Справа № 544/763/20
пров. №2-н/544/58/2020
У Х В А Л А

іменем України

22 липня 2020 року суддя Пирятинського районного суду Полтавської області Ощинська Ю.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з заявою про видачу судового наказу і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Статтею 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У разі заявлення вимоги, яка не відповідає вимогам 161 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Таким чином, заявлена заявником вимога про стягнення з боржника аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, в ј частини заробітку (доходу) платника аліментів не відноситься до вимог, за якими може бути видано судовий наказ. Вимоги щодо стягнення аліментів на повнолітніх осіб, які продовжують навчання, вирішується в порядку позовного провадження, а тому суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України. Пред`явлення позову до суду за місцем проживання повнолітньої дитини нормами ЦПК України не передбачено.

Таким чином, суд звертає увагу, про те, що даний спір також не підсудних Пирятинському районному суду.

Керуючись ст.ст. 163, 165, 167 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

Роз`яснити заявниці, що вона має право на звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Ю.О. Ощинська