ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/4972/19 Номер провадження 22-ц/814/1578/20Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О. С. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Бондаревської С.М., Пилипчук Л.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 листопада 2019 року, ухвалене без участі сторін під головуванням судді Предоляк О.С.,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила суд стягнути з відповідача на її користь половину понесених додаткових витрат, які пов`язані з особливими обставинами доньки ОСОБА_3 у розмір 5142 гривні 65 копійок.

Підстави позову вмотивовувала тим, що рішенням суду з відповідача стягнуті на її користь на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти а розмір ј частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

На даний час донька відвідує дошкільний навчальний заклад ясла садок №57 Кременчуцької міської ради Полтавської області, за який у період з лютого 2018 року по червень 2019 року сплачено 4765 гривень 30 копійок.

Окрім цього, ОСОБА_3 відвідує мовні курси з вивчення англійської мови, за відвідування яких у період з січня- по липень сплачено 5150 гривень. Понесла витрати на відвідування секції з ковзання на роликах, за які сплачено 370 гривень.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2675 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

З даним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені в ньому висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи.

Вказує на те, що суд першої інстанції невірно надав оцінку фактичним обставинам справи, оскільки він щомісячно сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі який перевищує прожитковий мінімум, визначений на утримання дитини такого віку. Внаслідок цього позивач має можливість за рахунок отримуваних аліментів сплачувати і витрати, пов`язані з відвідуванням донькою гуртків та спортивних секцій.

Заперечує проти висновків місцевого суду в тій частині, що заявлені позивачем додаткові витрати пов`язані з особливими обставинами, оскільки не стосуються розвитку особливих здібностей дитини, а свідчить про намір батьків надати дитині всебічний розвиток.

Окрім цього, надані позивачем копії квитанцій, видані ФОП ОСОБА_6 а послуги з англійської мови не містять ані штампу, ані печатки відповідного навчального центру.

Вважає, що суд при ухваленні рішення не дослідив чи має відповідач можливість сплачувати додаткові витрати на утримання дитини. Вказує на те, що на даний час він офіційно не працевлаштований. Однак свої зобов`язання по сплаті аліментів виконує сумлінно, заборгованості не має.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду судом апеляційної інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено , що сторони у справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12 квітня 2018 року в справі №524/1142/18 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття..

Частково задовольняючи, суд першої інстанції взяв до уваги надані позивачем докази щодо додаткових витрат на утримання доньки, пов`язані з відвідуванням мовних курсів у мовному центрі «English club», секції з метою фізичного розвитку дитини, та виходив з доведеності позовних вимог в цій частині.

Апеляційний суд, не погоджується з висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовуються нормами Сімейного кодексу України.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Таким чином, дитині, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини.

В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

З матеріалів справи вбачається, що у підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 надала квитанції ФОП ОСОБА_6 , які лише містять призначення оплати послуг з англійської мови, і не вказують на особу, яка отримала цю послугу.

Також позивачем не надано договору чи іншого належного доказу, який би підтверджував факт навчання малолітньої доньки сторін ОСОБА_4 у період з січня по липень 2019 року у навчальному центрі «English club».

Жодних доказів про те, що ФОП ОСОБА_6 здійснює свою підприємницьку діяльність в мовному центрі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » матеріали справи не містять.

З урахуванням цього, надаючи оцінку цим розрахунковим документам, апеляційний суд приходить до висновку про те, що вони не доводять у повній мірі фактичних обставин, на які посилається позивач.

Окрім цього, позивач зазначала, що з метою фізичного розвитку доньки ОСОБА_3 відвідувала заняття у секції «Criss cross», на що нею було витрачено 370 гривень.

Згідно з вимогами ст. 12, 49, 64, 81, 89 ЦПК України особа, яка бере участь в справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 ЦПК України. Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

У відповідності з вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може гуртуватися на припущеннях.

Надані ОСОБА_1 докази не вказують на те, що витрати з навчання англійської мови та відвідування роледрому пов`язані з розвитком особливих здібностей дитини.

Жодна зі сторін, в ході судового розгляду справи клопотань про витребування будь-яких доказів не заявляли. За власною ініціативою апеляційний суд не вправі здійснювати витребування доказів.

Таким чином висновки місцевого суду, не підтверджені належними доказами, мають характер припущення, що не відповідає зазначеним вище нормам матеріального та процесуального права.

В цій частині доводи апелянта є слушними та спростовують висновки місцевого суду про необхідність задоволення позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).,(Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги спростували висновки місцевого суду в частині задоволення позовних вимог та знайшли своє підтвердження в ході перегляду рішення судом апеляційної інстанції, з підстав, викладених вище.

Відповідно до п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про скасування заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 листопада 2019 року, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на відвідування мовних курсів та роледрому. В іншій частині рішення суду необхідно залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат також підлягає скасуванню. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді першої інстанції необхідно віднести за рахунок держави.

З тих підстав, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 листопада 2019 року, скасувати в частині задоволення позовних вимог та розподілу судових витрат.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відвідування мовних курсів та відвідування роледрому відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Судові витрати за розгляд справи судом апеляційної інстанції, понесені ОСОБА_2 , в сумі 1152 грн. 60 коп. компенсувати за рахунок держави на користь ОСОБА_2 у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя : П.С. Абрамов

Судді: С.М. Бондаревська

Л.І. Пилипчук