БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/4575/20
провадження № 2/361/2882/20
УХВАЛА
20 липня 2020 р. м. Бровари
Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. при розгляді позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національний академічний театр російської драми імені Лесі Українки» про стягнення індексації заробітної плати та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати,-
До Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла зазначена позовна заява ОСОБА_1 .
Вказана позовна заява не відповідає вимогам законодавства та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно із ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Всупереч вищевказаним нормам чинного законодавства, до позовної заяви не надано документу про сплату судового збору.
Разом з цим, у позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що звільнена від сплати судового збору згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Так, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняютьс я позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Із позовних вимог вбачається, що окрім стягнення індексації заробітної плати, позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 776 593 (сімсот сімдесят шість тисяч п`ятсот дев`яносто три) гривні 44 копійки.
За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 дійшла висновку, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.
З огляду на викладені обставини, ОСОБА_1 не звільняється від сплати судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати.
Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір у відповідність до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме у розмірі 7765,93 грн. та надати в оригіналі докази сплати судового збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.
На підставі викладеного, та керуючись ч.1 ст.185, ст. ст. 260, 261 ЦПК України,-
Позовну заяву залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10-ти днів з дня отримання позивачем ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута.
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Н.М.Петришин