Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24 липня 2020 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бойко Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

26.05.2020р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, щона підставі договору купівлі-продажу від 26.08.2005р., посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО Морозовою В.М., реєстровий № 4308, він є власником квартири АДРЕСА_3 . Відповідачка ОСОБА_2 , яка є колишньою дружиною його брата, зареєстрована в зазначеній квартирі, але в квартирі не мешкає з січня 2019року, речі що належать їй, в квартирі відсутні, оплату за житлово-комунальні послуги не здійснює. Так як до теперішнього часу відповідачка добровільно не знялася з реєстрації, він вимушений нести додаткові витрати у зв`язку з оплатою житлово-комунальних послуг за зареєстровану відповідачку.

Просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування спірним житлом.

Ухвалою суду від 02.06.2020р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання.

Позивач в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася за невідомими суду причинами, про місце, день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, відзиву на позов або зустрічного позову не подала.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, в т.ч. у відсутність відповідачка на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 26.08.2005р., посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО Морозовою В.М., реєстровий № 4308, позивач є власником квартири АДРЕСА_3 . Право власності зареєстровано у встановленому законом порядку.

Відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована в зазначеній квартирі з 15.09.2005р. та по теперішній час.

Згідно Акту, складеного 17.07.2020р. мешканцями будинку АДРЕСА_4 , відповідачка ОСОБА_2 не проживає в зазначеній квартирі більше року.

Встановлене ст.41 Конституції України право кожного володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю (даний принцип відповідно закріплений ст.317 ЦК України) передбачає право власності як абсолютне праве, яке надає власнику повноваження щодо повного, всебічного і комплексного використання трьох елементів права власності як такого. Непорушність права приватної власності означає проголошену Конституцією неможливість несанкціонованого втручання будь-кого у здійсненні власником своїх повноважень, а також недопустимість дій всупереч інтересам власника, його волі тощо.

Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

На підставі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Оцінивши обставини справи та надані докази в їх сукупності, взаємозв`язку і достатності, суд вважає доведеним, що відповідачка ОСОБА_2 , не будучи членом сім`ї власника, тривалий час не проживає в спірній квартирі без поважних причин, ніяких перешкод їй в користуванні спірним житлом не чинилось, тривалий час вона ним не користуються з власної волі, її майна в квартирі немає, житлово-комунальні послуги не сплачує, однак добровільно з реєстраційного обліку не знялася, чим чинять позивачу перешкоди в користуванні його власністю, оскільки він вільно не може розпорядитися своїм майном, вимушений нести додаткові витрати по сплаті житлово-комунальних послуг за зареєстровану відповідачку.

Виходячи з вимог ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України, суд вважає необхідним захистити порушене право власності позивача шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням, у зв`язку з чим позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.15, 16, 319, 383, 391, 401-403, 406 ЦК України, ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 259, 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.А. Мурашова