провадження №: 4-с/752/132/20
У Х В А Л А

Іменем України

12.06.2020 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Мазур Ю.Ю.,

з участю секретаря Воробйова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії і рішення старшого державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Андрієвської Ірини Олексіївни, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Луєнко Ю.В. звернувся до суду зі скаргою дії і рішення старшого державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Андрієвської Ірини Олексіївни, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», в якій просить скасувати визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 60916840 від 23.12.2019 року, винесену старшим державним виконавцем Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Андрієвською Іриною Олексіївною, якою відкрито виконавче провадження № 60916840 з виконання виконавчого листа № 2/752/1664/16, виданого 28.10.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 боргу у сумі 1827,00 грн на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та стягнуто з боржника 182,70 грн виконавчого збору і витрати виконавчого провадження; визнати неправомірною та скасувати постанову про арешт майна боржника № 60916840 від 23.12.2019 року, винесену старшим державним виконавцем Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Андрієвською Іриною Олексіївною у виконавчому провадженні № 60916840 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/752/1664/16, виданого 28.10.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва, якою накладено арешт на все майно ОСОБА_1 ; зобов`язати Ніжинський міськрайонний відділ держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області повернути ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» виконавчий лист № 2/752/1664/16, виданий 28.10.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 боргу у сумі 1827,00 грн.

Свою скаргу заявник обґрунтовує тим, що 28.10.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва було видано чотири виконавчі листи № 752/13945/15-ц, на підставі яких 23 грудня 2019 року державним виконавцем Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Андрієвською Іриною Олексіївною було відкрите виконавче провадження № 60916840 та винесено постанову про арешт майна ОСОБА_1 від 23 грудня 2019 року. Скаржник вважає, що строк пред`явлення вищевказаного виконавчого листа до виконання розпочався 30 вересня 2016 року та закінчився 30 вересня 2019 року, тому зауважує, що всупереч вимогам закону, стягувач пред`явив виконавчий лист до виконання, тобто після спливу трирічного строку на примусове виконання судового рішення.

Враховуючи зазначене скаржник вважає, постанову про відкриття виконавчого провадження № 60916840 від 23.12.2019 року та постанову про накладення арешту на все майно скаржника неправомірними та просить їх скасувати.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.01.2020 року відкрито провадження у справі.

Скаржник в судове засідання не з`явився, свого представника не направив, про час, дату та місце розгляду скарги повідомлений в установленому законом порядку.

Старший державний виконавець Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Андрієвська І.О. надала відзив на скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні скарги, з підстав викладених у відзиві. Також зазначила, що просить розгляд скарги проводити за її відсутності.

Представник заінтересованої особи ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в судове засідання не з`явився, свого представника не направив, про час, дату та місце розгляду скарги повідомлений в установленому законом порядку.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, тому суд вважає за можливе розглянути скаргу.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13.05.2016 року залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29.09.2016 року та постановою Верховного Суду від 20.06.2018 року у цивільній справі № 752/13945/15-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 борг у сумі 7517,80 доларів США, прострочену заборгованість за процентами кредиту у розмірі 1644,75 доларів США, пеню у розмірі 41633,45 грн, три проценти річних від суми прострочення по кредиту та процентах у розмірі 14929,71 грн, судовий збір у розмірі 1827,00 грн на користь ПАТ «Родовід Банк» за кредитним договором № 37.3/АА-00053.08.2 від 03.07.2008 року.

На виконання вищезазначеного судового рішення, яке набрало законної сили 29.09.2016 року, Голосіївським районним судом м. Києва 28.10.2016 року було видано чотири виконавчі листи.

У подальшому між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» був укладений договір відступлення права вимоги № 16 від 29.05.2019 року, відповідно до умов якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 37.3/АА-00053.08.2 від 03.07.2008 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.11.2019 року у справі № 752/13945/15-ц задоволено заяву ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», замінено стягувача ПАТ «Родовід Банк» на ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

19.12.2019 року за вх. № 18755 на примусове виконання до Ніжинського міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надійшов виконавчий лист № 752/13945/15-ц, провадження № 2/752/1664/16-ц, виданий Голосіївським районним судом м. Києва від 28.10.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 1827,00 грн на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону № 1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу - згідно виконавчого документа місце проживання боржника: АДРЕСА_1 .

Згідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

В п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зазначено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як встановлено судом, вищевказаний виконавчий документ предявлено для примусового виконання до Ніжинського МР ВДВС повторно, що випливає з відміток державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу на звороті виконавчого документа на примусове виконання підтверджується також відомостями з Автоматизованої системи виконавчих проваджень (спецрозділ): виконавчий лист № 2/752/1664/16 від 28.10.2016 повернуто стягувачу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» в межах ЄДРВП 53160768.

Таким чином, строк пред`явлення вищевказаного виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його останнього повернення - 21.12.2016 року, з чого випливає, що стягувач не пропустив строк, як про це стверджує представник скаржника встановлений законом строк повторного пред`явлення виконавчого листа № 2/752/1664/16 від 28.10.2016, оскільки останній закінчується 21.12.2019 року.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час повернення виконавчого документа стягувачу, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Враховуючи зазначене, державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а також постанову про стягнення з боржника виконавчого збору та постанову про арешт майна боржника.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. Тобто, після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (тримання стягувачем повідомлення про відмову у прийнятті виконавчого документа до виконання). Таким чином, повідомлення про відмову у прийнятті виконавчого документа до виконання не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання у межах строку, встановленого ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо винесення постанови про арешт майна боржника № 60916840 від 23.12.2019 року, то державним виконавцем 13.03.2020 року постановою про виправлення помилки у процесуальному документі було внесено зміни у постанову про арешт майна боржника № 60916840 від 23.12.2019 року - доповнено пунктом «накласти арешт на майно боржника у межах звернення суми стягнення - 1827,00 грн.».

Згідно вимог ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням викладеного суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає, так як постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60916840 від 23.12.2019 року старшим державним виконавцем Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Андрієвською Іриною Олексіївною винесено законно, а вимоги скаржника щодо визнання неправомірною та скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 60916840 від 23.12.2019 року, постанови про арешт майна боржника ВП № 60916840 від 23.12.2019 року є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії і рішення старшого державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Андрієвської Ірини Олексіївни, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ю.Ю. Мазур