Справа № 453/446/20
№ провадження 2/453/229/20
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
(заочне)

09 липня 2020 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого-судді Курницької В.Я.,
за участі секретаря судового засідання Трембач М.М.,
представника позивача Микитин О.Ю.,
представника третьої особи - Служби у справах дітей Сколівської районної державної адміністрації Львівської області Коциби Р.Б.,
представника третьої особи -Районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Сколівської районної державної адміністрації Чудійовича І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Сколівської райдержадміністрації в інтересах дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб Служби у справах дітей Сколівської райдержадміністрації, Районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Сколівської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в:

06.04.2020 року Орган опіки та піклування Сколівської райдержадміністрації звернувсяв інтересах дитини ОСОБА_1 до Сколівського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дочки ОСОБА_1 та стягувати зі ОСОБА_1 аліменти на користь малолітньої дочки ОСОБА_1 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач - ОСОБА_1 - є батьком малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а свого батьківського обов`язку не виконує. Так, згідно з листом, надісланим з Будинку дитини № 2 м. Львова, з моменту поступлення дитини у заклад, батько жодного разу доньку не відвідав. Відповідач скерований на військову службу за контрактом у військову частину НОМЕР_1 , проте згідно з листом військової частини від 20.02.2020 року, ОСОБА_1 вважається таким, що самовільно залишив військову частину.

Відповідач не цікавиться дитиною, не надає жодних коштів, самовільно усунувся від виховання власної доньки. Просить на підставі ст. ст. 164-166 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» позов задоволити.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 04.05.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування Сколівської райдержадміністрації в інтересах дитини ОСОБА_1 , до ОСОБА_1 за участі третіх осіб Служби у справах дітей Сколівської райдержадміністрації, Районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді Сколівської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.05.2020 року.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 16.06.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на09.07.2020 року.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 - в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоч належним чином був повідомлений про розгляд справи на 26.05.2020 року, 16.06.2020 року та 09.07.2020 року. Окрім того, відповідач відзив на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм ЦПК України, до суду не подавав, а також, не подавав заяви про визнання ним позовних вимог позивача, незважаючи на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 04.05.2020 року. Беручи до уваги наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, проти чого не заперечив представник позивача.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Сколівської районної державної адміністрації Львівської області Коциба Р.Б. просив позов задоволити. Додатково зазначив, що батько не виявив бажання зайнятися вихованням дитини.

Представник третьої особи- Районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Сколівської районної державної адміністрації - Чудійович І.Я. поданий позов підтримав, вказав, що батько з народження дитини не бере участь у її житті, не цікавиться дочкою, ухиляється від її виховання.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані займатися вихованням дитини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини ( ч.ч.1, 2 ст. 155 СК України).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 11.07.2017 року. Матір`ю ОСОБА_1 записана ОСОБА_3 .

Заочним рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 15.01.2019 року (справа № 453/1108/18) ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав відносно її дочки ОСОБА_1 .

Розпорядженням Сколівської районної державної адміністрації № 60 від 04.03.2020 року надано згоду на позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітньої дочки ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку Служби у справах дітей Сколівської районної державної адміністрації від 27.02.2020 року № 02/14-398 та рішення комісії з питань захисту прав дитини Сколівської районної державної адміністрації «Про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно дочки» від 28.02.2020 року № 3 відповідача доцільно позбавити батьківських прав.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»).

Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»).

Суд враховує, що процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167).

Зокрема, відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої).

Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач з народження дочки з нею не спілкується, матеріально не утримує, заходів до спілкування та турботи не приймає.

Проте, держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Савіни проти України»).

Разом з тим, в судовому засіданні не встановлено наявності у відповідача реальних і об`єктивних перешкод для спілкування з дитиною при його бажанні, він не вживав заходів для забезпечення своєї участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, не звертався в правоохоронні органи для встановлення її місця проживання, до органу опіки та піклування чи до суду з вимогами про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку такого спілкування та надання дитині матеріальної допомоги. Такі обставини свідчать про його небажання брати участь у вихованні дитини.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності суд вважає, що відповідача, який без поважних на те причин не виявляє щодо власної дитини батьківського піклування, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, слід позбавити батьківських прав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини: не цікавиться її розвитком, здоров`ям, життям та потребами, тому з метою захисту прав та інтересів дитини є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців (відповідно до ст. 182 СК України), суд вважає необхідним стягати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, щомісячно, починаючи з 06.04.2020 року і до досягнення нею повноліття.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави за пред`явлення двох позовних вимог про позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів на дитину.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 164-166, 180 СК України, ст. ст. 4-5, 12-13, 56, 81, 89-90, 95, 141, 258-259, 264-265, 268, 280-281 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов Органу опіки та піклування Сколівської райдержадміністрації задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь його малолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.04.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 4 204 грн. (чотири тисячі двісті чотири) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач: Орган опіки і піклування Сколівської районної державної адміністрації Львівської області; місцезнаходження: 82600, Львівська область, м. Сколе, м-н Незалежності, буд. 1; код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 04056397.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання: 82652, Львівська область, Сколівський район, с. Лавочне; реєстраційний номер облікової картки платника податків: невідомий.

Третя особа: Служба у справах дітей Сколівської районної державної адміністрації Львівської області; місцезнаходження: 82600, Львівська область, м. Сколе, м-н Незалежності, буд. 1; код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: відсутній.

Третя особа: Районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Сколівської районної державної адміністрації Львівської області; місцезнаходження: 82600, Львівська область, м. Сколе, м-н Незалежності, буд. 1; код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: відсутній.

Повний текст рішення складено 20.07.2020 року.

Головуючий суддя В.Я. Курницька