Справа № 274/1391/20
Провадження № 2/0274/1094/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"21" липня 2020 р. м. Бердичів
БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі: головуючого судді Хуторної І.Ю.,
з участю секретаря Поступайло Х.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
25.02.2020 ОСОБА_1 звернулася з вказаним позовом у якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
На обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала, що відповідно до договору купівлі-продажу від 02.12.2014 їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . У цій квартирі разом з нею зареєстрований відповідач. ОСОБА_2 не проживає у вказаному житлі з 2015 року, не сплачує комунальні послуги, не несе інші витрати по утриманню квартири. Його місце проживання їй не відоме. Факт реєстрації відповідача у даній квартирі позбавляє позивачку можливості у повному обсязі реалізувати своє право вільно користуватися та розпоряджатися власним житлом.
Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив.
Ухвалою суду від 16 березня 2020 позовну заяву прийнято до провадження та у справі відкрито спрощене позовне провадження.
Сторони у судове засідання не з`явилися.
Відповідач про час і місце слухання справи повідомлений належним чином у відповідності до положень частини восьмої статтей 128, 130, 131 ЦПК України, оскільки повістка йому залишена за адресою його зареєстрованого місця проживання, розписка судового розпорядника повернута до суду із відміткою "адресат відсутній", а іншу адресу місця проживання відповідач суду не повідомляв. Позивачка до суду спрямувала заяву про підтримання позову, надала згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді.
У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося.
Судом, відповідно до статті 280 ЦПК України ,ухвалено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав.
Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 02 грудня 2014 року укладеного між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Манелюком М.І. та зареєстрованого у реєстрі за № 966, ОСОБА_1 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 9- 10, 11).
З довідки № 618 від 21.02.2020 виданої МК ВЖРЕП № 7 вбачається, що ОСОБА_2 , 1976 р.н.. зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 8).
Відповідно до акта від 21.02.2020, затвердженого директором МК ВЖРЕП № 7 Г.М. Ханіною, ОСОБА_2 ( який не має родинних стосунків із власником) не проживає у квартирі АДРЕСА_1 останні п`ять років, що підтверджується свідченнями сусідів (а.с. 12).
Частиною четвертою статті 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За положеннями частини першої статті 321 Цивільного кодексу України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття їх з реєстраційного обліку.
За положеннями статті 150 Житлового кодексу громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
З наведеної норми випливає, що особи мають право на користування житлом, яке перебуває у власності інших осіб, лише за умови наявності відповідного договору між ними.
Доказів наявності такого договору, укладеного між сторонами не подано, а зі змісту позовної заяви вбачається, що такий договір відсутній.
Оскільки позивачка заперечує проти реєстрації відповідача у належній їй квартирі, він не є її членом сім`ї, суд доходить висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.
Посилання позивачки у позові на положення статей 71 Житлового Кодексу та 405 ЦК України є зайвими, оскільки ці норми не регулюють спірні правовідносини.
Керуючись статтями 263, 265, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо Житомирського апеляційного суду або через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів, з дня його складення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів, з дня вручення рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.
Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ), РНОКПП НОМЕР_2 .
Суддя І.Ю. Хуторна