Справа № 176/2333/18
Провадження №2/760/868/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Оксюти Т.Г., при секретарі Горупа В.В., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Жовтоводський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду вказаним позовом до відповідача та просив виключити з актового запису №373 від 15.11.2011 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 є батьком зазначеної дитини.

В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачем він перебував в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2009 року по 29.03.2011 року.

Однак, шлюбні відносини були припинені раніше ніж розірвання шлюбу, а саме з лютого 2020 року сторони проживали окремо, про що також зазначено у рішенні Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29.03.2011 року про розірвання шлюбу.

При цьому, у шлюбі у них народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також, у відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 син ОСОБА_3 , та оскільки з дати розлучення сторін не минуло 10 місяців, то при реєстрації відповідачем сина Відділ реєстрації актів цивільного стану Жовтоводськоо міського управління юстиції Дніпропетровської області у відповідності до ч. 2 ст. 122 СК України вніс у актовий запис №373 про народження відповідачем сина від позивача, як батька цієї дитини.

Однак, позивач батьком себе не вважає, оскільки фактично з дати припинення шлюбних відносин, а саме з лютого 2010 року пройшло понад 20 місяців.

Крім того, доказом того, що позивач не є біологічним батьком дитини свідчить поданий ОСОБА_2 позов до нього про виключення відомостей про ОСОБА_1 як батька її сина ОСОБА_3 з актового запису про народження.

Однак, у зв`язку з невірним застосуванням відповідачем норм чинного законодавства рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області відповідачу було відмовлено у задоволенні її позову.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 31.05.2019 року справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03.09.2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18.10.2019 року клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено частково.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.12.2019 року у справі призначено судово-генетичну експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

17.04.2020 року справа повернулась на адресу суду з повідомленням експерта про неможливість виконання ухвали суду від 11.12.2019 року у зв`язку з неявкою ОСОБА_2 з дитиною 02.03.2020 року та 30.03.2020 року на експертизу.

28.04.2020 року ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва відновлено провадження у справі та призначено до розгляду.

08.07.2020 року ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Крім того, позивач у своїй заяві просив скасувати виконавчий лист по справі №176/220/18 від 20.03.2018 року про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .

Проте, вказані вимоги не можуть бути розглянуті у даному провадженні, оскільки позивачу необхідно звернутись з заявою до суду, який видав виконавчий лист в порядку ст. 432 ЦПК України.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання, У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасник судового процесу не з`явились в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 1 ч. 3 цієї ж статті якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про розгляд справи без участі відповідача, за наявними в матеріалах справи доказами.

Третя особа в судове засідання свого представника не направила, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі його представника.

Врахувавши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюб з 14.02.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Від вказаного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Шлюб між сторонами був розірваний 29.03.2011 року на підставі рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області.

06.11.2011 року відповідач ОСОБА_2 народила сина ОСОБА_3 .

Оскільки з дати розірвання шлюбу не пройшло 10 місяців то при реєстрації відповідачем сина ОСОБА_3 Відділ реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області у відповідності до ч. 2 ст. 122 СК України вніс у актовий запис №373 про народження ОСОБА_2 сина відомості про позивача ОСОБА_1 , як батька цієї дитини.

При цьому, позивач не вважає себе біологічним батьком дитини народженої відповідачем ОСОБА_3 , оскільки фактично шлюбні відносини між ним та відповідачем були припинені раніше ніж ухвалено рішення про розірвання шлюбу, а саме з лютого 2010 року сторони проживають окремо.

Вказані твердження позивача суд вважає обґрунтованими та такими, що відповідають дійсним обставинам справи.

Як встановлено рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29.03.2011 року сторони припинили шлюбні стосунки з лютого 2010 року.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Відповідно до ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

За приписами вказаної статті, для відмови в позові з цієї підстави в ході судового розгляду перевірці підлягають обставини чи особа, яка оспорює батьківство, знала в момент реєстрації себе батьком дитини, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не могла про це не знати.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 зверталась до суду з позовом до ОСОБА_1 про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження.

Однак, рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19.02.2013 року у задоволенні позову відмовлено, у зв`язку з невірним застосуванням норм чинного законодавства.

Вказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_2 не вважає ОСОБА_1 батьком своєї дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18.10.2019 року позивача позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, судом призначалась судово-медична експертиза для встановлення дійсних обставин справи, однак вона проведена не була у зв`язку з неявкою відповідача до експертної установи.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Враховуючи викладене та той факт, що відповідач будь-яких доказів на предмет спростування вказаних у позовній заяві обставин не надала, навпаки, раніше зверталась до суду з позовною заявою в якій зазначала, що позивач не є біологічним батьком її сина, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки такі ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану, в тому числі про народження дитини, проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

Згідно з п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Як вбачається з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року 96/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до пунктів 2.16.2 цих Правил за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що є підстави для задоволення позовних вимог позивача та виключення з актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомостей про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як батька дитини.

У зв`язку із задоволенням позову про виключення з актового запису про народження відомостей про батька, необхідно внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, де із відомостей про батька дитини виключити відомості щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як батька дитини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 704,80 грн.

На підставі наведеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», 122, 124, 126, 136 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 247, 258-259, 264-266, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Виключити з актового запису про народження № 373 від 15 листопада 2011 року (зроблений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області) відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , як батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя