Єдиний унікальний номер 725/4402/16-ц
Номер провадження 2/725/551/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2020 року м. Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Федіна А.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 16.07.2020 року скасовано ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.02.2020 року про закриття провадження у вказаній справі та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції і відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2020 року передано для розгляду судді Федіній А.В.

Як вбачається з матеріалів справи у вересні 2016 року адвокати Саламандик А.І. та Сандуляк А.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулись до суду з вище вказаним позовом, який було задоволено заочним рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 06.12.2016 року та стягнуто з відповідача на користь позивача борг за договором позики від 16.09.2014 року в сумі 260725 грн., вирішено питання про судові витрати.

Вказане заочне рішення набрало законної сили та було звернуто до виконання, натомість 09.04.2019 року переглянуто судом та скасовано з призначенням справи до судового розгляду.

В ході примусового виконання вказаного заочного рішення позивач ОСОБА_1 в інтересах якої діяла адвокат Сандуляк А.В. звертались до суду з скаргою на бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області та старшого державного виконавця Федоряк О.В., яка була розглянута по суті Першотравневим районним судом м. Чернівці в складі головуючої судді Федіної А.В. та ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14.11.2018 року, яка залишена без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 09.01.2019 року, в задоволені скарги відмовлено.

Відповідно до листа Вищої ради правосуддя від 05.08.2019 року №29201/о/9-19 ОСОБА_1 двічі, а саме 28.12.2018 року та 13.03.2019 року, зверталась до Вищої ради правосуддя з дисциплінарними скаргами на дії судді Першотравневого районного суду м.Чернівці Федіної А.В. по справі №725/4402/16-ц за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, ухвалами членів 2 ДП від 27.03.2019 року №2305/0/18-19 та 1 ДП від 08.04.2019 року №2641/0/18-19 вказані скарги залишено без розгляду та повернуто скаржнику.

12.04.2019 року ОСОБА_1 померла та до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернувся її син ОСОБА_3 в інтересах якого діють адвокати Саламандик А.І. та Сандуляк А.В., які звернулись до суду з клопотанням про залучення сина ОСОБА_1 в якості правонаступника позивача в рамках судового розгляду даного спору.

Так, згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Так, розгляд справи незалежним та неупередженим судом є принципом забезпечення права на справедливий суд в контексті положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України, а тому будь-які сумніви щодо неупередженості судді мають оцінюватись з точки зору розумного сумніву.

Виходячи із практики ЄСПЛ поняття безсторонності судді, його неупередженості чи прихильності, має вирішуватися не лише зі сторони правових переконань професійних суддів, але й можливих висновків стороннього спостерігача з врахуванням певних обставин кожної конкретної справи.

За таких обставин, вирішуючи питання про прийняття вище вказаної цивільної справи до свого провадження, приходжу до висновку про наявність підстав для заявлення самовідводу з метою виключення у правонаступника позивача, а також інших учасників процесу сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості судді, при вирішенні даного спору по суті, з урахуванням того, що суддею Федіною А.В. при вирішенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця надавалась оцінка ряду доказів, які можуть мати значення для предмету доказування у даній справі, а також позивач ОСОБА_1 саме в рамках даної справи оскаржувала дії судді Федіної А.В. до Вищої ради правосуддя.

Згідно ч. 1,2, 9 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Таким чином, з метою дотримання прав учасників процесу на гарантований законом безпосередній, справедливий судовий розгляд, усунення в них будь-яких сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості судді, заявлений самовідвід слід задовольнити.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.33, 34, 36, 39, 40, 41, 258, 259, 260, 268, 353, 354, 355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Матеріали справи № 725/4402/16-ц спрямувати в канцелярію Першотравневого районного суду м. Чернівці для повторного автоматизованого розподілу між суддями.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна