Справа № 527/1121/20
провадження 2/527/455/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Левицької Т. В.,

за участю секретаря судового засідання - Папенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду вм. Глобине цивільну справу № 527/1121/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2020 року позивач звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 29 квітня 1990 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого неповнолітніх дітей не мають .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаємоповаги, взаємодовіри, що породжує в сім`ї непорозуміння та конфлікти, які негативно впливають на їх взаємовідносини. Майновий спір на даний час відсутній.

Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинили з 24 жовтня 2019 року, спільно як сім`я не проживають та спільного господарства не ведуть, в зв`язку з чим подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має для позивача істотне значення, а тому шлюб прохає розірвати, судові витрати пов`язанні із розірванням шлюбу покласти на відповідача.

В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій прохала справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповіднодо вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

В судовому засіданні встановлено, що 29 квітня 1990 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Кременчуцьким палацом одружень, актовий запис № 667, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 29 квітня 1990 року.

Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Сторони припинили підтримувати шлюбно-сімейні стосунки, спільного домашнього господарства не ведуть. Між ними існують непереборні протиріччя та взаємні претензії. На примирення не згодні. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає.

Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно ст.ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач позов в частині вимог про розірвання шлюбу, які оплачені позивачем судовим збором при зверненні з позовом до суду, до початку розгляду справи по суті визнав, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову згідно платіжного доручення №06-7561647/С від 06 липня 2020, у розмірі 420,40 грн. (840 грн 80 коп./100 х 50 = 420 грн 40 коп.).

Крім того, у зв`язку з задоволенням позову в частині розірвання шлюбу з відповідача на користь позивача згідно ч.1 ст.141 ЦПК України необхідно стягнути 420 грн. 40 коп. на відшкодування понесених нею судових витрат.

Керуючись ст. ст. 24, 104, 105, 112,114, 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-80, 82, 211, 223, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Кременчук Полтавської області та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою села Піщане, Кременчуцького району, Полтавської області, зареєстрований Кременчуцьким палацом одружень 29 квітня 1990 року, актовий запис № 667 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 420,40 грн.

Зобов`язати Головне Управління Державної казначейської служби України у Полтавській області повернути ОСОБА_1 , 50% сплаченої нею суми судового збору у розмірі 420,40 грн за платіжним дорученням №06-7561647/С від 06 липня 2020 року про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду, після набрання ним законної чинності, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , рнокпп - НОМЕР_3 );

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_4 , рнокпп НОМЕР_5 ).

Суддя Т. В. Левицька