Номер справи 237/6364/19
Номер провадження 2/237/455/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10.06.20 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Кучко Я.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Махно Ю.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Курахове Мар`їнського району Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Мар`їнського районного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 рокупомер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, будинок розташований в с. Ізмайлівка, Мар`їнського району, Донецької області, який належав ОСОБА_4 на підставі договору дарування. Відповідно до заповіту від 10.08.1987 року ОСОБА_4 заповідав належний йому будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 своїй доньці ОСОБА_5 . Позивач прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, оскільки спільно мешкала зі ОСОБА_4 з 1976 року і по день його смерті. При зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину позивач отримала відмову у зв`язку з ненаданням документів, які підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 10.12.2019 року було відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 20.03.2020 року підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання 10.06.2020 року не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у встановлений законодавством строк та порядок. Представник позивача у судовому засіданні просила не здійснювати фіксування судового в порядку ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторони відповідача та зменшити розмір позовних вимог, а саме виключити вимогу про визнання права власності за ОСОБА_4 .

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання 10.06.2020 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановлений законодавством строк та порядок.

Представник третьої особи Новоселидівської сільської ради у судове засідання не з`явився, від третьої особи на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника та відсутність заперечень по позовній заяві.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві.

Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмайлівка, Мар`їнського району Донецької області.

Як вбачається з копії договору дарування від 12 квітня 1962 року ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_4 домоволодіння розміром 7м х 9м, яке знаходиться на території с. Ізмайлівка Ново-Селидівської сільської ради, Селидівського району Донецької області, вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,28 га.

В матеріалах справи наявна копія технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1 , копія технічного паоспрту видана на ім`я ОСОБА_4 .

Згідно копії довідки-характеристики з Селидівського бюро технічної інвентаризації за № 306 від 10 березня 1995 року житловий будинок АДРЕСА_1 в бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим номером 66 за ОСОБА_4 , документи, на підставі яких підтверджується право особистої власності договір дарування, виданий Новоселидівською сільською радою 12 квітня 1962 року.

Копією заповіту від 10 серпня 1987 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Новоселидівської сільської ради народного депутата Мар`їнського району Донецької області Козолуп Н.С., ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповів ОСОБА_5 будинок з надвірними прибудовами, розташований в АДРЕСА_1 .

З копії довідки виконавчого комітету Селидівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області від 8.01 за № 510 вбачається спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла ОСОБА_2 шляхом постійного проживання в спадковому будинку з 1976 року по момент надання довідки.

Постановою від 22 листопада 2019 року державний нотаріус відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою відмови у вчиненні нотаріальної дії є те, що ОСОБА_2 не надала документи, які підтверджують право власності ОСОБА_4 на вказане майно.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками вказано: батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_7 .

Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_8 та ОСОБА_5 уклали шлюб ІНФОРМАЦІЯ_3 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_9 .

Отже, судом встановлено та підтверджено документально, що позивач ОСОБА_2 є рідною донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 .

До правовідносин щодо спадкування спірного майна після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 підлягають застосуванню норми ЦК УРСР 1963 року, оскільки вони виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року.

Частинами першою та другою статті 524 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно із статтею 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до статті 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Копією заповіту, наявного в матеріалах справи, підтверджується, що на випадок своєї смерті ОСОБА_4 заповів належний йому на праві власності згідно договору дарування житловий будинок АДРЕСА_1 своїй доньці ОСОБА_5 .

Згідно зі статтею 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно до статті 549 ЦК УРСР діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном та (або) подання нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, для встановлення тієї обставини, з якою стаття 549 ЦК Української РСР пов`язувала факт прийняття спадщини, необхідно встановити, чи фактично такий спадкоємець вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Пунктом 113 Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 07 липгня 1994 року за № 152/361 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним.

Факт вступу в спадщину в порядку ст. 549 ЦК УРСР шляхом фактичного вступу в володіння спадковим майном підтверджується копією довідки виконавчого комітету Селидівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області від 8.01 за № 510 згідно якої ОСОБА_2 постійно проживала в спадковому будинку з 1976 року по момент надання довідки.

З огляду на викладене, викладені обставини дають суду підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі та встановлення факту прийняття спадщини, визнання за позивачем права власності на майно померлого в порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом задовольнити.

Встановити факт прийнятя спадщини громадянкою України ОСОБА_2 , яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_4 .

Визнати в порядку спадкування за заповітом за громадянкою України ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 право власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку «А-1» житловою площею 35, 2 кв.м, підсобною площею 12,4 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я.Ю.Кучко