Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/448/20
Провадження по справі 2/281/100/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2020 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Свинченко Г.Д.

за участю:

секретаря судових засідань Островської І.В.,

прзивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в смт Лугини цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

06.05.2020 ОСОБА_1 звернулася до Лугинського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В своєму позові позивачка зазначає, що 23.07.2005 вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Лугинського районного управління юстиції Житомирської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис №18.

Від даного шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, спільне життя між ними не склалося, кожен має діаметрально протилежні погляди на сім?ю, спільне господарство разом не ведуть, оскільки спільно не проживають.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила час на примирення не надавати, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам їх дітей, так як відповідач систематично вчиняє домашнє насильство. Зазначила, що спільного господарства вони не ведуть з березня місяця 2020 року, подружні стосунки не підтримують близько року, проживають нарізно з травня 2020 року. Крім того вказала, що їхні спільні діти проживають разом з нею, а з відповідача за рішенням суду стягуються аліменти на їх утримання, які він не сплачує з травня 2019 року.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, проти задоволення позову заперечував, просив надати час на примирення.

Суд заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

23.07.2005 сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 23.07.2005, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Лугинського районного управління юстиції Житомирської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис №18.

Від даного шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства з березня місяця 2020 року, подружні стосунки не підтримують близько року. При цьому з травня 2020 року сторони проживають нарізно, оскільки позивач виїхала до м.Гостомель, де наразі проживає та працює.

Суд вважає, що примирення між позивачкою та відповідачем на даний час неможливе, оскільки позивач проти цього категорично заперечує посилаючись на те, що це буде суперечити її інтересам та інтересам їх дітей, так як відповідач систематично вчиняє домашнє насильство ( на підтвердження цього позивач надала суду письмову заяву з якою вона звернулася до відділку поліції з відповідною скаргою на відповідіча). Крім того позивач вказує на те, що шанси на примирення відповідачу надавалися нею неодноразово, однак жодного разу результату не дали, так як відповідач продовжує зловживати спиртними напоями та вчиняти домашнє насильство, що негативно впливає на її психологічний стан та на психологічний стан дітей.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Згідно правової позиції закладеної в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року N11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що позивачка наполягає на розлученні та небажанні примирення і проживання однією сім`єю, при цьому надає суду вагомі докази на підтвердження свої вимог, авідповідач хоча і заперечує проти розірвання шлюбу, однак не надав суду жодних доказів того, що ним вчиялися спроби налагодити відносини в сім`ї та зберегти свій шлюб, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти немає можливості, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та їх дітей, тому суд вважає за можливе розірвати шлюб .

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840, 80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 265 ЦПК України, ст.ст. 24, 104, 105, 110-113 Сімейного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовільнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 23.07.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лугинського районного управління юстиції Житомирської області за актовим записом № 18 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище - « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Свинченко Г.Д.