Ухвала

08 липня 2020 року

м. Київ

справа 369/8438/14-ц

провадження № 61-37392св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

законний представник позивача -ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр Оксана Станіславівна,

представник ОСОБА_4 - адвокат Тхорівський Максим Сергійович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката Тхорівського Максима Сергійовича на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2017 року у складі судді Волчка А. Я. та постанову Апеляційного суду Київської області від 02 травня 2018 року у складі колегії суддів: Матвієнко Ю. О., Волохова Л. А., Мельника Я. С.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр О. С., про визнання договорів недійсними, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії.

Позовна заява мотивована тим, що 17 вересня 2012 року між нею та ОСОБА_3 було укладено два договори купівлі-продажу нерухомого майна, згідно з якими вона продала відповідачу садовий будинок АДРЕСА_1 в садовому товаристві (далі -СТ) «Академічне» Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,0606 га за цією ж адресою.

Зазначала, що в момент укладення договорів купівлі-продажу вона не розуміла значення своїх дій та не могла ними керувати, оскільки є людиною похилого віку, має слабке здоров`я. Вважала, що відповідач скористався її станом з метою незаконного заволодіння майном, оскільки при укладенні договорів жодних коштів від відповідача не отримувала, після укладення цих правочинів її життя жодним чином не змінилось і вона продовжила проживати в будинку, що, у свою чергу, свідчить про вибуття майна із її володіння поза її волею.

Посилалася на те, що має вади зору, однак, при укладенні договорів купівлі-продажу нотаріус не прочитав їй вголос текст договору та не зробив про це відповідні відмітки, а тому дії нотаріуса мають бути визнані неправомірними.

Крім того, вказувала, що оспорювані договори купівлі-продажу згідно зі статтею 235 ЦК України є удаваними, бо вчинені для приховання іншого правочину - договору позики, укладеного 16 грудня 2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно з яким ОСОБА_4 передала ОСОБА_6 у власність 993 187 грн 83 коп.

З метою забезпечення виконання умов договору позики ОСОБА_5 надала в заставу ОСОБА_4 транспортні засоби, про що укладені відповідні договори. Свої зобов'язання станом на 01 вересня 2012 року ОСОБА_5 виконала та повернула ОСОБА_4 кошти розмірі 80 080 євро.

17 вересня 2012 року ОСОБА_4 написала розписку про обмін заставленого рухомого майна на нерухоме майно, а тому оспорювані договори купівлі-продажу є безгрошовими, що суперечить їх природі, та направлені на настання інших цивільно-правових відносин, аніж вказаних у договорах.

У зв`язку із наведеними підставами з посиланням на статті 203, 215, 225 ЦК України просила позов задовольнити.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просила суд: визнати неправомірними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скляр О. С. при посвідченні нею договорів купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки, визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0606 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Хотівська сільська рада, садове товариство «Академічне», з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер :04:004:0024, укладений 17 вересня 2012 року між нею та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О. С., зареєстрований у реєстрі за № 2315, визнати недійсним договір купівлі-продажу садового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 117,7 кв. м, укладений 17 вересня 2012 року між нею та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О. С. та зареєстрований у реєстрі за № 2310, зобов`язати ОСОБА_3 повернути їй у власність земельну ділянку та садовий будинок, що розташовані за вказаною вище адресою.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2015 року у складі судді Пінкевич Н. С. позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0606 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Хотівська сільська рада, садове товариство «Академічне», з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер :04:004:0024, укладений 17 вересня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О. С., зареєстрований в реєстрі за №2315.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу садового будинку загальною площею 117,7 кв. м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , укладений 17 вересня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О. С., зареєстрований в реєстрі за №2310.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області 24 вересня 2015 року у складі колегії суддів: Савченка С. І., Даценко Л. М., Білоконь О. В., апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року рішення першої та апеляційної інстанцій скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2017 року у складі судді Волчка А. Я. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Районний суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 з підстав, передбачених статтею 205 ЦК України, та такими, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті. При цьому взяв до уваги пояснення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скляр О. С., який зазначив, що перед посвідченням оспорюваних договорів ОСОБА_1 декілька разів з`являлася до неї на прийом з метою укладення оспорюваних договорів, вела себе обізнано, коректно та зважено. 17 вересня 2012 року ОСОБА_1 самостійно з`явилася до нотаріальної контори, будь-яких проявів своєї необізнаності та не усвідомлення своїх дій з її боку нотаріусом виявлено не було.

Суд відхилив висновок судово-психіатричного експерта від 18 лютого 2015 року та надані позивачем письмові докази, взявши до уваги натомість медичну довідку про проходження ОСОБА_1 обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів № 727 від 16 грудня 2011 року.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що доводи позивача про недійсність оспорюваних правочинів, оскільки вони вчинені з метою приховати інший правочин та проведення розрахунку за договорами позики, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Інші позовні вимоги не підлягають задоволенню оскільки є необґрунтованими та похідними від вимог про визнання недійними договорів купівлі продажу.

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Київської області від 02 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2017 року в частині відмови у визнанні недійсними договорів купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог у цій частині.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0606 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Хотівська сільська рада, садове товариство «Академічне», з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер :04:004:0024, укладений 17 вересня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О. С., зареєстрований в реєстрі за № 2315.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу садового будинку загальною площею 117,7 кв. м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , укладений 17 вересня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О. С., зареєстрований в реєстрі за № 2310.

В іншій частині рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2017 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що районний суд безпідставно відхилив висновок судово-психіатричного експерта від 18 лютого 2015 року, як доказу, з підстав виходу експертів при його складанні за межі повноважень та в зв`язку з непроведенням ними безпосереднього огляду ОСОБА_1 .

При цьому суд апеляційної інстанції вважав, що районний суд необґрунтовано послався в якості доказу на довідку від 16 грудня 2011 року № 727 Психоневрологічного диспансеру № 2 про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів, відповідно до якої ОСОБА_1 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, оскільки у вказаній довідці лише зазначено, що за медичною допомогою ОСОБА_1 не зверталася і на обліку не перебуває.

Апеляційний суд взяв до уваги наданий позивачем висновок фахівця лікаря-судово-психіатричного експерта від 09 березня 2016 року № 6 з приводу встановлення обґрунтованості висновку судово-психіатричного експерта від 18 лютого 2015 року, складеного експертами відділення амбулаторних судово-психіатричних експертиз КЗ КОР «ОПНМО», яким встановлено, що експерти провели детальний ретроспективний експертний аналіз динаміки психічного стану підекспертної, який дав можливість визначити її психічний стан 17 вересня 2012 року на підставі даних медичної документації. Натомість відповідач не надав доказів на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти заявлених до нього вимог позивача.

Колегія суддів вважала правильним висновок суду першої інстанції про відхилення доводів позивача про безгрошовість договорів купівлі-продажу, укладених між нею та відповідачем 17 вересня 2012 року, оскільки ці доводи позивачем належними та допустимими доказами підтверджені не були, як не були підтверджені нею і доводи про удаваність укладених між сторонами договорів купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки. При цьому суд зазначив, що позивач належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості прочитання позивачем договорів суду не надали, в зв`язку із чим ці вимоги обґрунтовано судом залишені без задоволення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у червні 2018 року до Верховного Суду, представник ОСОБА_4 - адвокат Тхорівський М. С., посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Погрібного С. О. від 02 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 13 квітня 2020 року справу передано судді-доповідачу Лідовцю Р. А.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2020 року справу призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга представника ОСОБА_4 - адвоката Тхорівського М. С. мотивована тим, що висновки апеляційного суду з посиланням на висновок судово-психіатричної експертизи від 18 лютого 2015 року № 12ц є необґрунтованими та помилковими, оскільки судом порушено норми статті 89 ЦПК України про всебічне, повне, об`єктивне та безпосереднє дослідження доказів. При цьому вважає, що суд безпідставно відхилив як доказ медичну довідку про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 16 грудня 2011 року № 727.

Зазначає, що з 17 вересня 2012 року до теперішнього часу ОСОБА_1 вчинила і продовжує вчиняти правочини, що свідчить про усвідомлення нею значення своїх дій.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У жовтні 2018 року законний представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав відзив на касаційну скаргу, у якому зазначає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки доводи про необхідність врахування медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 16 грудня 2011 року № 727 не заслуговують на увагу з огляду на відсутність протоколу огляду форми № 122-1/0 пацієнта ОСОБА_1

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Правовідносини сторін у справі, яка розглядається, допускають правонаступництво.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 1 частини першої статті 251 ЦПК України, до залучення до участі у справі правонаступника.

У червні 2020 року ОСОБА_5 подано заяву про зупинення провадження у справі у зв`язку зі смертю ОСОБА_1 та для залучення до участі у справі правонаступника. При цьому до заяви долучено копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 1 від 18 квітня 2020 року, копію паспорту ОСОБА_5 та копію свідоцтва про смерть ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 18 квітня 2020 року.

Ураховуючи долучені до матеріалів справи документи, які підтверджують факт смерті ОСОБА_1 , касаційне провадження у цій справі підлягає зупиненню до залучення до участі у справі її правонаступника (правонаступників).

Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

З огляду на зазначене, оскільки строк на подачу заяви про прийняття спадщини не закінчився, підстав вважати, що ОСОБА_5 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_1 немає, а тому вирішення питання про задоволення її заяви про залучення до участі у справі правонаступника є передчасним і буде вирішено після відновлення провадження.

Керуючись статтями 251, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр Оксана Станіславівна, про визнання договорів недійсними, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, зупинити до залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_1 .

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк