Справа №491/536/20
Ананьївський районний суд Одеської області
СУДОВИЙ НАКАЗ
20 липня 2020 року м. Ананьїв
Суддя Ананьївського районного суду Одеської області Желясков О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
До Ананьївського районного суду Одеської області звернулася із заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_2 .
Заява обґрунтована тим, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі реєстрації народжень відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції в Одеській області 31 січня 2012 року зроблено відповідний запис за номером 08, на підставі складеного актового запису цивільного стану видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .
Батьком дитини у свідоцтві про народження записано боржника.
Як зазначає заявник, що син проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Боржник в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає.
08 липня 2020 року головуючим суддею у справі було відкрито провадження у справі, про що головуючим суддею було постановлено відповідну ухвалу.
Частиною 3 статті 431 ЦПК України передбачено, що виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.
Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у виконавчому листі зазначаються ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).
В зв`язку з тим, що в заяві відсутні відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника ОСОБА_2 , судом було зроблено 13 липня 2020 року запит щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника ОСОБА_2 . Проте, 14 липня 2020 року на електронну пошту суду надійшла довідка від Міністерства доходів та зборів, в якій зазначено що вказану фізичну особу неможливо ідентифікувати.
В подальшому, 14 липня 2020 року судом повторно було зроблено запит щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника ОСОБА_2 , та 17 липня 2020 року на електронну пошту надійшла довідка від Міністерства доходів та зборів, в якій зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника ОСОБА_2 .
Судом встановлено, що заявником у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м.Бобруйськ, Республіки Білорусь, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією посвідки на постійне місце проживання та копією довідки №318 про реєстрацію місця проживання особи.
Боржником у справі є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 09 грудня 2003 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, що підтверджується адресною довідкою Ананьївського РС ГУ ДМС України в Одеській області від 03 липня 2020 року.
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 31 січня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , та в відомостях про батьків батьком зазначений - ОСОБА_2 , а матір`ю зазначена - ОСОБА_1 .
Відповідно до копії акту про фактично проживаючих від 18 червня 2019 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та разом з ним проживають: батько - ОСОБА_2 , та мати - ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XIIта набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею статті 51 Конституції України гарантовано, аст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У відповідності до статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання них окремо від дитини не впливає на об`єм їх прав та не звільняє від обов`язків відносно дитини.
У відповідності до статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною 1 статті 182 СК України визначено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до частини 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до частини 5 статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення заяви, тобто з 01 липня 2020 року.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст.160 ЦПК України:
1. Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
2. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
3. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
У відповідності до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
На підставі викладеного є всі підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня пред`явлення заяви з 01 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору заявники у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.
Тому, в зв`язку з викладеним судовий збір в сумі 210,20 грн. підлягає стягнення в прибуток держави з боржника.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.160, 161, 167, 169, 170, 172, 430, ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 09 грудня 2003 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідка на постійне місце проживання № НОМЕР_5 , видана 14 березня 2019 року, органом - 5101, ідентифікаційний номер - НОМЕР_6 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня пред`явлення заяви з 01 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 09 грудня 2003 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , в прибуток держави судовий збір в розмірі 210,20 (двісті десять) гривень 20 копійок
Судовий наказ в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.169 ЦПК України, після видачі судового наказу, не пізніше наступного дня, надіслати його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого судового наказу в Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має, одночасно надіславши йому копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами. Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу.
Судовий наказ набирає законної сили з моменту його підписання суддею.
Відповідно до ч.3 ст.167 ЦПК України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.
Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України судовий наказ про стягнення аліментів скасуванню не підлягає, однак відповідно до ч.8 ст.170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3розділуV цього Кодексу.
Роз`яснити, що згідно ч.7 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
Суддя: О.О. Желясков
Судовий наказ набрав законної сили «____»________________202_ року
Строк пред`явлення судового наказу до виконання в частині стягнення аліментів діє протягом усього періоду, на який присуджені платежі.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання в частині стягнення судового збору три місяці, з наступного дня після набрання законної сили.
Судовий наказ виданий (надісланий) стягувачу «___»_______________202_ року
Суддя: О.О. Желясков