Провадження № 2/537/731/2020
Справа № 537/2382/20
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.2020 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Маслій М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем ОСОБА_3 28 серпня 2009 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №692.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 28 серпня 2009 року між ним та відповідачем ОСОБА_3 було укладено шлюб, який зареєстровано у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №692. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що спільне подружнє життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, подружжя має різні погляди на життя, а відтак збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу дитина проживатиме з відповідачкою. За викладених обставин позивач і звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надав до суду клопотання, згідно якого просив суд розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надала до суду клопотання, згідно якого просила суд розглянути справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « ОСОБА_5 ».

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі поданих ними клопотань та письмових матеріалів справи.

Приймаючи до уваги клопотання позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 , вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

Шлюб між сторонами у справі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 28 серпня 2009 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №692, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , а також відміткою в паспорті відповідача серії НОМЕР_2 .

Сторони від шлюбу мають малолітню дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 12 лютого 2010 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області.

Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбно - сімейних відносин не підтримує, фактично шлюбні стосунки припинені.

Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, подружжя не має наміру щодо поновлення сімейних стосунків.

Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін; приймаючи до уваги думку відповідача, яка позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнала, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_2 бажає залишити прізвище, набуте у шлюбі, - « ОСОБА_5 ».

Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За викладених обставин, оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового, сплаченого ним при подачі позову до суду згідно квитанції за кодом: 2023-3431-0440-0962 від 16 липня 2020 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи, а також стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_2 сплачений ним судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 141, 265 Цивільного процесуального кодексу України, частиною 3 статті 105, статтями 110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 28 серпня 2009 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №692, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - розірвати.

Залишити ОСОБА_2 прізвище, набуте у шлюбі, « ОСОБА_5 ».

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у місті Кременчуці Полтавської області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із державного бюджету 50 відсотків судового збору, що складає 420 грн. 40 коп., сплаченого ним при подачі позову до суду 16 липня 2020 року згідно квитанції за кодом: 2023-3431-0440-0962 на розрахунковий рахунок №UА6016010, отримувач УК у місті Кременчук, код отримувача 37965850, МФО отримувача 899998, банк отримувача Казначейство України, призначення платежу судовий збір.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у місті Кременчуці Полтавської області виконати ухвалу суду про повернення витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на оплату судового збору в розмірі 420 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя : Д.О. Зоріна