Постанова

Іменем України

23 червня 2020 року

м. Київ

Справа № 689/1220/17

Провадження № 14-715 цс 19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Пророка В. В.,

суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

розглянула в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 про скасування наказів про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність за касаційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 23 квітня 2019 року, постановлену суддею Баськовим М. М., та постанову Хмельницького апеляційного суду від 08 липня 2019 року, прийняту у складі колегії суддів Корніюк А. П., П`єнти І. В., Талалай О. І., та

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст позовних вимог

1. У червні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 звернулися до суду із зазначеним позовом, який уточнили у процесі розгляду справи, посилаючись на те, що 20 липня 2000 року на ім`я ОСОБА_17 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був виданий державний акт серії НОМЕР_1 на право постійного користування землею площею 15 га, яка розташована на території Боднарівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, із цільовим призначенням - для ведення селянського/фермерського господарства.

2. На підставі зазначеного акта ОСОБА_17 створив Селянське (фермерське) господарство «Олена» (далі - СФГ «Олена»), членами якого є позивачі.

3. Після створення зазначеного господарства право користування та володіння вказаною земельною ділянкою перейшло до фермерського господарства, а в лютому 2015 року земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер :03:019:0003.

4. У листопаді 2016 року позивачі звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області) із заявами про надання дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення їм у власність земельних ділянок із земель фермерського господарства, проте отримали відмову, яка рішенням Ярмолинецького районного суду від 10 березня 2017 року була скасована.

5. У подальшому позивачам стало відомо, що наказами ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області протягом 2016 року на ім`я відповідачів надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку, на яку вони мають переважне право.

6. Позивачі вважають, що накази ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17 листопада 2016 року № 22-30661-сг, 22- 30660-сг, 22-30664-сг, від 18 листопада 2016 року № 22-30670-сг, 30673-сг, 22-30677-сг, 22-30672-сг та від 25 листопада 2016 року № 22- 31058-сг про надання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які не є членами СФГ «Олена», дозволу на розроблення документації із землеустрою є недійсними та просять їх скасувати.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

7. Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 23 квітня 2019 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 22 травня 2019 року про виправлення описки, закрите провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 про скасування наказів про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в власність.

8. Судове рішення мотивоване тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спір як щодо рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, так і оскарження дій суб`єкта владних повноважень щодо надання чи відмови у наданні такого дозволу є публічно-правовим.

9. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 08 липня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_8 залишена без задоволення, а ухвала Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 23 квітня 2019 року залишена без змін.

10. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а оскаржувана ухвала відповідає нормам права, тому підстави для її скасування відсутні.

Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог

11. У серпні 2019 року ОСОБА_8 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 23 квітня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 08 липня 2019 року, у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

12. Касаційна скарга ОСОБА_8 мотивована тим, що земельна ділянка, на яку видані накази ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, фактично накладається на земельну ділянку, яка перебуває в користуванні СФГ «Олена», і така земельна ділянка має відповідні обмеження стосовно її передачі у власність чи користування інших осіб, відмінних від СФГ «Олена», оскільки вона не є вільною від використання і її передача без попереднього вилучення не передбачена чинним законодавством України.

13. Суди також не врахували те, що відповідачами у справі, окрім ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, є ще вісім фізичних осіб, щодо яких були видані оспорювані накази.

14. Підставою звернення до суду із цим позовом стало порушене право ОСОБА_8 щодо земельної ділянки, тому спір випливає з відносин захисту права власності, оскільки позовні вимоги обґрунтовані необхідністю захисту її права як власника земельної ділянки.

15. Висновки судів попередніх інстанцій про те, що в цій справі спір виник між фізичною особою та суб`єктом владних повноважень, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, є помилковими й такими, що не відповідають обставинам справи.

16. Відзиви на касаційну скаргу від інших учасників справи не надходили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

17. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 22 серпня 2019 року відкрите касаційне провадження у справі.

18. 13 листопада 2019 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду справа передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду з мотивів наявності в касаційній скарзі доводів, передбачених частиною шостою статті 403 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), згідно з якою справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

19. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 21 листопада 2019 року прийняла та призначила зазначену справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позиція Великої Палати Верховного Суду

20. 8 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-IX). Пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону передбачає, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

21. Оскільки ОСОБА_8 подала касаційну скаргу у серпні 2019 року, Велика Палата Верховного Суду переглядає оскаржувані рішення судів першої й апеляційної інстанцій на підставі приписів ЦПК України у редакції, чинній до набрання чинності Законом № 460-IX.

22. Велика Палата Верховного Суду, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи та матеріали справи, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувані судові рішення скасуванню з огляду на таке.

23. Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

24. Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

25. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

26. При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

27. Відповідно до частини першої статті 15 ЦПК України у редакції, чинній на час звернення з позовом до суду, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, та щодо інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

28. У частині першій статті 1 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зазначено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

29. Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

30. Згідно з частиною першою статті 1 ЦПК України у редакції, чинній на час звернення з позовом до суду, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

31. Разом з тим приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, тут і далі - у редакції, чинній на час звернення з позовом до суду та вирішення справи судами) передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

32. Згідно з п. 1 частини першої статті 3 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

33. Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб`єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

34. Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

35. Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

36. Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 частини першої статті 3 КАС України).

37. Відповідно до частини першої статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

38. Згідно з приписами частини першої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв`язку з публічним формуванням суб`єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

39. Таким чином, визначальним критерієм віднесення справи до справ адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

40. Разом із тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

41. Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

42. Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, що спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

43. З установлених судами фактичних обставин справи вбачається, що спір виник щодо законності розпорядчих дій (бездіяльності), що ґрунтуються на юридичних фактах, стосовно яких існує спір про право на земельну ділянку, до вирішення якого не можуть бути розв`язані питання, пов`язані з передачею землі у користування або власність.

44. У позовній заяві позивачі наполягають, що право землекористування ОСОБА_17 наданою йому на праві постійного користування земельною ділянкою після смерті останнього не припинилося, оскільки зі створенням ФГ « Олена » ОСОБА_17 передав земельну ділянку саме фермерському господарству (яке продовжує її використовувати), після чого переважне право на отримання зазначеної ділянки у власність отримали саме позивачі як члени фермерського господарства.

45. Спір стосується права позивачів на використання земельної ділянки, на яку, на їх думку, вони мають переважне право як члени ФГ «Олена», та інших фізичних осіб, яким ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області (вважаючи що право землекористування припинилося зі смертю ОСОБА_17 ) надало дозвіл на розроблення документації із землеустрою на спірну земельну ділянку. Такі ознаки притаманні цивільним правовідносинам (які з урахуванням суб`єктного складу можуть бути предметом судового розгляду у відповідному суді загальної юрисдикції або господарському суді), а не адміністративним.

46. Таким чином, виник спір про цивільне право, і подальше оспорювання права власності на спірні земельні ділянки не має вирішуватися за правилами адміністративного судочинства, адже адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей встановлювати (визнавати) належність права землекористування, що за своєю природою є цивільним.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

47. Пунктом 2 частинипершої статті 409 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема, за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

48. Згідно із частиною шостою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

49. Оскільки суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків щодо закриття провадження у цій справі, ухвала Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 23 квітня 2019 року та постанова Хмельницького апеляційного суду від 08 липня 2019 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

50. Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

51. Оскільки справа направляється для продовження розгляду до суду першої інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 415, 416, 418, 419 ЦПК України у редакції, чинній до набрання чинності Законом № 460-IX, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Задовольнити касаційну скаргуОСОБА_8 .

2. Скасувати ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 23 квітня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 08 липня 2019 року, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач /підпис/В. В. Пророк
Судді: /підпис/Н. О. Антонюк /підпис/О. Р. Кібенко
/підпис/Т. О. Анцупова /підпис/В. С. Князєв
/підпис/С. В. Бакуліна /підпис/Н. П. Лященко
/підпис/В. В. Британчук /підпис/О. Б. Прокопенко
/підпис/Ю. Л. Власов /підпис/Л. І. Рогач
/підпис/М. І. Гриців /підпис/О. М. Ситнік
/підпис/Д. А. Гудима /підпис/О. С. Ткачук
/підпис/В. І. Данішевська /підпис/В. Ю. Уркевич
/підпис/Ж. М. Єленіна /підпис/О. Г. Яновська
/підпис/О. С. Золотніков /підпис/
Повний текст постанови складений 13 липня 2020 року.