Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2001/20
Провадження № 2/711/1317/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Скляренко В.М.

при секретарі Слабко Ю.М.

за участі:

відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Позивач АТ Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.05.2018 року відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з Анкети-заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua.

Відповідно до п. 2.1.1.2.5 та п. 2.1.1.2.6 Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт надає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачений п. 1.1.1.44 Договору.

Також вказує, що пунктом 1.1.1.67, 1.1.5.1, 1.1.5.2 договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору.

Згідно статтей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушення зазначених умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка ОСОБА_1 станом на 25.12.2019 року має заборгованість в сумі 26319 грн. 06 коп., яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту - 19445 грн. 30 коп.; заборгованості за простроченим відсотками - 2612 грн. 63 коп.; заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит - 2531 грн. 65 коп.; штрафу (фіксована частина) - 500 грн.; штрафу (процентна складова) - 1229 грн. 48 коп.

А тому, просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за Кредитним договором б/н від 21.05.2018 року в сумі 26319 грн. 06 коп. та судовий збір сумі 2102 грн.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.03.2020 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання представник позивача, не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Разом з позовною заявою позивачем подано письмове клопотання про розгляд справи у відсутність представника.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 позовні вимоги визнала частково. Пояснила, що дійсно між нею та позивачем 21.05.2018 року був укладений кредитний договір в межах якого вона дійсно отримала від позивача грошові кошти. Однак свої зобов`язання за цим договором вона не виконала в зв`язку з відсутністю в неї роботи та доходів. Зауважень до розрахунків боргу, проведених позивачем не заявляла, однак заперечувала проти стягнення з неї штрафних санкцій.

Суд, заслухавши пояснення відповідачки ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що 21.05.2018 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов а Правил надання банківських послуг, Тарифів Банку, з чим і погодився Позичальник ОСОБА_1 при укладенні договору (а.с. 10-13).

Згідно паспорту споживчого кредиту сторони погодили:

- сума ліміту - до 50000 грн.;

- строк дії договору, який складає 240 місяців;

- розмір процентної ставки у межах пільгового періоду - 0,01% річних;

- розмір процентної ставки за межами пільгового періоду - 52,84% річних;

- розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 86,4% річних;

- розмір штрафу за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою - 500грн + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій;

- порядок повернення кредиту - щомісяця до 25 числа поточного місяця 5% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100 грн.

Позичальник ОСОБА_1 кредитні кошти отримав, однак свої зобов`язання за Кредитним договором б/н від 21.05.2018 року не виконав, що призвело до утворення заборгованості позичальника перед Банком, яка відповідно до розрахунку заборгованості гр. ОСОБА_1 по простроченому кредиту та процентам станом на 25.12.2019 року становить 24589 грн. 58 коп., яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту - 19445 грн. 30 коп.; заборгованості за простроченими відсотками - 2612 грн. 63 коп.; заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит - 2531 грн. 65 коп.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а ст. 624 ЦК України передбачено, що якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 кредитні кошти отримала та користувалася ними, однак своє зобов`язання Кредитним договором б/н від 21.05.2018 року не виконала, оскільки не здійснювала платежів достатніх для погашення її договірних зобов`язань з оплати кредиту та відсотків за його користування, в зв`язку з чим станом на 25.12.2019 року має заборгованість за простроченим кредитом та відсотками в загальній сумі 24589 грн. 58 коп., тому суд приходить до висновку про стягнення вказаних сум з відповідачки на користь позивача.

Разом з тим, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідачки ОСОБА_1 штрафних санкцій, виходячи із наступного.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Застосування позивачем за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором штрафу та пені свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15) та від 11.10.2017 (справа №347/1910/15-ц).

А тому, враховуючи вимоги ст. 61 Конституції України в якій зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідачки ОСОБА_1 лише штрафу в розмірі 500 грн.

Таким чином до стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача підлягає заборгованість за Кредитним договором б/н від 21.05.2018 року в загальній сумі 25089 грн. 58 коп., з яких: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 19445 грн. 30 коп.; заборгованість за простроченими відсотками - 2612 грн. 63 коп.; заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит - 2531 грн. 65 коп.; штраф - 500 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір в розмірі 2102 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 551, 554,599, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 80, 81, 82, 89, 95, 141, 264-266, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) заборгованість за Кредитним договором № б/н від 21.05.2018 року в сумі 25089 грн. 58 коп. та судовий збір у розмірі 2102 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 24.07.2020 року.

Головуючий: В.М. Скляренко