Справа № 521/9405/20
Провадження № 2/521/2818/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2020 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Коваль Т.А.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14.12.2001 року, що зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Центрального районного управління юстиції м. Одеси, про що було зроблено актовий запис № 481. Від шлюбу мають дітей - ОСОБА_3 , 2002 року народження та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Причиною звернення до суду стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, несумісність характерів. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим та суперечить її інтересам. Переконана, що сенсу в підтриманні сімейних відносин не має, оскільки не підтримують шлюбних відносин з липня 2018 р. та проживають окремо один від одного. На теперішній час спору щодо майна не мають.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, проте надала заяву, в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та шлюб між ним та відповідачем просила розірвати, строк на примирення просила не надавати. Просила слухати справу у її відсутність.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги в повному обсязі визнає та просить шлюб розірвати, строк на примирення просив не надавати. Просив слухати справу у його відсутність.

На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що 14.12.2001 р. між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 14.12.2001 р., та який було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Центрального районного управління юстиції м. Одеси, про що було зроблено актовий запис № 481. Від шлюбу мають дітей - ОСОБА_3 , 2002 року народження та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються.

Судом встановлено, що шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. Сім`я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім`ї неможливе, сторони спільного господарства не ведуть з липня 2018р., про що не заперечували в судовому засіданні.

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За даних обставин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України). Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Керуючись ст.ст. 76-78, 83, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 24, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 14 грудня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Центрального районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 481, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Встановити порядок виконання рішення відповідно до якого воно після набрання ним законної сили є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та здійснення відмітки в актовому записі про шлюб про його розірвання органом державної реєстрації актів цивільного стану (відповідно до ст. 15 Закону України „Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст. 115 СК України) зі збереженням прізвища позивача « ОСОБА_1 ».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням положень ч.3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 23 липня 2020 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А. МАЗУН