Справа № 587/2793/19
РІШЕННЯ
15 липня 2020 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Домненко Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса,
Позивач звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що заочним рішенням Сумського районного суду Сумської області від 30.10.2018 року по справі № 587/1779/18, яке набрало законної сили, було визнано виконавчий напис від 08 липня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., яким звернено стягнення з ОСОБА_1 невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 7 листопада 2007 року грошових коштів в сумі 18 161,35 гри. на користь ПАТ КБ «Приватбанк», таким, що не підлягає виконанню. Під час здійснення зазначеного виконавчого провадження ВП № 55530660 з неї було стягнуто 6824,55 грн., які на даний час їй відповідачем не повернуті. Посилаючись на ці обставини, позивач просила стягнути з відповідача вказану суму, як безпідставно набутих коштів та судові витрати.
Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суду пояснила, що докази відносно понесених судових витрат на правову допомогу надасть протягом п`яти днів після винесення рішення.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив слухання справи відкласти в зв`язку з карантином на іншу дату. До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечила проти позову, зазначила, що з документів, доданих до позовної заяви, відсутні докази перерахування ВДВС на користь Банку сум за виконавчим провадженням, не становлено суму, яку було перераховано ДВС на користь АТ КБ «Приват Банк» та чи була вона перерахована взагалі. Просила у задоволенні позову відмовити.
З`ясувавши правові позиції сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, - що уКовпаківському відділі державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебувало виконавче провадження ВП № 55530660 про стягнення з ОСОБА_1 18 161 грн. 35 коп. за виконавчим написом нотаріуса від 08.07.2017 року № 6158, стягувач: АТ КБ «Приват Банк».
Постановою старшого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Івотською А.М. від 18.04.2018р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника було звернуто стягнення на доходи позивача за місцем отримання доходу, а саме: у ТОВ Агрофірма «Северинівська», за адресою: Сумська обл.. Сумський район, с. Северинівка, вул. Гагаріна, 1А (а.с.9).
Під час здійснення зазначеного виконавчого провадження з ОСОБА_1 було стягнуто 6 824 грн. 55 коп.
30 жовтня 2018 року Сумським районним судом Сумської області було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені. Визнано виконавчий напис від 08 липня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., зареєстрований в реєстрі за № 6158, яким звернено стягнення з ОСОБА_1 невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 7 листопада 2007 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 31 травня 2017 року, грошових коштів в сумі 18 161,35 грн. на користь Публічного Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», таким, що не підлягає виконанню; стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 1 057 грн. 20 коп. судового збору та 6 000 грн. витрат на правову допомогу (арк.с.11-16). Рішення набрало законної сили.
До вказаного листа додані копії платіжних доручень (а.с.41-43), а також копії списків № 72 від 18.06.2018, № 107 від 10.10.2018 року та витяг з АСВП постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.01.2019 року (а.с.44-46, 48-50).
Таким чином, розмір позовних вимог по справі № 587/2793/19 підлягає зменшенню на 610 грн. 41 коп.. (110,0 грн. + 358,33 грн. + 252,08 грн.).
При цьому, суд бере до уваги розглянуте Сумським районним судом Сумської області заочне рішення від 30 жовтня 2018 року по справі № 587/1779/18, яке набрало законної сили, яким було визнано виконавчий напис від 08 липня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., зареєстрований в реєстрі за № 6158, яким звернено стягнення з ОСОБА_1 невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 7 листопада 2007 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 31 травня 2017 року, грошових коштів в сумі 18 161,35 грн. на користь Публічного Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПКУ обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Стягнуті під час здійснення зазначеного виконавчого провадження ВП № 55530660 кошти в загальній сумі, на даний час позивачу не повернуті.
Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.
Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.
Тобто правові підстави набуття відповідачем 6 104 грн. 14 коп. на виконання зазначеного виконавчого напису відсутні, у зв`язку з чим до спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1212 ЦК України.
Аналогічні висновки зазначені в постанові Верховного суду від 06.03.2019 року по справі №910/1531/18.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПКУ при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з п. 6 ст. 13 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
За таких обставин, з урахуванням того, що виконавчий напис від 08 липня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., зареєстрований в реєстрі за № 6158, судом визнаний таким, що не підлягає виконанню, вимоги позивача про повернення зазначених коштів, у розмірі 6 104 грн. 14 коп., як безпідставно набутих на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, є обгрунтованими, права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем і позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 1212 ЦК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Суддя О.А.Степаненко