ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4405/14-ц Номер провадження 22-ц/814/404/20Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т.В. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
У Х В А Л А

15 липня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді: Хіль Л.М.

Суддів: Гальонкіна С.А., Кузнєцової О.Ю.

розглянувши заяви про самовідвід головуючого судді - Хіль Лариси Миколаївни та судді, члена колегії Кузнєцової Олени Юріївни по справі за апеляційними скаргами представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шестакова Олександра Володимировича

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 30 червня 2015 року та

на додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 серпня 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональний брокерський дім "Фаворит" про визнання правочинів недійсними, визнання права власності, повернення майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 січня 2020 року системою документообігу в Полтавському апеляційному суді визначено склад колегії суддів: Хіль Л.М., Кузнєцову О.Ю. та Прядкіну О.В. у цивільній справі №552/4405/14-ц за апеляційними скаргами представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шестакова Олександра Володимировича на рішення Київського районного суду м. Полтави від 30 червня 2015 року та на додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю " Міжрегіональний брокерський дім " Фаворит", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними, визнання права власності, повернення майна з чужого незаконного володіння.

03 лютого 2020 ухвалою Полтавського апеляційного суду задоволено заяву судді Прядкіної О.В. про самовідвід, з тих підстав що нею, як головуючим суддею, в ухвалі Апеляційного суду Полтавської області від 31 серпня 2016 року, фактично вже була висловлена оцінка правовідносин у даній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , якою рішення Київського районного суду м. Полтави від 05 січня 2016 року скасовано, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 лютого 2020 року системою документообігу в Полтавському апеляційному суді, суддю Прядкіну О.В. вилучено та замінено на суддю Бутенко С.Б. у даній цивільній справі.

05 лютого 2020 року та 14 лютого 2020 року від ОСОБА_2 на адресу суду надійшли заяви про відвід колегії суддів посилаючись на наявність підстав, які викликають сумнів неупередженості суду, а також на те, що судом сформована позиція суду до розгляду справи в апеляційному порядку по суті, відповідно до ухвали суду від 18 лютого 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 червня 2020 року системою документообігу в Полтавському апеляційному суді, суддю Бутенко С.Б. вилучено та замінено на суддю Гальонкіна С.А. у даній цивільній справі, в зв`язку з перебуванням судді Бутенко С.Б. у довготривалій відпустці, що унеможливлює розгляд справи у строки, визначені ЦПК України, а також порушить право сторін на доступ до правосуддя та позбавить можливості суд виконати завдання цивільного судочинства, визначене ст. 2 ЦПК України, а саме своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ.

Разом з тим 23 червня 2020 року від ОСОБА_5 повторно надійшла заява про відвід колегії суддів, відповідно до якої просив розглянути питання наявності підстав для зміни складу суду внаслідок вирішення самовідводу колегії, оскільки на його думку існують факти, які свідчать про недовіру фактичному складу суду та сумніви в його неупередженості. Зокрема, вказував, що апеляційний суд не відкрив апеляційне провадження, що призвело до порушення його права подати відзив на апеляційні скарги. Окрім того, вказував, що апеляційний суд визнав необов`язковою його явку та не надіслав йому ухвали суду від 10 та 13 січня 2020 року. А також вказував на те, що апеляційним судом без клопотання сторін було витребувано докази.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_2 , неодноразово було заявлено клопотання про відвід колегії суддів та з метою гарантування упевненості усіх учасників справи щодо безсторонності суду при вирішенні цього спору, суддями Хіль Л.М. та Кузнєцовою О.Ю. заявлено самовідвід

Підстави, за наявності яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), визначені статтею 36 ЦПК України.

Згідно п. 5 частини першої цієї статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом (п. 1).

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутій проти Хорватії» (Kutit v Croatia), № 48778/99, пункт 25, ЕCHR 2002-II).

Наявність безсторонності суду відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначається за суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Об`єктивний критерій полягає зокрема у тому, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

ЄСПЛ у рішення по справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11) (пункти 104 та 106) зазначив, що існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований, сумнів у його безсторонності (серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fеуv.Аustria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЕСНК 2000-ХІІ). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Кюббер проти Бельгії» (DeCubber v. Belgium), Series А, № 86).

Отже, з наведеного слідує, що рішення суду, ухвалене за наслідками вирішення спору, не має викликати сумнівів щодо його законності та об`єктивності.

З урахуванням наведеного та з метою гарантування упевненості усіх учасників справи щодо безсторонності суду при вирішенні цього спору, вбачається наявність інших обставин, які можуть викликати сумнів в неупередженості або ж об`єктивності судді, заявлені самовідводи слід вважати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Справу необхідно передати до канцелярії апеляційного суду для повторного розподілу за програмою автоматизованої системи документообігу суду.

Керуючись ст.ст. 37, 40 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И В:

Заяви головуючого судді Хіль Лариси Миколаївни та судді, члена колегії суддів Кузнєцової Олени Юріївни про самовідвід - задовольнити.

Справу передати до канцелярії Полтавського апеляційного суду для повторного розподілу її за програмою автоматизованої системи документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Л.М. Хіль

Судді: С.А. Гальонкін

О.Ю. Кузнєцова