його прав, інформації щодо ходу досудового розслідування у сукупності із перерахованими вище обставинами, спричинює значну моральну шкоду, яка полягає у глибоких душевних стражданнях та негативних переживаннях від криміналізації правоохоронних органів, з вини прокуратури Полтавської області позбавлений відчуття правової стабільності, верховенства права, порушено психологічне благополуччя, протягом тривалого часу вимушений витрачати велику кількість свого часу та докладати значних зусиль на звернення за захистом своїх прав. Розмір моральної шкоди визначений з урахуванням ч. 3 ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та ч. 1 ст. 8 ЦК України,

Ухвалою від 25 березня 2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

16 квітня 2019 року надійшов відзив на позовну заяву представника прокуратури Полтавської області. У відзиві зазначали, що позивач, як на підставу своїх позовних вимог, посилається на здійснення тривалий час, тобто з дати внесення в ЄРДР 28.07.2014 і по даний час досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000010 та винесення слідчим суддею за результатами розгляду його скарг низки процесуальних ухвал. На даний час відсутні будь-які судові рішення або висновки компетентних органів, окрім іншого, прокурора вищого рівня, до компетенції якого згідно ст. 308 КПК України відноситься розгляд скарг щодо недотримання слідчим (прокурором) розумних строків або допущення будь- яких інших процесуальних порушень, якими б встановлено факт невиконання або неналежного виконання своїх службових обов`язків уповноваженими особами прокуратури під час досудового розслідування у кримінальному провадженні. Тобто ухвали судів у кримінальному судочинстві не є преюдиціальними для даного суду цивільної юрисдикції, а всі складові елементи цивільно-правової відповідальності підлягають доведенню позивачем на загальних підставах. Враховуючи, що ОСОБА_4 заявлено позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди на підставі приписів Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативну-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», який не регулює зазначені спірні правовідносини, а при цьому суд не може вийти і застосувати інші норми матеріального права, позовна заява ОСОБА_5 є необґрунтованою та безпідставною.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави від 21 травня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_1 про відвід судді Андрієнко Г.В.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2019 року справу передано у провадження судді Троцької А.І.

Ухвалою від 02 жовтня 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Руль М.І. позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні.

Представник прокуратури Полтавської області - Цибульська М.Л. позовні вимоги не визнала, просила в їх задоволенні відмовити з підстав викладених у відзиві.

Представник Державної казначейської служби України, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомляв.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст. 81 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 29 липня 2014 року до ЄРДР за № 0000010 з правовою кваліфікацією ч.1 ст.365 КК України на підставі ухвали Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 липня 2014 року внесені відомості за завою ОСОБА_1 від 14.04.2014 року за фактом знищення його письмових показів від 13 травня 2004 року та від 21 травня 2004 року, які давалися ним під час досудового розслідування кримінальної справи №04580007 колишнім слідчим прокуратури Кобеляцького району Клімановим О.О., що вбачається із копії витягу з ЄРДР ( а.с.8).

Як вбачається з матеріалів справи, що ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 18 березня 2016 року скасовано постанову старшого слідчого СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 від 29.09.2014 року про закриття кримінального провадження № 0000010 ( а.с.10-11).

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 21 березня 2018 року скасовано постанову старшого слідчого СВ прокуратури Полтавської областівід 16.12.2016року про закриття кримінального провадження №0000010та направити матеріали для продовження досудового розслідування. ( а.с.13).

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 04 червня 2018 року відведено старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000010 ( а.с.12).

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 23 липня 2018 року зобов`язано прокурора Полтавської області (слідчого, прокурора) вчинити певну дію розглянути подане 21.05.2018 року клопотання про проведення слідчих (розшукових) і інших процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000010 та прийняти процесуальне рішення і відповідності до вимог ст.220 КПК України ( а.с.14).

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 23 липня 2018 року зобов`язано слідчого в ОВС СВ прокуратури Полтавської області Безцінного І.В. вчинити певну дію розглянути подане 14.05.2018 року клопотання про проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000010 і прийняти процесуальне рішення, відповідно до вимог ст. 220 КПК України (а.с. 75).

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 22 серпня 2018 року зобов`язано прокуратуру Полтавської області (слідчого, прокурора) вчинити певну дію розглянути подане 21.05.2018 року клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000010 і прийняти процесуальне рішення, відповідно до вимог ст. 220 КПК України ( а.с.15).

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 03 вересня 2018 року зобов`язано слідчого в ОВС СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та прокурора прокуратури Полтавської області вчинити певну дію розглянуті подані 23.04.2018 року та 07.05.2018 року клопотання про проведення слідчих (розшукових) і інших процесуальних дій у кримінальному провадженні за №0000010, і прийняти процесуальне рішення у відповідності до вимог ст.220 КПК України ( а.с.16).

Проаналізувавши зміст зазначених судових рішень, суд приходить до висновку про доведеність незаконних дій та бездіяльності прокуратури Полтавської області, які виявилися у винесенні незаконних процесуальних рішень про закриття кримінального провадження, не вчиненні процесуальних дій у межах розслідування кримінального провадження, тощо. Наслідком таких дій та бездіяльності стало невиправдано тривале розслідування кримінального провадження, ініційованого за заявою позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові ВС від 22 травня 2019 року по справі № 686/20012/18 з подібними фактами і спірними правовідносинами суд касаційної інстанції зробив такі висновки.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу.

Встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли з підстав неправомірних дій посадової особи.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Сліз зазначити, що ефективне розслідування у розумні строки кримінального провадження №0000010 має особливе значення для позивача, а тривале розслідування, неодноразові необґрунтовані рішення про закриття кримінального провадження, відмови слідчих визнати позивача потерпілим та відмови провести ряд інших слідчих дій для встановлення істини у справі, поза розумним сумнівом негативно впливають на моральний стан позивача, завдаючи йому моральної шкоди.

З огляду на встановлене слід визнати обґрунтованими доводи позивача про завдання йому моральної шкоди незаконними діями та бездіяльністю прокуратури Полтавської області.

Визначаючи розмір моральної шкоди, позивач послався на норми ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», проте норми цього Закону не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Так, застосовуючи положення ст.ст. 23, 1174 ЦК України, враховуючи тривалість і характер порушень прав позивача, а також те, що допущені порушення органів досудового розслідування регулярно виправлялися судовими рішеннями, суд визнає, що критеріям розумності і справедливості буде відповідати сума у відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 000 грн.

Крім того, судом враховано позицію Великої Палати Верховного Суду від 25.03.2020 у справі №641/8857/17, де зазначено, що держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша ст. 167 ЦК України). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (ст. 170 ЦК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга ст. 48 ЦПК України). Державу представляють відповідні органи державної влади в межах їх компетенції через свого представника (ч. 4 ст. 58 ЦПК України).

Отже, у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11 (провадження № 12-161 гс 18) (пункт 6.22), від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц (постанова № 14-316 цс 19) (пункт 33), зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду.

Отже, суд приходить до висновку, що моральна шкода підлягає стягненню саме за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейського служби України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 259, 263-265, 273, 268, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до прокуратури Полтавської області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» , адреса: м.Полтава, вул. Пушкіна, 91.

Представник позивача: Руль Марина Ігорівна, адреса: вул.Котляревського, 1/27, оф.511, м.Плтава.

Відповідачі:

Прокуратура Полтавської області, адреса:м.Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, 7.

Державна казначейська служба України, адреса: м. Київ, вул. Бастіонна, 6.

Повний текст рішення виготовлено 23.07.2020 року.

Суддя Октябрського

районного суду м.Полтави Троцька А.І.