Справа № 296/5323/20
У Х В А Л А

Іменем України

06 липня 2020 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Драч Ю.І. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, -

В С Т А Н О В И В:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору.

Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

На дату укладення договору №-314780 від 20.08.2019 року, стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» викладена в наступній редакції: цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Отже, на момент укладення спірного договору, відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування регулюються спеціальним Законом України «Про споживче кредитування», а не Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно з п.п. 1,7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування» цей закон не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця; кредитні договори, загальний розмір кредиту за якими не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору.

Відповідно до п 1.1 договору, фінансовий кредит надається строком на 30 днів. Також відповідно до п.1.1 даного договору позивачу було надано фінансовий кредит в розмірі 3000,00 грн.

Згідно преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» цей закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

За змістом п. 22 ч. 1ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно змісту оскаржуваного договору №-314780 від 20.08.2019 року, метою його укладення було надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, тобто позивачу ОСОБА_1 було надано фінансовий, а не споживчий кредит і даний договір не є договором про надання споживчого кредиту.

Отже, між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія є гроші» виник спір, який не стосується захисту прав споживача.

З договору вбачається, що відповідач по справі ТОВ «Фінансова компанія є гроші» знаходиться в м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 92 (Шевченківський район міста Дніпро).

Відповідно до ч. 1ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 1ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи, що місцезнаходженням відповідача є: м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 92, тому справа передається до територіальної юрисдикції (підсудності) Шевченківського районного суду м. Дніпро для розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Дотриманням судами процесуальних норм інституту підсудності означає дотримання положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Спори між судами про підсудність не допускаються. У зв`язку з цим та для того, щоб не допустити безпідставної тяганини під час розгляду цивільних справ з боку судів, на яких і лежить обов`язок правильно застосувати правила про підсудність то ЦПК України встановлює правило про недопустимість суперечок між судами про підсудність.

Відповідно до ч.2 ст.32 ЦПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, підлягає передачі за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Дніпро.

Керуючись: ст.ст. 28, 31,32 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору - направити за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Дніпро (проспект Дмитра Яворницького, 57, Дніпро?, Дніпропетровська область, 49000).

У відповідності до ч.2 ст.32 ЦПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя Ю. І. Драч