Справа № 263/8363/20
Провадження № 2/263/2012/2020
УХВАЛА

14 липня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Музика О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Центрального району Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради про передачу малолітньої дитини для проживання із батьком та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 08 липня 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Центрального району Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради про передачу малолітньої дитини для проживання із батьком та відшкодування моральної шкоди.

Ознайомившись із матеріалами позову, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

В постанові Великої Палати Верховного Суду № 545/1149/175-ц від 12 лютого 2020 року сформовано правову позицію, згідно якої вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18).

Статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено перелік пільг, які надаються учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них. Зокрема, це пільги щодо безкоштовного медичного забезпечення, проїзду усіма видами транспорту, знижки при оплаті комунальних послуг, виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності та інші пільги, пов`язані із здійсненням трудової діяльності, забезпечення житлом, першочергове обслуговування, тощо.

Крім цього, ч. 2 ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Разом з цим, позов, з яким позивач звернувся до суду, не пов`язаний із захистом його прав, наданих йому відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у зв`язку із чим відсутні підстави для звільнення його від сплати судового збору.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру заяви, яка подана фізичною особою справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлює прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року у розмірі 2102 гривень.

Тобто ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру з 1 січня 2020 року становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 840,80 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем у позовній заяві заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру: про передачу малолітньої дитини для проживання із батьком; про відшкодування моральної шкоди.

У зв`язку з чим, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі по 840,80 грн. за кожною з позовних вимог, на підтвердження чого надати оригінали квитанції про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, необхідно дійти висновку про залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Центрального району Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради про передачу малолітньої дитини для проживання із батьком та відшкодування моральної шкоди, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду, а саме:

- надати оригінали квитанції на підтвердження сплати судового збору у розмірі 840,80 грн., за кожною з позовних вимог.

У випадку невиконання ухвали позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачеві.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua/sud0519.

Ухвала набуває законної сили негайно.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.М. Музика