СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/115/20
ун. № 544/381/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

судді Шум Л.М..

за участю секретаря Кормушина О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 на дії Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 як боржник у виконавчому провадженні, звернувся до суду зі скаргою, у якій просив визнати незаконною та скасування постанову начальника відділу Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Козін Ірини Іванівни в частині накладення арешту на грошові кошти, які містяться на рахунку АТ КБ «ПриватБанк» рахунку НОМЕР_1 , належному ОСОБА_1 .

В обгрунтвання заявленої вимоги ОСОБА_1 вказує на те, що рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» є соціальним рахунком, у зв`язку з чим на нього не може бути накладено арешт, оскільки це позбавляє його засобу існування, як єдине джерело доходу. Оскільки даний рахунок є банківським рахунком для отримання соціальної допомоги, а відтак, на нього арешт накладено бути не може.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.03.2020 року призначено розгляд зазначеної вище скарги.

У судове засідання сторони не з`явились. Про місце, день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Матеріали справи містять заяву ОСОБА_1 про слухання справи у його відсутності, вимоги скарги підтримав в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служи під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. У випадку, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Судом встановлено, що на виконанні у начальника відділу Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Козін І.І. перебуває виконавче провадження № 52085329 з примусового виконання виконавчого листа № 1-477/11 від 08.09.2011 року виданого Святошинським районним судом м. Києва про стягнення грошового зобов`язання.

Постановою начальника відділу Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Козін І.І. від 17.12.2019 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення райдержадміністрації м. Пирятин та є інвалідом 3 групи до 01.09.2020 року. Як встановлено з виписки по рахунку НОМЕР_1 на такий рахунок ОСОБА_1 здійснюється зарахування його соціальних виплат (а.с. 12).

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частина 2 ст. 56 Закону передбачає, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно ч. 3 ст. 52 Закону не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до ст. 74 Закону на допомогу з державного соціального страхування, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності та в інших випадках, допомогу по безробіттю та соціальну допомогу інвалідам з дитинства, призначену відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам", стягнення може бути звернено виключно за рішеннями про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також втратою годувальника.

Судом було достовірно встановлено, що рахунок НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», відкритий ОСОБА_1 є рахунком для отримання державної соціальної допомоги, а відтак, на грошові кошти, розміщені на цьому рахунку, звернуто стягнення за даним виконавчим провадження бути не може.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується ст.ст. 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Хонякіна проти Грузії» № 17767/08 від 19 червня 2012 року, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Норми ст. 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Суд приходить до висновку, що поновлення порушеного права ОСОБА_1 на отримання соціальних виплат можливе виключно шляхом зняття арешту з його коштів, що знаходяться на банківському рахунку у АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_2

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з коштів боржника може бути знятий за рішенням суду.

З урахуванням вказаних обставин справи та правових норм, суд приходить до висновку, що необхідно задовольнити скаргу ОСОБА_1 а саме визнати неправомірною та скасувати постанову начальника відділу Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Козін Ірини Іванівни в частині накладення арешту на грошові кошти, які містяться на рахунку АТ КБ «ПриватБанк» рахунку НОМЕР_1 , належному ОСОБА_1 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 353, 447-453, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, положеннями Закону України «Про виконавче провадження», суд,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника, задовольнити.

Визнати незаконною постанову начальника відділу Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Козін Ірини Іванівни від 17 грудня 2019 року в частині накладення арешту на грошові кошти, які містяться на рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , належному ОСОБА_1 .

Скасувати постанову начальника відділу Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Козін Ірини Іванівни від 17 грудня 2019 року в частині накладення арешту на грошові кошти, які містяться на рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , належному ОСОБА_1 .

Ухвала суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Шум Л.М.