Справа № 415/9382/19
Провадження № 2/415/444/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України м. Лисичанськ Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області із позовною заявою до Управління пенсійного фонду України м. Лисичанськ Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що до 2014 року мати позивача ОСОБА_2 , 1935 року народження перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України м. Стаханов, Луганської області.

З 2014 року вона була поставлена на облік до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанськ Луганської області, де і отримувала пенсію до березня 2015 року.

Однак у зв`язку з поганим станом здоров`я вона вимушена була повернутися до іншого постійного міста мешкання, а саме м. Кадіївка, Луганської області та виплату пенсії УПФУ м. Лисичанськ було припинено. ,

27 грудня 2018 року мати позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. На день її смерті залишилася сума недоотриманої нею пенсії.

07.03.2019 після звернення до суду, позивач отримала свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , 15.07.2019 вона отримала свідоцтво про право на спадщину №111 видане приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Луганськ області Рибоваловою О.В., яка складається з недоотриманої пенсії в сумі 62091,52 грн.

Після цього вона звернулася до УПФУ в м. Лисичанськ із заявою щодо виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, до якої додала відповідні документи.

21.08.2019 через центральне відділення «Укрпошта» в місті Лисичанську м перераховано грошові кошти (сума недоотриманої пенсії) в розмірі 55037,85 грн. Однак залишилось недоотримані грошові кошти у розмірі 7053,67 грн.

Тому вона звернулася зі скаргою до Управління пенсійного фонду України м. Лисичанськ Луганської області, на що отримала письмову відповідь №8518/02-32 18.09.2019 про те що відповідно до вимого ст. 49 та 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплати недоотриманої пенсії відбулося 17.07.2019, то за три роки з моменту звернення.

Такі дії відповідача призвели до неправомірної відмови у виплаті позивачу як спадкоємця недоотриманої пенсіонером пенсії за спірний період, що є недопустимим.

На підставі викладеного та після уточнення позовних вимог просила суд, визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в місті Лисичанська Луганської області щодо виплати не в повному обсязі сум пенсії померлого пенсіонера ОСОБА_1 , а також зобов`язати Управління пенсійного фонду України в місті Лисичанськ Луганської області виплатити недоотриману суму пенсії померлого пенсі заборгованість з виплати пенсії за минулий час з урахуванням (доплат, надбавок, перерахунків) ОСОБА_1 у розмірі 7053,67 грн., а також стягнути судовий збір.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

26.11.2019 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/9382/19 було відкрито провадження у цій цивільній справі (а.с.25).

18.12.2019 року відповідачем наданий відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову у повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутністю.

У відзиві відповідача зазначив, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_3 , яка перебувала на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, як внутрішньо-переміщена особа за матеріалами електронної пенсійної справи.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла.

Порядок виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера встановлений статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Аналогічна норма зазначена у статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Розмір недоотриманої пенсії було нараховано відповідно до вимог статті 46 Закону за три роки до дня звернення.

Таким чином, Відповідач діяв відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», норми якого е чинними, неконституційними не визнавалися.

Також, слід зазначити, що у відповіді на запит приватного нотаріуса (вих. № 6209/02-32 від 07.07.2019) відповідач наголошував, що розмір недоотриманої пенсії може бути зменшено в залежності від дати звернення спадкоємців до органів ПФУ. Таким чином, позивачка була повідомлена заздалегідь про норми чинного законодавства і вважають її вимоги необґрунтованими.

Просили суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити (а.с.30).

19.12.2019 року позивачем надане письмове клопотання, в якому вона просить розглядати справу без її участі (а.с.35).

26.12.2019 року позивач надала відповідь на відзив відповідача, де зазначає, що аргументи відповідача є необґрунтованими та непереконливими (а.с.36-37).

08.04.2020 року позивач надала до суду копію свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.51-52).

06.07.2020 року позивач надала заяву про уточнення позовних вимог (а.с.67-69).

22.07.2020 року відповідачем надано клопотання, в якому просять розглянути справу без участі їх представника, відзив на позовну заяву підтримують в повному обсязі.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що відповідач неправомірно обмежує права позивача, як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала письмове клопотання, в якому просила суд розглянути справу за її відсутністю.

Представник відповідача Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанськ Луганської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду відзив на позовну заяву, письмове клопотання, в якому просив розглядати справу без участі їх представника, в позові просили відмовити.

Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 07.03.2019 р., виданого Кадіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у віці 83 років, в м. Алмазна м. Кадіївка, про що зроблено відповідний актовий запис №37.

Згідно з свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Рибоваловою О.В. за реєстром №1110 від 15.07.2019 р., спадкова справа №17/2019 посвідчує, що спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її донька ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з недоотриманої пенсії в сумі 62091,52 грн., яка належала спадкодавцеві згідно з довідки №6209/02-32, виданої УПФУ в м. Лисичанську Луганської області 04.07.2019 року (а.с.52, 68).

Згідно з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №56149730 від 15.05.2019 р., наданого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Рибловаловою О.В. спадкова справа номер у нотаріуса 17/2019. Спадкодавець ОСОБА_2 (а.с.11).

Згідно з листа УПФУ в м. Лисичанськ Луганської області №8518/02-32 від 18.09.2019 р. звернення за виплатою недоотриманої пенсії відбулося 17.07.2019 р., тому розмір недоотриманої пенсії було нараховано відповідно до вимог ст. 46 Закону за три роки до дня звернення (а.с.14).

Згідно з службового чеку №ПН 55 від 21.08.2019 р. службова видача виплати пенсії у сумі 55037,85 грн. (а.с.12)

Мотивувальна частина

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали (ч.1). У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч.3).

Недоотримана ОСОБА_1 за життя пенсія в сумі 62091,52 грн. після її смерті увійшла до складу спадщини, право власності на яку в порядку спадкування за законом набув позивач.

Свідоцтво про право на спадщину за законом, яким посвідчено право власності позивача на спірні грошові суми, в розумінні ст. 66 Закону України «Про нотаріат» є процесуальним нотаріальним актом, який засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців, тобто правовстановлюючим документом.

За приписами статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1). Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2).

Проте положення ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на які посилається відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, якими передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки зазначена норма регулює правовідносини органу, що призначає і виплачує пенсію, з пенсіонером, а не правовідносини з отримання спадщини.

Підставою отримання спадкоємцями суми недоотриманої спадкодавцем за життя пенсії є відповідне свідоцтво про право на спадщину.

Так, відповідно до п.2.26. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, - для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини,у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або вразі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію,в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Зазначені вище вимоги позивачем були виконані.

Свідоцтво позивача на спадщину за законом після смерті матері є чинним, його зміст ніким не оспорений.

Набута позивачем в порядку спадкування грошова сума у розмірі 7053,67 грн. до тепер відповідачем їй не виплачена.

Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна.

Отже, перевіривши час і місце відкриття спадщини після смерті, встановивши склад спадкового майна, суд вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, окрім цього визнанні відповідачем, за таких обставин суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України м. Лисичанськ Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, підлягає задоволенню повністю.

Тож право власності позивача має бути захищено шляхом стягнення з відповідача спірної грошової суми, позов задоволений у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 0.0..1 від 20.11.2019 року про сплату судового збору в сумі 768,40 грн.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 321, 1216, 1227, ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України м. Лисичанськ Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

Визнати дії Управління пенсійного фонду України в місті Лисичанська Луганської області щодо виплати не в повному обсязі сум пенсії померлого пенсіонера ОСОБА_1 протиправними.

Зобов`язати Управління пенсійного фонду України в місті Лисичанськ Луганської області виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії померлого пенсіонера ОСОБА_3 у розмірі 7053 (сім тисяч п`ятдесят три) гривні 67 копійок.

Стягнути з Управління пенсійного фонду України в місті Лисичанськ Луганської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, місце знаходження якого за адресою: вул. Сосюри, буд. 347, м. Лисичанськ, Луганська область, 93113, Україна, .

Повний текст судового рішення складено 22.07.2020.

СУДДЯ Ю. О. КАЛМИКОВА