Справа № 481/700/18
Провадж.№ 8/481/3/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2020 р. Новобузький районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Ціпивко І.І.

з участю секретаря судового засідання Асмолової Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новий Буг Миколаївської області заяву селянського фермерського господарства «Промінь» про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, ухваленого 24 червня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства "Промінь" про припинення дії договору оренди землі,

з участю: представників заявника СФГ "Промінь": адвоката Ляшенка М.Д. та засновника ОСОБА_2 , представника позивача адвоката Довгополого О.Б.,

встановив:

10 квітня 2020 року представник СФГ «Промінь» звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 24 червня 2019 року, ухваленого у справі №481/700/18 провадження №2/481/89/19 за позовом ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства "Промінь" про припинення дії договору оренди землі.

Заява мотивована тим, що рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 24 червня 2019 року, ухваленого у справі №481/700/18 провадження №2/481/89/19 за позовом ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства "Промінь" про припинення дії договору оренди землі, позов ОСОБА_1 задоволено. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 13 серпня 2019 року вищевказане рішення залишено без змін.

Після набрання рішенням законної сили йому стали відомі обставини, які є істотними для справи і які не були і не могли бути йому відомими під час розгляду справи. Так, заявник стверджує, що лише після ухвалення вказаного вище рішення він ознайомився із змістом ч.1 ст. 9 Конституції України та ст.. 19 Закону України від 29 червня 2004 року «Про міжнародні договори України», зі змісту яких випливає, що міжнародні договори, які пройшли ратифікацію, за своєю юридичною силою є вищими від національних законів та особливе місце серед яких належить Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року. Ухвалюючи рішення від 09 жовтня 2019 року Новобузький районний суд Миколаївської області допустив втручання у права, надавши перевагу внутрішньодержавним нормативним актам, які суперечать нормам міжнародного права. Першою умовою втручання зазначає те, що таке втручання має бути передбачене законом, до якості якого ставляться певні вимоги, насамперед вимоги «доступності» та «передбачуваності». Другою умовою виправданості на думку заявника є те, що втручання має переслідувати законну мету, зазначену у пункті другому Конвенції. Третьою умовою є те, що обмеження повинно бути «необхідним у демократичному суспільстві». Зважаючи на усі ці умови, Новобузьким районним судом Миколаївської області при ухвалені рішення 24 червня 2019 року було проігноровано розписку, наданою ОСОБА_1 про отримання ним орендної плати. Крім цього вказане вище рішення є неналежним чином мотивоване, у ньому є лише посилання на норми закону. На підставі наведеного заявник просив скасувати рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 24 червня 2019 року та справу призначити до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді від 21 квітня 2020 року провадження за заявою селянського фермерського господарства «Промінь» про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, ухваленого 24 червня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства "Промінь" про припинення дії договору оренди землі, відкрито та призначено до розгляду.

В судовому засіданні заявник заяву підтримав повністю та просив її задовільнити. Крім цього, просив суд звернути увагу на інші докази, а саме: видаткові касові ордери, розписку від 12.04.2005 року та довіреність видану 14.04.2005 року, та взяти їх до уваги при ухваленні рішення за заявою.

Засновник СФГ "Промінь" ОСОБА_2 у судовому засіданні вимоги заяви підтримала повністю, просила їх задовольнити з підстав, що викладені у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Додадково пояснила, що усі ці докази, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог, а саме: розписки, видаткові касові ордери та довіреність були у її розпорядженні постійно та їй увесь час було відомо, що такі документи існують.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Довгополий О.Б. у судовому засіданні проти задоволення вимог заяви звперечив, просив таку заяву залишити без задоволення та пояснив, що тривалий час цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до СФГ "Промінь" розглядалася судами (з травня 2018 року), проте ані до Новобузького районного суду Миколаївської області, ані до Миколаївського апеляційного суду позивачем не було надано усіх тих доказів, на які посилається представник заявник, як на підставу своїх вимог, що не може бути розцінено судом як нововиявлені. Крім цього, норми міжнародного права були чинними на час розгляду справи в судах. Також просить суд звернути увагу на ті докази, на які заявник покликається у своїй заяві та поясненнях, які жодним чином не спростовують тих обставин, які встановленні судовими рішеннями.

Заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши матеріали заяви та матеріали цивільної справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини 3статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що у травні 2018 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до селянського (фермерського) господарства "Промінь" про припинення дії договору оренди землі. В позові зазначив, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею площею 6,79 га на території Новохристофорівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області. 07.12.2006 між сторонами укладено договір оренди землі, відповідно до якого позивач передав в оренду відповідачу, строком на 49 років, належну йому на праві власності земельну ділянку. Відповідно до пункту 9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, готівкою, у розмірі 823,26 грн. щорічно. У пункті 10 договору зазначено, що орендна плата вноситься щорічно до 01 грудня. СФГ «Промінь» систематично не виконує належним чином умови договору, має заборгованість з орендної плати за 2015-2017 роки. У зв`язку з наведеним вимушені звертатись до суду з даним позовом.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 24 червня 2019 року позов ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства "Промінь" про припинення дії договору оренди землі, задоволено у повному обсязі. Припинено дію договору оренди землельної ділянки від 07.12.2006 року, укладеного між ОСОБА_1 та селянським (фермерським) господарством «Промінь» шляхом його дострокового розірвання.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 13 серпня 2019 року рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 24 червня 2019 року залишено без змін.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення по справі за ново виявленими обставинами, представник СФГ «Промінь» адвокат Ляшенко М.Д. як ново виявлені обставини вказує норми права, а саме: Конституцію України, Закон України «Про міжнародні договори», Конвенцію 1950 року та Практику Європейського суду України. А також зазначає про немотивованість рішення суду та відсутність у рішенні суду належної оцінки поданого ним доказу розписки позивача ОСОБА_1 від 15.09.2004 року та 10.03.2007 року, довіреність від 05.11.2004 року та видаткові касові ордери.

Такі обставини відповідач вважає істотними для справи, які не були встановлені судом та не були і не могли бути йому відомі на час розгляду справи.

Так, згідно статті 423 ЦПК України рішення суду, якими закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, може бути переглянуте за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При цьому при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до частини 3 статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

У пунктах 3, 4, 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» роз`яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами1, 2 частини другої ст. 361 ЦПК (на даний час стаття 423 ЦПК України), є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, що існують на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Необхідним при розгляді відповідної заяви розрізняти також нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, незадоволення певних клопотань про витребування доказів, призначення експертизи тощо) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Не є нововиявленими обставинами також ті обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі, або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

З аналізу наведених представником СФГ «Промінь» адвокатом Ляшенко М.Д. підстав щодо перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами вбачається, що він посилається на такі докази як: розписки позивача ОСОБА_1 від 10 березня 2007 року, 15 вересня 2004 року, довіреність видана 05 листопада 2004 року та видаткові касові оредри, які не були предметом дослідження у суді при розгляді цивільної справи.

Однак, судом встановлено, що розписка ОСОБА_1 від 10 березня 2007 року була предметом дослідження судом при розгляді справи, такий доказ було проаналізовано та судом при ухваленні рішення надано оцінку, що спростовує доводи представника заявника.

Інша розписка від 12.04.2005 року та видаткові касові ордери, на які посилається представник заявника як на підставу перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами судом не беруться до уваги та оцінюються критично.

Так, у судовому засіданні з пояснень співзасновника СФГ «Васильєв ОСОБА_4 » Васильєвої Г.К. встановлено, що ті докази, на які представник заявника посилається як на підставу заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами (розписка від 15.09.2004 року та видаткові касові ордери) були у її розпорядженні на час розгляду цивільної справи як у суді першої інстанції так і в апеляційному суді.

Більше того, відповідні докази не спростовують обставин, які були встановлені судами при ухваленні рішення, що оскаржується.

Розписки ОСОБА_1 від 15 вересня 2004 року, на яку представник заявника у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, посилається як на один із доказів, що не досліджувався судом при ухваленні оскаржуваного рішення, суду не надано та клопотань про витребування такого не заявлено.

Крім цього заявник як на підставу перегляду рішення за нововиявленими обставинами покликається на норми законодавства України: Конституцію України та Закон України «Про міжнародні договори», норми міжнародного права: це Конвенція та Практику Європейського Суду з Прав Людини, які були ухвалені задовго до ухвалення рішення Новобузького районного суду Миколаївської області, що переглядається та про які представник заявника, який є адвокатом, не міг не знати.

Проаналізувавши зазначені обставини у справі у їх сукупності та приймаючи до уваги вищенаведені роз`яснення пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суд вважає, що вказані заявником в заяві про перегляд рішення обставини не є нововиявленими у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України та з урахуванням положень частини 2 цієї ж статті, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Суд відхиляє доводи, викладені заявником у його заяві.

Так, щодо посилань відповідача на те, що відмовою у перегляді справи за нововиявленими обставинами порушено його права та свободи, гарантовані національним та міжнародним законодавством, допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення у справі, суд вважає за необхідне вказати на таке.

На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення.

Суд враховує також те, що Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Доводи заяви про те, що судом не було наведено мотивів свого рішення, а лише перераховано у ньому норми права та закону, та ненадання оцінки судом розписки позивача ОСОБА_1 , можуть бути доводами про неповне з`ясування обставин справи, які у сукупності можна кваліфікувати як процесуальні недоліки розгляду справи і які були предметом апеляційного перегляду, однак не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Більше того, такі доводи заявника як немотивованість судового рішення, яке було переглянуто судом апеляційної інстанції, не дає підстав для висновку, що таке рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі.

Так, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відтак, суд вважає, що обставини, які вказані у заяві СФГ «Промінь» не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України, оскільки посилання заявником на обставини, які були предметом розгляду судом при ухваленні рішення по справі, та норми права як національного так і міжнародного, які були чинними на момент ухвалення рішення, не можна вважати нововиявленими обставинами, а тому у задоволенні заяви селянського фермерського господарства «Промінь» про перегляд рішення суду за ново виявленими обставинами, ухваленого 24 червня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства "Промінь" про припинення дії договору оренди землі, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 423-426 ЦПК України, суд,

постановив:

у задоволенні заяви селянського фермерського господарства «Промінь» про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, ухваленого 24 червня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства "Промінь" про припинення дії договору оренди землі, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 22 липня 2020 року.

Суддя І.І.Ціпивко