ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/3604/20 Головуючий суддя І інстанції Саркісян О. А.
Провадження № 22-ц/818/3786/20 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: подання виконавця
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря : Семикрас О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 21 травня 2020 року, постановлену у складі головуючого судді Саркісян О.А., по цивільній справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 ,

встановив:

20 травня 2020 р. приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова із поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 .

Подання мотивоване тим, що у нього на виконанні знаходиться виконавче провадження №60875960 за виконавчим листом №2-2089/08, виданим 10.08.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 808546 грн.37 к., держмита 1700 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судів в розмірі 30 грн.

Зазначив, що згідно відповідей з МВС, ПФУ та ДФС у боржника не має транспортних засобів, відсутній дохід у вигляді заробітної плати чи пенсії відкритих розрахункових рахунків в банківських установах боржник не має.

13.12.2019 року було відкрито виконавче провадження, копія постанови про відкриття виконавчого провадження була надіслана сторонам рекомендованим листом. Крім того, боржник обізнана про відкриття виконавчого провадження, оскільки оскаржувала в Орджонікідзевському районному суді м.Харкова цю постанову і ухвалою від 30.01.2020 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 було відмовлено.

В подальшому була проведена заміна стягувача, яким наразі є товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

На вимогу приватного виконавця протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження боржником не було подано декларації про доходи та майно, на вимогу приватного виконавця від 27.02.2020 року боржник 06.03.2020 року о 10-00 годині не з`явився для узгодження дати та часу проведення виконавчих дій. Відкритих розрахункових рахунків в банківських установах та права власності на транспортні засоби боржник не має.

Разом з тим на праві власності боржниці належить квартира АДРЕСА_1 .

06.03.2020 року о 15 год 50 хв. приватним виконавцем складений акт про ненадання боржником допуску до цієї квартири.

Вказав, що існують обставини, що ускладнюють приватному виконавцю виконання виконавчого документу без примусового проникнення до квартири боржниці для здійснення подальших дій, направлених на подальшу її реалізацію, зокрема, виготовлення технічної документації, опису та арешту майна.

На підставі вищевикладеного, приватний виконавець просив суд надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Близнюкову Ю.В. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - квартири за адресою АДРЕСА_2 . з метою проведення виконавчих дій згідно з Законом України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні №№60875960 за виконавчим листом №2-2089/08, виданим 10.08.2010 року.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 травня 2020 року подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - квартири за адресою АДРЕСА_2 - задоволено.

Дозволено приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Близнюкову Юрію Володимировичу примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - квартири за адресою АДРЕСА_2 для проведення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №2-2089/08, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Кредобанк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 808546,37 грн., держмито в розмірі 1700,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судів в розмірі 30,00 грн., а всього 810276,37 грн. ( ВП № 60875960).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить суд скасувати ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні подання приватного виконавця.

Вказала, що матеріали справи не містять будь-яких листів від виконавця, а в додатках до поданого подання є тільки посилання на копію чека про відправлення рекомендованої кореспонденції, який підтверджує лише факт його оплати.

Зазначила, що мета поданого подання є недопущення порушень ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» та виготовлення технічної документації на її квартиру. Ні з подання, ні з оскаржуваної ухвали незрозуміло, як проникнення в її квартиру сприятиме приватному виконавцю не перевищувати своїх обов`язків не порушувати його права, а також невідомо кому виготовити технічну документацію на її квартиру.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши пояснення учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам оскаржене судове рішення суду у повній мірі відповідає.

Задовольняючи подання суд першої інстанції виходив з того, що боржник доступу до квартири не надає, здійснити перевірку майнового стану за місцем проживання боржника, звернути стягнення на вказане майно боржника шляхом опису та арешту майна немає можливості, що є перешкодою для виконання рішення суду.

При цьому суд першої інстанції встановив, що боржник ухиляється від виконання рішення суду та не повертає заборгованість, вважає за можливе задовольнити заявлене подання та для можливості провести опис квартири надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича перебуває виконавче провадження №60875960 за виконавчим листом №2-2089/08, виданим 10.08.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 808546 грн.37 коп., держмита 1700 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судів в розмірі 30 грн. (а.с.3)

Згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 03.09.2013 року відбулася заміна стягувача у виконавчому провадженні ВАТ «Кредобанк» на ТОВ «Кредекс Фінанс» (а.с.4-5), яке 01.08.2018 року змінило назву на ТОВ «Вердикт Капітал».

13.12.2019 року було відкрито виконавче провадження №60875960 (а.с.7), копія якої направлена рекомендованим листом боржниці ОСОБА_1 16.12.2019 року ( а.с.8).

У встановлений згідно вказаної постанови строк ОСОБА_1 не подала приватному виконавцю Близнюкову Ю.В. декларації про доходи та майно.

Разом з тим ОСОБА_1 подала до суду скаргу на вказану постанову про відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно боржника та стягнення основної винагороди.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 30.01.2020 року в задоволенні вимог ОСОБА_1 було відмовлено(а.с.9)

Зазначена ухвала не набрала чинності, так як була оскаржена ОСОБА_1 до Харківського апеляційного суду.

Оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження не зупиняє виконання судового рішення та проведення виконавчих дій згідно із Законом України «Про виконавче провадження», не слугує підставою для відкладення виконавчих дій.

27.02.2020 року приватний виконавець Близнюков Ю.В. направив вимогу ОСОБА_1 про необхідність з`явитися 06.03.2020 року об 10-00 годині до його офісу за адресою м. Харків, майдан Конституції, 21/2 оф.3А для з`ясування дати та часу проведення виконавчих дій за адресою боржника АДРЕСА_2 , яка направлена боржнику рекомендованим листом 28.02.2020 року ( а.с.10-11).

З акту приватного виконавця від 06.03.2020 року на вимогу приватного виконавця боржник для узгодження дати та часу проведення виконавчих дій не з`явилася (а.с.12).

З наданої суду інформації за боржником не зареєстровано транспортних засобів і не відкриті розрахункові рахунки ( а.с.13-14)

Згідно довідки КП «Харківське міськБТІ» ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , технічна документації по даній квартирі відсутня ( а.с.19)

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інше нерухоме майно ОСОБА_1 знаходиться в іпотеці(а.с.15-18).

Відповідно до ч. 5 ст 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У справі «Кайсин проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, як би внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обов`язкового рішення суду стосовно однієї з сторін. У справі «Бурдов проти Росії» Європейський суд зазначив, що виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя.

Згідно ст. 30 Конституції України проникнення до житла чи до іншого володіння особи, допускається лише за вмотивованим рішенням суду.

Таким чином, гарантована Основним законом недоторканість житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження прав особи на недоторканість житла, яке визначено у Конституції України, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Згідно статті 1 «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Відповідно до п.4 ч.3ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника-фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому законом порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 вказаного Закону вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно вимог ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів встановила, що приватний виконавець направляв вимоги боржнику бути присутнім в певний час за місцем знаходження квартири для можливості проведення опису квартири, які не були виконані, що об`єктивно не надає виконавцю належним чином вчинити необхідні дії щодо виявлення мана боржника та підготовки до можливого звернення на належне боржнику майно.

13.12.2019 року було відкрито виконавче провадження №60875960 (а.с.7), копія якої направлена рекомендованим листом боржниці ОСОБА_1 16.12.2019 року (а.с.8).

У встановлений згідно вказаної постанови строк ОСОБА_1 не подала приватному виконавцю Близнюкову Ю.В. декларації про доходи та майно.

Оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження не зупиняє виконання судового рішення та проведення виконавчих дій згідно із Законом України «Про виконавче провадження», не слугує підставою для відкладення виконавчих дій.

Матеріали справи не містять доказів виконання Боржником вимог приватного виконавця викладені в Постанові про відкриття виконавчого провадження, а тому доводи апелянта про те, що виконавець не направляв повідомлення та виклики колегія суддів відхиляє.

Також приватний виконавець надав докази направлення відповідних повідомлень та вимог за адресою ОСОБА_1 , а тому останній згідно з ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій.

Неявка Боржника до приватного виконавця з метою врегулювання питання щодо погашення боргу, не надання відповідної декларації по отриманню доходів, не отримання повідомлень, та уникнення від виконання рішення суду, свідчить про наявність перешкод з боку Боржника по виконанню рішення суду.

Тому задовольняючи подання приватного виконавця суд першої інстанції, з висновком якого погоджується колегія суддів, правомірно виходив із того, що боржник рішення суду про стягнення за кредитним договоромзаборгованості в сумі 808546 грн.37 коп., держмита 1700 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судів в розмірі 30 грн., - у добровільному порядку не виконує. Така бездіяльність боржника призводять до тривалого невиконання виконавчого листа № 2-2089/09 виданого 10.08.2010 року, що підтверджується матеріалами справи. У приватного виконавця відсутня можливість вчиняти виконавчі дії, у зв`язку із чим суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив подання приватного виконавця і надав йому дозвіл на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 .

Висновки суду першої інстанції відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України належним чином вмотивовані, відповідають встановленим судом обставинам справи, які ґрунтуються на наявних у справі доказах, та наведеним нормам матеріального права, і доводами скарги не спростовані.

Таким чином суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростовують, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

В контексті правил ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч.1 ст. 374, ст.ст.375, 381-384, 388,389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

УхвалуОрджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 травня 2020 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 20 липня 2020 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді І.В.Бурлака.

О.М.Хорошевський.