Справа № 127/2089/20
Провадження № 2/127/299/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

14.07.2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 та її представника - адвоката Горбатюка В.В.,

третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому в судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зняття арешту з майна. У позові просила суд ухвалити рішення, яким зняти арешт (припинити обтяження) з нерухомого майна, а саме з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 08.08.2007 за № 5450537 на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Вінниці від 23.07.2003 року по цивільній справі №2-4112/03 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування збитків та стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати.

Позов мотивований тим, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі також проживали та були зареєстровані на час її приватизації: її чоловік - ОСОБА_6 , син ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , невістка ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивачки ОСОБА_6 . Позивач з метою оформлення спадщини звернулася до Третьої вінницької державної нотаріальної контори. Однак згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав і на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 21.08.2019 року позивачу стало відомо, що на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Вінниці від 23.07.2003 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування збитків, було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Проте ні позивач, ні інші співвласники квартири не були залучені судом до справи, оскільки рішення в справі могло вплинути на їх права або обов`язки. Крім того, відповідно до свідоцтва на право власності на житло ОСОБА_4 на праві приватної власності належить лише 1/5 частка вказаної квартири. Відповідач ОСОБА_4 після розлучення з сином позивачки не проживає у вказаній квартирі з 1998 року, стосунків з позивачем та членами її сім`ї не підтримує та будь-яка інформація щодо її місця перебування у позивача відсутня. Позивачу також невідома особа ОСОБА_5 та її місце проживання, ніяких стосунків із вказаною особою вона не мала, позивачу невідомо, що пов`язує ОСОБА_5 із ОСОБА_4 . Наявність арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 перешкоджає позивачу та її дітям оформити спадкові права на відповідну частку в цій квартирі, що й стало підставою для її звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Горбатюк В.В. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Просили позов задовольнити в повному обсязі, судові витрати залишити за позивачем. Не заперечили щодо заочного розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до судового засідання не з`явилися, хоча про день, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причину неявки суд не повідомили. Відзив на позовну заяву від відповідачів не надходив.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили скасувати арешт квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_3 суду пояснив, що відповідач ОСОБА_4 його колишня дружина, з якою він розірвав шлюб у 2002 році. З 1998 року в спірній квартирі ОСОБА_4 не проживає і йому нічого не відомо про місце перебування чи проживання ОСОБА_4 .

Тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідачів в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач по даній справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта (а.с. 5).

Як вбачається з довідки про склад сім`ї №185 від 10.01.2020 року, виданої МКП «УК «Територія комфорту» у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_7 (онук позивача) (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 29.01.1998 року, виданого виконкомом Вінницької міської ради квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 по 1/5 частці кожному (а.с. 7).

В матеріалах справи міститься копія технічного паспорта на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

З пояснень позивача та третіх осіб в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_4 перебувала в зареєстрованому шлюбі з сином позивача - ОСОБА_3 , який було між ними розірвано у 2002 році, що підтверджується відміткою в паспорті ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 , виданого 27.07.2001 року Ленінським РО УМВД України у Вінницькій області.

Згідно відомостей Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 06.02.2020 року, які надані на запит суду щодо встановлення зареєстрованого у законному порядку місця проживання відповідача ОСОБА_4 , встановлено, що відповідач ОСОБА_4 не зареєстрована у м. Вінниці (а.с. 23).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивачки ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 8).

Третьою вінницькою державною нотаріальною конторою 08.04.2019 року заведено спадкову справу після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 08.04.2019 року (а.с. 9).

Згідно листа №554/02-14 від 12.06.2020 року Третьої вінницької державної нотаріальної контори, адресованого ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 повідомлено, що 21.08.2019 нотаріусу були надані усі документи, необхідні для отримання свідоцтв про право на спадщину, однак в процесі підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщину, відповідно до відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (інформаційна довідка № 178235668 від 21.08.2019), з`ясувалось, що на всю спадкову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , накладено арешт, що унеможливило видачу свідоцтва про право на спадщину, оскільки згідно п.п.4.17 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у разі, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Вінниці від 23.07.2003 року, розглянувши позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування збитків, в порядку забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності громадянці ОСОБА_4 (а.с. 10).

Згідно довідки Вінницького міського суду Вінницької області №06-14/2-4112/03/571/2019 від 26.12.2019 року в алфавітних покажчиках цивільних справ Ленінського районного суду м. Вінниці за 2003 рік справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування збитків зареєстровано за №2-4112/03. За відомостями обліково-статистичної картки на вищевказану цивільну справу, її матеріали 21.10.2003 року було направлено до Подільського райсуду м. Києва за підсудністю (а.с. 14).

Також з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 21.08.2019 року вбачається, що накладено арешт на квартиру в цілому за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження 5450537, зареєстровано 08.08.2007 реєстратором: Перша вінницька державна нотаріальна контора, підстава обтяження: ухвала б/н, 23.07.2003, Ленінський районний суд м. Вінниці) (а.с. 21).

Відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 11.11.2005 року по справі №2-358/05 (№2-4112/03 у Ленінському районному суді м. Вінниці) позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_8 про відшкодування збитків задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 11549,40 грн., витрати по оплаті за експертизу в розмірі 242,11 грн., витрати по оплаті допомоги адвоката в сумі 500 грн., моральну шкоду в розмірі 1500 грн., а всього 13791,51 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави держмито в сумі 123,99 грн.

На запит суду Подільським районним судом м. Києва повідомлено, що згідно акту знищення цивільних справ №2-2005 рік справа №2-358/05 (№2-4112/03 у Ленінському районному суді м. Вінниці) за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування збитків знищена у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с. 52-57).

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 вказувала, що наявність арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 перешкоджає позивачу та її дітям оформити спадкові права на відповідну частку в цій квартирі.

Згідно ст. 41 Конституції України право власності є непорушним і ніхто не може бути його протиправно позбавлений.

Стаття 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , а також померлий ОСОБА_6 не були ні сторонами, ні третіми особами по цивільній справі №2-358/05 (№2-4112/03 у Ленінському районному суді м. Вінниці) за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_8 про відшкодування збитків, для забезпечення якого ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 23.07.2003 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 . До них не пред"являлися ОСОБА_5 будь-які позовні вимоги. Доказів про цивільну відповідальність ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 перед ОСОБА_5 матеріали справи не містять.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_4 є власником лише 1/5 частки квартири АДРЕСА_2 , а не цілої квартири.

З огляду на викладене, наявність арешту в цілому на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 перешкоджає позивачу та її дітям оформити спадкові права на відповідну частку в цій квартирі, тому позов ОСОБА_1 про зняття арешту з майна підлягає до задоволення.

За клопотанням позивача судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 321, 328, 391 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати арешт (припинити обтяження) нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , який був накладений на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Вінниці від 23.07.2003 року по цивільній справі №2-4112/03 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування збитків.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем та третіми особами до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 22.07.2020 року.

Суддя: