Справа № 138/834/17
Провадження №:2/138/11/20
РІШЕННЯ

Іменем України

28 травня 2020 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді: Цибульського О.Є.,

з участю: секретаря Політанської Т.М., Спічко А.В.,

позивача за первісним позовом

(відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ,

відповідача за первісним позовом

(позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ,

представника відповідача за первісним позовом

(позивача за зустрічним позовом) Королюк О.В. ,

розглянувши дистанційно в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EasyCon» в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ та стягнення коштів, що є об`єктом спільного сумісного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ та стягнення коштів, набутих за час шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду з первісним позовом до ОСОБА_2 про поділ та стягнення коштів, що є об`єктом спільного сумісного майна подружжя, мотивуючи тим, що з 25.12.2002 по 21.01.2016 вона та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Дніпровського районного суду м. Києва. Під час шлюбу ними були накопичені грошові кошти, які є спільною сумісною власністю подружжя. Ці кошти знаходилися на депозитних рахунках різних банків, які були відкриті відповідачем в період шлюбу на своє ім`я та на її ім`я. Як зазначено в позові, з кінця вересня 2015 року сторони не проживають разом як подружжя та не ведуть спільного господарства. В той період коли вони фактично припинили шлюбні відносини та не проживали як сім`я відповідач почав вчиняти ряд протиправних дій, недопускав її та дитину у спільну квартиру, де знаходилися їх речі, поставивши її при цьому під охорону, а також витрачаючи кошти не в інтересах сім`ї з прихованого банківського рахунку відкритого на його ім`я. Дані факти їй стали відомі в ході розгляду цивільної справи Дніпровським районним судом м. Києва про поділ майна подружжя, предметом спору є поділ квартир, будинку, земельної ділянки, книг та заощаджень, які начебто зберігалися вдома. А тому нею було подано позов щодо поділу та стягнення спільних коштів подружжя, що були витрачені без її згоди не на користь сім`ї. В той період коли вони фактично припинили шлюбні відносини відповідач не погодивши з нею протиправно поставив квартиру АДРЕСА_1 , в якій він проживав під охорону, витративши не на користь сім`ї 15224,95 грн., шляхом списання даних коштів з його рахунку. 04.12.2015 відповідачем була сплачена сума в розмірі 35811,88 грн. ТОВ «Білоцерків друк» за друкування зошитів з біології, також без її згоди, оскільки 16.09.2015 нею було відкликано довіреність від 21.03.2014, яка надавала йому право здійснювати такі оплати. Щодо джерела отримання коштів, що знаходилися на поточному рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Альфа-Банк» відкритого на ім`я відповідача позивач зазначає наступне. З 1985 року по теперішній час вона працює вчителем біології в різних учбових закладах та отримує належну заробітну плату. З 2004 по сьогоднішній час вона, маючи ступінь кандидата педагогічних наук із спеціальності теорія та методика навчання (біологія), є автором та здійснює підприємницьку діяльність, як ФОП у сфері «видання книг», - видає авторські робочі зошити з біології для різних класів. Від здійснення підприємницької діяльності вона отримує чималий дохід. Відповідач в свою чергу працював лікарем та мав завжди середній дохід. Їй було відомо, що заробітну плату він отримував на картку банку. Таким чином вона впевнена, що накопичені кошти на поточному рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Альфа-Банк» відкритому на ім`я відповідача, з якого він здійснював наведені вище оплати, насправді є доходом від здійснення нею підприємницької діяльності як видавця, цей факт як вважає позивач підтверджується тим, що рахунок відкрито таємно. Відповідач мав доступ до грошей як її чоловік, якому вона довіряла. Крім того, він мав обсяг повноважень, за довіреність від 21.03.2014 щодо відкриття та розпорядження рахунками, тобто мав можливість накопичити кошти, приховуючи їх від неї.

Враховуючи викладене, позивач з звернулася з даним позовом до суду та просить визнати грошові кошти розміщені в період шлюбу на поточному рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Альфа-Банк» відкритому на ім`я відповідача в розмірі 51036, 83 грн. спільною сумісною власністю подружжя, визнати що відповідач використав спільні кошти подружжя у розмірі 25518,41 грн. усупереч вимогам ст.65 СК України, та стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості її частки у розмірі 25518,41 грн., а також понесені нею судові витрати.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 подано заяву про збільшення позовних вимог, де вона просить визнати грошові кошти розміщені в період шлюбу на поточному рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Альфа-Банк» відкритому на ім`я відповідача в розмірі 51036,83 грн., та грошові кошти розміщені в період шлюбу на поточних рахунках в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відкритих на ім`я відповідача в розмірі 100355,00 грн. спільною сумісною власністю подружжя, визнати що відповідач використав спільні кошти подружжя у розмірі 75695,91 грн. усупереч вимогам ст.65 СК України, та стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості її частки у розмірі 75695,91 грн., а також понесені нею судові витрати.

В подальшому ОСОБА_1 подано ще одну заяву про збільшення позовних вимог, де вона просить визнати грошові кошти витрачені відповідачем на протиправне встановлення і обслуговування охорони квартири АДРЕСА_1 , в розмірі 15224,95 грн., та друк робочих зошитів ФОП ОСОБА_1 в розмірі 35811,88 грн. спільною сумісною власністю подружжя; визнати грошові кошти розміщені в період шлюбу на поточних рахунках в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відкритих на ім`я відповідача в розмірі 121018,81 грн. спільною сумісною власністю подружжя; визнати грошові кошти розміщені в період шлюбу на поточних рахунках в ПАТ «Альфа-Банк» відкритих на ім`я відповідача в розмірі 398429,00 грн. спільною сумісною власністю подружжя, та визнати що відповідач використав спільні кошти подружжя у розмірі 570484,64 грн. усупереч вимогам ст.65 СК України, та стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості її частки у розмірі 285242,31 грн., а також понесені нею судові витрати.

Крім того, нею було подано заяву, де ОСОБА_1 зазначила, що оскільки в ході розгляду справи ОСОБА_2 не заперечив використання ним коштів в розмірі 172055,64 грн., позивач наполягає на стягненні з нього 86027,82 грн. та судових витрат з урахуванням її відповіді на відзив ОСОБА_2 .

В свою чергу ОСОБА_2 звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ та стягнення коштів, набутих за час шлюбу, мотивуючи тим, що при поданні первісного позову ОСОБА_1 до поділу коштів, що як вона вважає є спільним сумісним майном подружжя, не включено накопичені за час шлюбу кошти на рахунках відкритих на її ім`я. Зазначає, що як йому відомо на рахунках відповідача за зустрічним позовом за час шлюбу містилося 192000 грн., що вбачається з наданих нею до первісного позову довідок податкової інспекції. Дійсно, в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває справа про поділ майна набутого за час шлюбу, проте кошти набуті за час шлюбу не є предметом даного позову.

В позовній заяві, позивач за зустрічним позовом просить визнати спільним сумісним майном подружжя грошові кошти накопичені за час шлюбу на рахунках відкритих на ім`я ОСОБА_1 в установах банку АТ «Райффайзен банк Аваль» та АТ КБ «ПРИВАТБАНК», поділити спільне майно подружжя та стягнути з ОСОБА_1 на його користь в порядку грошової компенсації вартості його частки в спільному майні подружжя грошову суму в розмірі 96000 грн.

В подальшому ОСОБА_2 подано заяву про зменшення зустрічних позовних вимог, оскільки на підставі інформації про стан рахунків на момент розірвання шлюбу 20.01.2016 сумарно на банківських рахунках ОСОБА_1 залишалося 44386,53 грн., а тому він просить визнати спільним сумісним майном подружжя грошові кошти накопичені за час шлюбу на рахунках відкритих на ім`я ОСОБА_1 в установах банку АТ «Райффайзен банк Аваль» та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в розмірі 44386,53 грн., поділити спільне майно подружжя та стягнути з ОСОБА_1 на його користь в порядку грошової компенсації вартості його частки в спільному майні подружжя грошову суму в розмірі 22193 грн.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримала в повному обсязі, просила первісний позов задовольнити. Зустрічний позов ОСОБА_2 не визнала, просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 , та його представник Королюк О.В. в судовому засіданні первісний позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити в повному обсязі. Зустрічний позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, заперечення на первісний позов, відповідь на заперечення, відзив на зустрічний позов, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що в задоволенні і первісного і зустрічного позовів слід відмовити з наступних підстав:

сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, з 25.12.2002, який розірвано рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20.01.2016 (т.1 а.с.16-18). Крім того, згідно вказаного рішення з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання їхньої спільної дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначено місце проживання дитини з матір`ю ОСОБА_1

ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності, а ОСОБА_1 в свою чергу подала до того ж суду зустрічний позов, предметом спору є поділ нерухомого майна та доходу від підприємницької діяльності, в підтвердження позивачем за первісним позовом надано копії позовів, ухвалу суду про відкриття провадження в справі від 16.11.2015, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т.1 а.с.10-12,13,14-15,19,20).

Як зазначено ОСОБА_1 з 1985 року по теперішній час вона працює вчителем біології в різних учбових закладах, що підтверджується копією трудової книжки (т.1 а.с.38-41). З 2004 по сьогоднішній час вона, маючи ступінь кандидата педагогічних наук із спеціальності теорія та методика навчання (біологія), є автором та здійснює підприємницьку діяльність, як ФОП у сфері «видання книг», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Свідоцтвом про внесення суб`єкта видавничої справи до державного реєстру видавців, виготівників і розповсюджувачів видавничої продукції, дипломом кандидата наук серії НОМЕР_4 (т.1 а.с.21-22,23,24). Тобто ОСОБА_1 оформлена як фізична особа-підприємець та здійснює підприємницьку діяльність.

Від здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_1 отримує дохід, що підтверджується довідками Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 28.12.2015 та від 15.02.2016 (т.1 а.с.25-28,29).

Згідно відповіді Управління поліції охорони в м. Києві від 05.05.2016 №891/43/29/5/04-2016, наданої на заяви ОСОБА_1 , 20.11.2015 Дніпровський РВ та ОСОБА_2 уклали договір на надання послуг охорони майна за адресою: АДРЕСА_2 , №3780-Дкв-2015/Дн, договір розірвано з 01.04.2016, а надання послуг з охорони квартири припинено, в зв`язку з тим, що 14.03.2016 Управлінню стало відомо, що Дніпровським районним судом м. Києва розглядається справа №755/20605/15-ц про поділ спільного сумісного майна та визнання права власності на квартиру за вищевказаною адресою (т.1 а.с.30-34).

Згідно наданих рахунків-фактур від 04.12.2015, накладних від 11.08.2015, 03.09.2015, 10.09.2015, та квитанцій до прибуткового касового ордера від 04.12.2015, ТОВ «Білоцерків друк» було надруковано робочі зошити з біології для ФОП ОСОБА_1 та здійснено оплату за друк через ОСОБА_2 (т.1 а.с.44-51).

Відповідно до повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей від 16.09.2015, ОСОБА_1 було видано довіреність ОСОБА_2 21.03.2014 зі строком довіреності до 31.12.2024, на підставі заяви про припинення дії довіреності її дію припинено 16.09.2015 (т.1 а.с.52-53,54-55).

Відповідачем за первісним позовом ОСОБА_2 було подано заперечення проти первісного позову, де він зазначив, що протягом останніх 10 років подружнього життя та зайняття ОСОБА_1 підприємницькою діяльністю він сплачував комунальні платежі по всій спільній нерухомості та здійснював кредитні платежі за квартиру, позивач за первісним позовом займалася педагогічною діяльністю і не цікавилася яким способом та з яких рахунків здійснюються всі оплати. За роки існування сім`ї в різних банках були відкриті десятки рахунків як депозитних так і поточних. Більшість цих банків ліквідовано. За період спільного сумісного життя у нього дійсно були генеральні довіреності від ОСОБА_1 з правом витрачати кошти на його розсуд, які ним витрачалися лише в інтересах сім`ї. Крім того, і ним також було надано ОСОБА_1 аналогічні довіреності. Щодо карткових рахунків, то він інколи не приховував їх, а використовував виключно в інтересах родини. З приводу охорони квартири, то сама ОСОБА_1 просила його встановити охоронну сигналізацію, оскільки вона знаходиться на першому поверсі, а в 2015 році мали місце крадіжки з квартир в «Комфорт Тауні». Щодо оплати за друк робочих зошитів то він щороку восени здійснював самостійно оплату послуг друкарні шляхом внесення готівкових коштів безпосередньо до друкарні, де вони виготовлялися в м. Біла Церква, так відбулося і 04.12.2015. Проте, що довіреність скасована він дізнався вже після оплати цих коштів на допиті від слідчого Дніпровського управління поліції 16.12.2015. Крім того, ще 30.09.2015 ОСОБА_1 особисто підписала йому три платіжних доручення на сплату коштів від ФОП ОСОБА_1 , які він особисто заніс до АТ «Райффайзенбанк Аваль» того ж дня. Таким чином скасувавши своє доручення вона продовжувала давати йому усні доручення фінансового характеру, приховуючи факт скасування довіреності. Ця ситуація детально досліджувалася в 2015-2016 роках в Дніпровському райвідділі поліції. Кримінальне провадження було закрите, а підозра йому не оголошувалася. Крім того, робочі зошити за які здійснювалася оплата є предметом позову під час розгляду цивільної справи Дніпровським районним судом м. Києва №755/20605/15-ц про поділ спільного сумісного майна та визнання права власності. Зазначив що між ним та ОСОБА_1 виник конфлікт з приводу продажу робочих зошитів, що призвело до таких наслідків. Щодо інформації позивача за первісним позовом з приводу його негативного образу, то дана інформація не відповідає дійсності, оскільки за час його роботи він має позитивну характеристику, нагороджений численними грамотами та подяками. Крім того, його дохід не був низьким всупереч інформації ОСОБА_1 (т.2 а.с.80-84).

В підтвердження заперечень ОСОБА_2 надано копії довіреностей, які йому надавала ОСОБА_1 починаючи з 02.12.2005 (т.2 а.с.85-87), додатки до договорів про комплексне обслуговування карткових рахунків, перелік операцій на карткових рахунках(т.2 а.с.89-92); заяви на списання з меморіальними ордерами до них про оплату комунальних послуг (т.2 а.с.93-94); заяви відповідача та відповіді Дніпровського управління поліції ГУНП у м. Києві та Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області щодо зміни замків у спільній квартирі та будинку (т.2 а.с.95); постанову Дніпровського управління поліції ГУНП у м. Києві від 18.02.2016 про закриття кримінального провадження №0016738 від 03.11.2015, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, в зв`язку з відсутністю складу злочину (т.2 а.с.96,97); копію заяви про зміну позовних вимог, згідно якої робочі зошити за які здійснювалася оплата, та сімейні заощадження є предметом позову під час розгляду цивільної справи Дніпровським районним судом м. Києва №755/20605/15-ц про поділ спільного сумісного майна та визнання права власності (т.2 а.с.98); та характеризуючі його документи (т.2 а.с.101-103).

Крім того, згідно довідок Центру екстренної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва від 24.11.2015 №603 та №605, заробітна плата ОСОБА_2 за 2013 рік складала 74542,45 грн., за 2014 рік складала 64206,31 грн. (т.2 а.с.99,100).

Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Ухвалою суду від 08.09.2017 було витребувано у ПАТ КБ «ПриватБанк» та у ПАТ «Альфа-Банк» інформацію щодо ОСОБА_2 , а саме: повні відомості про наявність будь-яких банківських рахунків, вкладів, як у гривні так і в іноземних валютах, що були відкриті та (або) закриті в період з 25.12.2002 року по 20.01.2016 року включно; та надати належним чином завірені копії договорів та додатків до них; банківські виписки по цих рахунках з інформацією щодо руху коштів (розміру зняття коштів, перерахування на інші рахунки, розмір таких переведень, оплата товарів, послуг та їх розмір тощо); повні відомості про рух коштів по банківським рахункам (якщо такі є), що були відкриті та (або) закриті в період з 25.12.2002 року по 20.01.2016 року включно; повні відомості про залишок коштів на банківських рахунках (якщо такі є) станом на 20.01.2016 року включно та станом на 08.09.2017 року. (т.1 а.с.136).

На виконання ухвали суду ПАТ КБ «ПриватБанк» було надано відомості про наявність рахунків ОСОБА_2 та рух коштів на даних рахунках (т.1 а.с.152-174).

На виконання ухвали суду ПАТ «Альфа-Банк» було надано відомості про наявність рахунків ОСОБА_2 та рух коштів на даних рахунках (т.1 а.с.176-249).

Ухвалою суду від 12.10.2018 було витребувано у ПАТ КБ «ПриватБанк» та у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» інформацію щодо ОСОБА_1 , а саме: повні відомості про наявність будь-яких банківських рахунків, вкладів, як у гривні так і в іноземних валютах, що були відкриті та/або закриті в період з 25.12.2002 по 20.01.2016 включно; надати належним чином завірені копії договорів та додатків до них; банківські виписки по цих рахунках з інформацією щодо руху коштів (розмір зняття коштів, перерахування на інші рахунки, розмір таких переведень, оплата товарів, послуг та їх розмір тощо); повні відомості про рух коштів по банківським рахункам, що були відкриті та/або закриті в період з 25.12.2002 по 20.01.2016 включно; повні відомості про залишки коштів на банківських рахунках станом на 20.01.2016 включно та станом на 28.11.2017 (т.2 а.с.241).

На виконання ухвали суду ПАТ КБ «ПриватБанк» було надано відомості про наявність рахунків ОСОБА_1 та рух коштів на даних рахунках (т.3 а.с.21-77).

На виконання ухвали суду ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було надано відомості про наявність рахунків ОСОБА_1 та рух коштів на даних рахунках (т.3 а.с.7-18,79-86).

Згідно наданих відомостей станом на день розірвання шлюбу між сторонами 20.01.2016, на належних їм банківських рахунках дійсно були наявні кошти. Проте відомості про банківські рахунки сторін та інформація, надана банками, свідчить лише про рух цих коштів на вказаних рахунках, в тому числі, сплата податків, страхових внесків, сплата комісій та винагород за користування рахунками, господарські витрати, оплата покупок, інші грошові перекази. Також із наданих відомостей не можна дійти висновку про те, що наявні на рахунках кошти не витрачалися сторонами на потреби сім`ї та без згоди іншого з подружжя.

Відповідно до ч.2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Згідно положень частини 1 статті 65 цього Кодексу дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя (частина 2 статті 65 Сімейного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Способи та порядок поділу майна подружжя визначені статтею 71 цього Кодексу, згідно приписів якої майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України, як визначено ч. 4 ст. 71 СК України.

За загальним правилом, встановленим частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України, при поділі майна частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З системного аналізу наведених норм сімейного законодавства, положень процесуального закону щодо обов`язку доказування обставин, на які сторони посилаються як підставу своїх вимог і заперечень (статті 12, 81 ЦПК України), та правових позицій Верховного Суду України, сформульованих у справах щодо поділу майна подружжя, вбачається, що поділу в натурі підлягає лише майно, яке є в наявності на момент такого поділу, а у разі відчуження об`єкту права спільної сумісної власності одним з подружжя його вартість повинна враховуватись при поділі шляхом стягнення відповідної компенсації за умови, якщо другий з подружжя доведе, що таке майно було відчужене проти його волі і не в інтересах сім`ї.

З наведеного можна зробити висновок, що у разі відчуження майна у період зареєстрованого шлюбу наявність згоди другого з подружжя на відчуження спільного майна презюмується, а тягар доказування відсутності такої згоди та використання майна всупереч інтересам сім`ї покладається на сторону, яка це оспорює.

Аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, враховуючи вищевказані обставини справи суд вважає, що ні ОСОБА_1 ні ОСОБА_2 в даному випадку не доведено, що кошти які вони просять стягнути одне з одного є спільним майном подружжя, були використані не на користь сім`ї та підлягають розподілу. Інформація надана банками на вимогу суду є лише свідченням наявності банківських рахунків у кожного та свідчить про рух коштів на них, які витрачалися сторонами.

Крім того, сторонами не надано суду доказів того, що кошти наявні на належних їм банківських рахунках станом на день розірвання шлюбу 20.01.2016 не були предметом розгляду в цивільній справі, яка перебуває в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва №755/20605/15-ц про поділ спільного сумісного майна та визнання права власності між тими самими сторонами. Суду також не надано належних доказів, які б підтверджували відсутність згоди ОСОБА_1 на використання грошових коштів всупереч інтересам сім`ї.

Враховуючи зазначені вище обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного та зустрічного позовів слід відмовити в повному обсязі.

На підставі ст.60,61,63,65,69,70,71 СК України, керуючись ст. 4-13, 76-81, 89, 141, 158, 258, 259, 263-268, 273, 354,355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ та стягнення коштів, що є об`єктом спільного сумісного майна подружжя, - відмовити в повному обсязі.

В задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ та стягнення коштів, набутих за час шлюбу, - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно п.3 розділу ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Відомості про учасників справи:

- позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 ;

- відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) адвокат Королюк Оксана Вікторівна, місце здійсненні адвокатської діяльності: вул. Київська, 32/1, м . Могилів-Подільський Вінницької області .

Повний текст рішення суду складений 03.06.2020.

Суддя: О.Є.ЦИБУЛЬСЬКИЙ