БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 2-н/356/7/20
Справа № 356/354/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2020 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою Комунального підприємства «Житлово-побутове підприємство виконавчого комітету Березанської міської ради» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, боржник ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області надійшла заява Комунального підприємства «Житлово-побутове підприємство виконавчого комітету Березанської міської ради» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, боржник ОСОБА_1 . Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є власником квартир АДРЕСА_1 . Разом з тим, з часу набуття у власність вказаних квартир і по даний час ОСОБА_1 до КП «ЖПП» щодо укладення договору про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території не звертався, тому КП «ЖПП» оформило особовий рахунок на квартири АДРЕСА_1 , на ОСОБА_1 , як на особу, що є власником зазначеного житла. 14.01.2009 громадянину ОСОБА_1 було направлено лист з договором про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території для його підписання та повернення до КП «ЖПП», який був отриманий останнім, проте проігнорований. Разом з тим, КП «ЖПП» надає житлово-комунальні послуги боржнику на підставі Договору про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, укладеного між КП «ЖПП» та ОСОБА_1 від 01.01.2009, а також Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_2 , від 18.02.2019, укладеному згідно вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 10.06.2018 та рішення виконавчого комітету Березанської міської ради № 43 від 14.02.2019 про визнання КП «ЖПП» управителем вказаного багатоквартирного будинку. У зв`язку з несплатою боржником сум, нарахованих за спожиті житлово-комунальні послуги, станом на за період з 01.07.2017 по 01.03.2020 виникла заборгованість за особовим рахунком, що становить 11 202,88 грн. За таких обставин, просить видати судовий наказ про примусове стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь КП «ЖПП» заборгованості у вказаному розмірі, 3% річних від простроченої суми в розмірі 316,96 грн., індекс інфляції за весь час прострочення в розмірі 854,42 грн., на загальну суму 12 374,26 грн., а також судовий збір в сумі 210,20 грн.

Суд, розглянувши заяву та додані до неї матеріали, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

За змістом пунктів 1, 8 частини 1 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; а також у випадку, коли із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Так, вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу встановлені в ст. 163 ЦПК України.

У відповідності до положень пунктів 3, 4 частини 3 статті 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, а також інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

За приписами ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Як вбачається зі змісту заяви, заявником пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості за надані послуги утримання будинку та прибудинкової території, яка виникла у період з 01.07.2017 по 01.03.2020 включно.

Так, за визначенням п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2017 року, житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Аналогічно згідно положень ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Разом з тим, всупереч положенням пункту 3 частини 3 статті 163 ЦПК України, відповідного договору як належної правової підстави виникнення між заявником, як виконавцем, та боржником, як споживачем, взаємних прав та обов`язків протягом вказаного в заяві періоду, суду надано не було.

Долучений до матеріалів заяви договір про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території від 01.01.2009, на який як на підставу заявлених вимог посилається заявник, не підписаний споживачем, відтак, сторони не дійшли в належній формі згоди з усіх істотних умов договору, тому з огляду на положення ч. 1 ст. 638 ЦК України, вказаний договір не є укладеним.

Сам по собі розрахунок заборгованості за недоведеності існування між сторонами договірних відносин не може підтверджувати фактичне надання послуг та їх споживання боржником на визначених заявником умовах, а відтак слугувати доказом безспірності вимог заявника.

При цьому, з огляду на особливості наказного провадження, як форми цивільного судочинства, що споживання послуг без укладання письмового договору в силу своєї правової природи не є доказом безспірності пред`явлених вимог. Дану заборгованість не можна вважати такою, що ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі. Розмір та підстави виникнення такої заборгованості повинні встановлюватись судом в позовному провадженні.

Окрім того, Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_2 , від 18.02.2019 може стосуватись правовідносин, що виникли лише після його укладення, та не є підставою для стягнення з боржника пред`явленої заборгованості за попередній період.

Також, проаналізувавши зміст наданого суду вище Договору не додано акту приймання-передачі технічної документації на будинок, що є невід`ємним додатком 3 до договору згідно з п. 39, що не дає змоги повною мірою тлумачити зміст укладеного договору в контексті пред`явленої вимоги та вказувати на її безспірність.

Крім цього, за змістом п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, ст. 625 ЦК України вимога заявника про стягнення 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, та індексу інфляції є похідною від стягнення самої заборгованості, тому за встановлених судом обставин підстави для її задоволення відсутні.

Відтак, проаналізувавши подану заявником заяву про видачу судового наказу, суд прийшов до висновку про те, що вона подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України, а додані до заяви про видачу судового наказу письмові документи не можуть підтвердити наведені в заяві доводи, відтак, слугувати доказом виникнення та порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи вказане, у видачі судового наказу необхідно відмовити на підставі п. 1, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Щодо вимоги заявника про стягнення з боржника на його користь суми сплаченого судового збору у розмірі 210,20 грн., суд зазначає, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 164 ЦПК України, які є спеціальними нормами, що регулюють питання сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу, у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст.ст. 160-165, 352-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Житлово-побутове підприємство виконавчого комітету Березанської міської ради» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, боржник ОСОБА_1 відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим Кодексом, після усунення її недоліків.

Заявник має право звернутися в суд з тими самими вимогами у позовному провадженні.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Суддя: І. О. Капшученко