Справа № 201/5182/20
Провадження № 2-зз/201/77/2020
№2-зз/201/78/2020
УХВАЛА

24 липня 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Максимовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяви ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіфрут» про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіфрут» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа № 201/5182/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіфрут» про стягнення заборгованості.

17 липня 2020 року до суду надійшли заяви директора ТОВ «Максіфрут» та ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 09 червня 2020 року в частині накладення арешту на виявлені в ході примусового виконання ухвали про забезпечення позову банківські рахунки ТОВ «Максіфрут» в межах суми 4 200 000,00 грн.; накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 в межах суми 4 200 000,00 грн.; накладення арешту на виявлені в ході примусового виконання ухвали про забезпечення позову банківські рахунки ОСОБА_1 в межах суми 4 200 000,00 грн. у зв`язку із тим, що у даній справі суд було введено в оману групою осіб, які фактично вчиняють шахрайські дії щодо отримання коштів та блокуючи діяльність ТОВ «Максіфрут», Крім того, у заяві позивача про вжиття заходів забезпечення позову взагалі не наведено жодних обставин, які б давали підстави вважати, що рішення у даній справі може бути не виконано з боку відповідачів, більш того, позивачем зазначена недостовірна обставина щодо звернення з вимогами до відповідачів ОСОБА_1 та ТОВ «Максіфрут», яка взагалі не підтверджена жодними доказами, як і сам безпідставний позов з підробленими документами.

Від представника ТОВ «Максіфрут» та ОСОБА_1 до суду надійшла заява з проханням розглянути клопотання про скасування заходів забезпечення позову без їх участі та задовольнити.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіфрут» про стягнення заборгованості.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2020 року було до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №201/5182/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіфрут» про стягнення заборгованості вжити заходи забезпечення позову шляхом:

-накладення арешту на все рухоме, нерухоме майно ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в межах суми 4 200 000,00 грн.;

-накладення арешту на виявлені в ході примусового виконання ухвали про забезпечення позову банківські рахунки ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в межах суми 4 200 000,00 грн.;

-накладення арешту на виявлені в ході примусового виконання ухвали про забезпечення позову банківські рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіфрут» (49000, м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, буд. 5, ) в межах суми 4 200 000,00 грн.;

-накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в межах суми 4 200 000,00 грн.;

-накладення арешту на виявлені в ході примусового виконання ухвали про забезпечення позову банківські рахунки ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в межах суми 4 200 000,00 грн.

В той же час, із наданих заяв вбачається, що обставини, які були підставою для застосування заходів забезпечення позову на сьогоднішній день відсутні.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велів Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Відтак суд вважає, що заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2020 року, підлягають частковому скасуванню.

Керуючись ст. 158, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяви ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіфрут» про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіфрут» про стягнення заборгованості- задовольнити.

Заходи забезпечення позову, ужиті ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 09 червня 2020 року у цивільній справі № 201/5182/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіфрут» про стягнення заборгованості, в частині накладення арешту на виявлені в ході примусового виконання ухвали про забезпечення позову банківські рахунки ТОВ «Максіфрут» в межах суми 4 200 000,00 грн.; накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 в межах суми 4 200 000,00 грн.; накладення арешту на виявлені в ході примусового виконання ухвали про забезпечення позову банківські рахунки ОСОБА_1 в межах суми 4 200 000,00 грн., скасувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Федоріщев