Справа №751/9565/19
Провадження №2/751/293/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Яременко І. В.

секретаря Клименко К.Є.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

представника відповідача Чернігівської міської ради - Алексієнко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Чернігівської міської ради, третя особа: ОСОБА_5 про визнання права власності на 1/2 частину квартири,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2019 ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , Чернігівської міської ради, в якій просить: визнати за нею право власності на 1/2 частину кв. АДРЕСА_1 .

Заявлені вимоги мотивує тим, що постановою Чернігівського апеляційного суду від 17.07.2019 було визнано кв. АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя та в частині визнання права власності на 1/2 частину спірної квартири було відмовлено, з тих підстав, що позивачем не було надано доказів про відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя. Позивач, після винесення даної постанови, звернулась до нотаріуса з метою отримання свідоцтва на 1/2 частину в спільному майні подружжя. Однак, 18.11.2019 нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на ст.. 71 Закону України «про нотаріат», тобто, враховуючи, що на час смерті ОСОБА_6 , вона не перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі. Посилаючись на ст.ст. 22-28 КпШС, ст.ст. 60-71 СК України, ст.ст. 355, 368, 372 ЦК України, просить задовольнити її позов.

Ухвалою судді від 14.01.2020 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 10.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

07.02.2020 представник відповідача ОСОБА_2 надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просять відмовити у задоволенні позову в повному обсязі у зв`язку з пропуском строків позовної давності. Крім того, надав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Представник позивач у судовому засіданні позов підтримала, з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, відповідно до наданого відзиву.

Представник відповідача Чернігівської міської ради у судовому засіданні при вирішенні питання покладалась на розсуд суду, оскільки вважає, що їх інтереси не зачіпаються.

Третя особа у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 .

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, постановою Чернігівського апеляційного суду встановлено, що з 16.03.1984 по 17.03.2005 та з 24.10.2005 по 29.01.2008 ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (на даний час ОСОБА_4 ) перебували у шлюбі.

14.07.1984 ОСОБА_6 та ОСОБА_9 уклали договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

28.04.2005 ОСОБА_10 та ОСОБА_6 уклали договір міни, за умовами якого ОСОБА_6 обміняв житловий будинок з надвірними та побутовими будівлями на кв. АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер.

Постановою колегії суддів Чернігівського апеляційного суду від 17.07.2019 визнано кв. АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

У задоволенні вимоги ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частину квартири відмовлено. Колегія суддів Чернігівського апеляційного суду дійшла висновків: «Позивачем ( ОСОБА_4 ) не підтверджено належними доказами відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя. …постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом не приймалась. … Посилання сторони відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції не врахував, що право власника щодо звернення до нотаріальної контори про видачу свідоцтва на належну йому частку не обмежено строком» (а.с.10-13).

18.11.2019 постановою державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори Шатунової С.М. відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, враховуючи те, що ОСОБА_4 на день смерті ОСОБА_6 в зареєстрованому шлюбі з останнім не перебувала (а.с. 9)

Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Враховуючи, що спірна квартира визнана об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а позивач позбавлена можливості реалізувати своє законне право власності на частину спірної квартири, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на 1/2 частину квартири.

Щодо посилання відповідача на наявність підстав для застосування строків позовної давності, суд, зважаючи на поняття позовної давності та її перебігу, встановлені ст.ст. 256, 261 ЦК України, вважає їх необґрунтованими, оскільки право сумісної власності позивачки на спірне нерухоме майно було визнано за постановою Чернігівського апеляційного суду від 17.07.2019 року, отже, від цього дня особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а тому, на переконання суду, позивачем строк позовної давності для звернення до суд з даним позовом не пропущений.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-82, 95, 223, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 60, 69-71 СК України, ст.ст. 358, 368, 372 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Чернігівської міської ради, третя особа: ОСОБА_5 про визнання права власності на 1/2 частину квартири - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Чернігівської апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, протягом того ж строку з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 16.07.2020

Головуючий - суддя І. В. Яременко