КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи №760/4684/19

Апеляційне провадження №22-ц/824/7175/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Іванченка М.М.

суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.

розглянув у в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права користування та усунення перешкод у користуванні квартирою

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва прийнятої 3 березня 2020 року в приміщенні суду під головуванням судді Букіної О.М.,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 в якому просив визнати за позивачем право користування (проживання, володіння) квартирою АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача не чинити позивачу перешкоди користуватися (проживати, володіти) квартирою.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем укладено шлюб. 25 березня 2015 року позивач подарував відповідачу квартиру АДРЕСА_1 . Вказує, що він зареєстрований у згаданій квартирі. Будь-якого іншого місця проживання він не має, тому він звернувся із даним позовом до суду.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києвавід 3 березня 2020 року провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права користування та усунення перешкод у користуванні квартирою зупинено до набрання чинності рішення у цивільній справі №760/19688/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування квартири та визнання права власності на квартиру, яка перебуває у провадженні Солом`янського районного суду м. Києва.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи є незаконними та необґрунтованими, ухвалені з порушеннями норм чинного законодавства. Зокрема зазначає, що відсутнє рішення суду,яким би позивача позбавлено право користування квартирою АДРЕСА_1 . Вказує, що законодавством не передбачено, що право користування квартирою є похідним від права власності на таку квартиру.

Від сторони відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить закрити апеляційне провадження, оскільки вимога апеляційної скарги не відповідає ст.374 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої ст.353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції зазначив, що розгляд цивільної справи про визнання права користування спірною квартирою є неможливим до вирішення позову ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування від 25 березня 2015 року укладеного між сторонами та визнання за позивачем права власності на квартиру, оскільки питання щодо визнання за позивачем права на користування спірною квартирою є похідним та має бути вирішено після розгляду справи про визнання недійсним договору дарування спірної квартири.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Згідно п.5 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Звертаючись із даним позовом до суду позивач просив визнати за ним право користування (проживання, володіння) квартирою АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача не чинити позивачу перешкоди користуватися (проживати, володіти) квартирою при цьому посилався на положення ст.ст. 60, 63, 68, 70 СК України, ч.3 ст. 368, ч.1 ст. 356, ч.1 ст. 357, ст.ст.355, 391, 392, 328 ЦК України та ст.356 ЖК України. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказував, що 25 березня 2015 року позивач подарував відповідачу вищезгадану квартиру, яка є його єдиним місцем реєстрації (об`єктом спільної сумісної власності), однак відповідач чинить і здійснює позивачу перешкоди у користуванні ним та заперечує його право проживання (вселення, користування житлом), а також заперечує його право власності на спірне майно.

Судом встановлено, що в провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа №760/19688/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування квартири та визнання права власності на квартиру.

В межах справи №760/19688/19 розглядається позов ОСОБА_1 , в якому він просить визнати недійсними договір дарування квартири АДРЕСА_1 посвідчений та зареєстрований у реєстрі 25 березня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кабаєвою А.А.за № 122, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також просить визнати за ним право власності (володіння, користування та розпорядження) на вищевказану квартиру.

У вказаній справі призначено судове засідання по суті розгляду справи.

З урахуванням викладених обставин та зважаючи на зміст позовних вимог у даній справи та у справі №760/19688/19 апеляційний суд вважає, що розгляд справи у даній справі є неможливим до розгляду справи №760/19688/19, оскільки обставини встановлені рішенням суду у цивільній справі №760/19688/19 впливатимуть на оцінку обґрунтованості заявлених у даній справі позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, на законність оскаржуваного рішення не впливають.

Тому, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, відповідає вимогам процесуального права, внаслідок чого підстав для її скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 3 березня 2020 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 3 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:

Судді: