Провадження №2/359/1467/2020
Справа №359/816/20
РІШЕННЯ

Іменем України

16 липня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Івановій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Любарецької сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . За час свого життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, заповіла ОСОБА_1 . Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Проте, в отриманні свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок їй було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Тому ОСОБА_1 просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовується в АДРЕСА_1 .

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась. Натомість надала до суду заяву, якою підтримала пред`явлений позов та просила суд його задовольнити, а розгляд цивільної справи здійснити за її відсутності.

Представник Любарецької сільської ради Бориспільського району Київської області у судове засідання не з`явився та про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.56).

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред`явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на її ім`я (а.с.5).

16 грудня 2004 року ОСОБА_2 склала заповіт як особисте розпорядження на випадок свої смерті, посвідчений секретарем Любарецької сільської ради Бориспільського району Київської області Самковською В.Г., зареєстрований в реєстрі за №150 На підставі якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, заповіла ОСОБА_3 (а.с.6).

В подальшому ОСОБА_3 розірвала шлюб з ОСОБА_4 та відновила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_1 . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.20).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З копії спадкової справи №303/2009, заведеної Бориспільською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.35). Таким чином, вона прийняла спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 .

Встановлено, що ОСОБА_2 належав житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . Вказана обставина підтверджується випискою з облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки (а.с.8-11).

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виданої КП БРР БР БТІ, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 у 1948 році (а.с.14).

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України та ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з положенням ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 .

Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація споруд, призначених для виконання спеціальних технічних функцій. Проте виникнення права власності на споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності до положення ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З постанови №47/02-31 від 21 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Оскільки, ОСОБА_1 не надала оригінал правовстановлюючого документа на зазначений житловий будинок (а.с.15).

Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , проте оформити своє право на спадщину не може у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів.

Тому суд, вважає за допустиме визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташовується в АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ч.3 та ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абз.3 ч.2 ст.331, ст.392, ч.1, ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 16 липня 2020 року.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський