У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

Справа №377/383/20

Провадження №2-н/377/59/20

15 липня 2020 року суддя Славутицького міського суду Київської області Малишенко Т.О., розглянувши заяву Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, -

У С Т А Н О В И В :

До суду надійшла заява в якій заявник просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 25 червня 2020 року в розмірі 52 282,64 гривні та суму сплаченого судового збору у розмірі 210,20 гривень.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу з таких підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог цього Кодексу.

07 липня 2020 року суд відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України звернувся до управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача.

Як вбачається з довідки управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, яка надійшла на адресу суду 15 липня 2020 року, відповідач зареєстрований за іншою адресою, вказаною в заяві про видачу судового наказу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Як вбачається із вищезазначеної заяви про видачу судового наказу

і поданих документів вбачається спір про право, що за правилами п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, є підставою для відмови у видачі судового наказу, відповідно заявлений спір має бути вирішений у порядку позовного провадження, а тому у видачі судового наказу з приводу заявлених вимог необхідно відмовити.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право є підставою для відмови у видачі судового наказу за заявою про видачу судового наказу, якщо з доданих документів вбачається пропуск позовної давності; така вимога може бути розглянута тільки у позовному провадженні.

До матеріалів заяви про видачу судового наказу долучено розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у ОСОБА_1 виникла у період з 28.10.2014 року по 25.06.2020 року включно, тому трирічний строк встановлений законом фактично сплинув 28.10.2017 року, однак з заявою до суду про видачу судового наказу представник КП УЖКГ в особі директора Тушева Д.В. звернувся лише 03.07. 2020 року, тобто з пропуском строку, встановленого законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

У зв`язку з тим, що з наданих заявником документів вбачається пропуск строку позовної давності, та враховуючи неможливість часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, вимога щодо стягнення заборгованості за надані комунальні послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 25.06.2020 року в розмірі 52282,64 гривні не може бути визнана судом безспірною та як наслідок цього, не підлягає розгляду у порядку наказного провадження.

Таким чином, заявник звернувся з вимогою про стягнення заборгованості за період за межами позовної давності.

Крім цього, до матеріалів заяви не долучено документів, які підтверджують те, що ОСОБА_1 є єдиним власником квартири АДРЕСА_1 .

Вказані обставини перешкоджають розгляду справи в порядку наказного провадження.

В даному випадку із поданої заяви про видачу судового наказу і доданих документів вбачається спір, що за правилами п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України, є підставою для відмови у видачі судового наказу, відповідно заявлений спір має бути вирішений у порядку позовного провадження, а тому суд вважає за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч.1 ст.165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою вимогою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленого за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 163-166 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського Апеляційного суду через Славутицький міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. О. Малишенко