ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2582/19 Номер провадження 22-ц/814/1398/20Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

секретаря Кальник А.М.,

за участі: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 березня 2020 року, прийнятого під головуванням судді Куцин В.М. в м. Миргород із складанням повного тексту рішення 21 березня 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області про продовження строку для прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 . Спадщина, яка відкрилася в 1997 році після ОСОБА_2 ніким прийнята не була, а позивач із спадкодавцем не спілкувалась з 1965р., коли її батьки розлучились і довідалась у 2017р. про смерть батька від його рідних братів, які у січні 2018р. померли.

Позивач з 2019р. фактично прийняла спадщину, сплатила заборгованість за комунальні послуги та користується будинком. Вважає, що строк прийняття спадщини пропустила з поважних причин, а тому просила його продовжити та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 березня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення оскаржила ОСОБА_1 , яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .

Позивач є донькою померлого.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

29.10.2018 року позивач ОСОБА_1 з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на відповідне спадкове майно, звернулася до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Смаги Л.М., однак отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав пропуску спадкоємцем шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд своє рішення мотивував тим, що здійснюючи оцінку поданих позивачем доказів, суд вважає, що вони не є достатніми, так як не доводять наявність об`єктивних, непереборних, та істотних труднощів для спадкоємця, які б перешкоджали позивачу прийняти спадщину в межах шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, адже обставини про які в них йдеться, фактичний вступ у володіння житловим будинком відбувся поза межами шестимісячного строку для прийняття спадщини та через тривалий термін з часу відкриття спадщини.

Колегія суддів, даючи оцінку доводам позивача щодо поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, яка вказувала, що вона не знала про смерть батька та дізналася лише у 2017 році від своїх дядьків (братів батька) ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), приходить до висновку про часткове задоволення її позовних вимог.

Відповідно до п.4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно із частиною четвертою Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України 2004 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 року). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною п`ятою Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, за змістом указаних норм відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15.

Згідно з ст. 550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску поважними.

Так, ОСОБА_1 не могла звернутися у вказаний строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_2 , оскільки після розірвання шлюбу з матір`ю позивача батько припинив спілкування з нею.

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Кибинської сілської ради від 18.08.2018 року на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зареєстрований та проживав один за адресою: с. Кибинці, Миргородського району Полтавської області.

Про смерть батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 дізналась у 2017 році зі слів свого рідного дядька.

Отже, приймаючи до уваги, що батьки ОСОБА_1 розірвали шлюб 21.12.1965р. і мати заперечувала спілкування між батьком та донькою, остання не могла дізнатись про смерть батька.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про поважність пропуску ОСОБА_1 шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю інформації про її відкриття.

За таких обставин колегія приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та продовження ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини померлого батька.

Вказане узгоджується з висновками, викладеними в постановах Верховного Суду 28 жовтня 2019 року справа № 761/42165/17-ц та 19 листопада 2019 року у справі № 759/12743/17-ц.

Разом з тим, слід залишити без змін рішення районного суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , оскільки позивачем не доведена належність спадкового майна спадкодавцю.

Так, позивач, звертаючись з позовними вимогами в цій частині зазначає, що відсутні правовстановлюючі документи на зазначений будинок.

Надані позивачем витяги з погосподарської книги не свідчать про те, що померлому ОСОБА_2 належав на праві власності вказаний будинок, так як він відносився до суспільної групи господарств робітників та по відношенню до члена господарства, записаного першим, вказаний як син.

Таким чином, позивачем не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження належності житлового будинку спадкодавцю.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 березня 2020 року скасувати в частині відмови в продовженні строку для прийняття спадщини, ухваливши в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про продовження строку для прийняття спадщини задовольнити.

Продовжити строк ОСОБА_1 для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , як пропущений з поважних причин.

В іншій частині рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя О. В. Прядкіна

Судді: С. Б. Бутенко

О. І. Обідіна

Повний текст постанови складено 20.07.2020 р.