УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.20 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючої судді Старікової М.М.,

за участі секретаря судового засідання Малахова В.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника адвокат Ковирєв А.В. звернувся до Лисичанського міського суду із заявою, в якій просив відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-44/11 від 13.04.2011 Перевальського районного суду Луганської області за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, в частині рішення суду та виконавчих листів, посилаючись на втрату матеріалів вказаної цивільної справи та виконавчих листів у зв`язку з проведенням антитерористичної операції на території Луганської області.

Заявник та представник заявника у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Боржник у судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України та ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», про причини неявки відомостей не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що зібраних матеріалів достатньо для відновлення втраченого провадження в частині рішення Алчевського міського суду Луганської області від 21червня 2012 року.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Перевальського районного суду Луганської області від 13 квітня 2011 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 08 лютого 2010 року у сумі 1 863 962,96 гривень (один мільйон вісімсот шістдесят три тисячі дев`ятсот шістдесят дві гривні 96 копійок), в тому числі:

- суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції 1 847 472,00 гривень (один мільйон вісімсот сорок сім тисяч чотириста сімдесят дві гривні 00 копійок);

- 3 % річних від простроченої суми у розмірі 16 490,96 гривень (шістнадцять тисяч чотириста дев`яносто гривень 96 копійок), а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень та витрати на оплату державного мита в розмірі 1700 гривень.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Статтею 493 ЦПК України передбачено, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги, зокрема, документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Відповідно до статті 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку на його думку необхідно відновити.

Згідно Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-524/0/4-15 від 02.04.2015 судам надано роз`яснення, що у разі якщо є необхідність у вирішенні процесуальних питань, які виникають після ухвалення судового рішення у справі, матеріали якої не передано до суду відповідно до встановленої підсудності, зазначені питання можуть бути вирішені шляхом застосування механізму відновлення втраченого провадження в порядку, передбаченому Розділом ІХ ЦПК.

На думку суду, загальновідомим є той факт, що будівля Перевальського районнного суду Луганської області знаходиться на території, яка тимчасово не контролюється органам влади України, що дає суду підстави вважати втраченим судове провадження по цивільній справі № 2-44/11 року.

Також, в такій категорії справ суд має сприяти встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження, у тому числі шляхом отримання інформації зі статистичної картки у справі, реєстру відправлення кореспонденції, копій документів, які збереглись в суді, а також інформації, що міститься в автоматизованій системі документообігу суду «Д-3» (АСДС).

Судом встановлено, що в зібраних матеріалах міститься копія рішення Перевальського районного суду Луганської області у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, що є належним та достатнім доказом для відновлення втраченого провадження по вказаній цивільній справі в частині судового рішення.

Що стосується вимог про відновлення втрачених виконавчих листів, то суд зазначає про те, що виконавчий лист видається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, на стадії виконання рішення суду, і не є складовою судового провадження, а тому підстав для задоволення заяви в даній частині суд не вбачає.

Відтак, суд роз`яснює право стягувача звернутись до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів у разі їх втрати, після набрання законної сили рішенням суду про відновлення втраченого судового провадження.

Керуючись ст. ст. 247, 258, 260, 261, 353-354, 488, 489, 493, 494 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики задовольнити частково.

Відновити втрачене судове провадження в цивільній справі № 2-44/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики у частині повного тексту рішення Перевальського районного суду Луганської області від 13 квітня 2011 року, яке складається з наступного:

Справа №2-44/11 р.

РІШЕННЯ

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2011 Перевальський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: Іванова А.П.

при секретарі: Бандуркіній С.М.

за участю адвоката: Лук`яненко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перевальська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, -

в с т а н о в и в:

14 грудня 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , в якому просив суд стягнути з нього на свою користь заборгованість за договором позики від 08 лютого 2010 року у сумі 1 863 962,96 гривень, в тому числі суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції 1 847 472,00 гривень, 3 % річних від простроченої суми у розмірі 16 490,96 гривень, та судові витрати, що складаються з витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень та витрат на оплату державного мита в розмірі 1700 гривень.

Свої позовні вимоги ОСОБА_3 мотивував тим, що 08 лютого 2010 року він за договором позики, посвідченим нотаріально, передав ОСОБА_2 1 760 000, 00 гривень, про отримання яких ОСОБА_2 видав власноручно написану розписку, та пообіцяв повернути гроші до 08 серпня 2010 року, але порушуючи свої зобов`язання за договором позики гроші не повернув.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі, та пояснив, що особисто передавав ОСОБА_2 1 760 000, 00 гривень у національній валюті гривні. Зазначив, що ніяких господарських стосунків з ОСОБА_2 він не має.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу в його відсутність.

Адвокат Дворецького В.Г. Лук`яненко М.О. та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнали, заперечували тим, що ОСОБА_2 від ОСОБА_6 гроші за договором позики не отримував, а договір позики, укладений між сторонами, мав забезпечувати господарські зобов`язання ОСОБА_2 перед ОСОБА_3 .

Суд, вислухавши сторони, вивчивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору позики від 08 лютого 2010 року ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_2 прийняв у власність грошову суму у розмірі 1760000,00 гривень, яку зобов`язався повернути позикодавцю до 08 серпня 2010 року (а.с. 5).

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов ОСОБА_2 надав ОСОБА_3 розписку, якою посвідчує отримання ним грошової суми у розмірі 1760000,00 гривень (а.с. 6).

Дружина відповідача ОСОБА_7 надала згоду своєму чоловіку на укладення договору позики (а.с. 16).

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, тому суд вважає, що оскільки ОСОБА_2 не виконав свої зобов`язання в строк, передбачений договором позики від 08 лютого 2010 року, є усі підстави стягнути з нього на користь ОСОБА_3 1760000,00 гривень. При цьому, згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, в якій зазначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, тобто боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, тому суд вважає за необхідне також стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача основну суму боргу з урахуванням індексу інфляції, а саме 1760000,00 Ч 104,97 % (індекс інфляції за період прострочення зобов`язання), що дорівнює 1847472,00 гривень, та 3% річних від простроченої суми у 1760000,00 гривень, а саме за 114 днів прострочення 1760000,00Ч3Ч114:365= 16490,96 гривень.

Посилання адвоката відповідача та його представника на те, що ОСОБА_2 не отримував від позивача 1760000,00 гривень, а уклав договір позики для забезпечення виконання якихось господарських стосунків, суд вважає безпідставними, нічим не підтвердженими, та такими, що спростовуються договором позики від 08 лютого 2010 року, розпискою ОСОБА_2 про отримання ним вказаної суми грошей, особистими поясненнями ОСОБА_3 про те, що він особисто передав ОСОБА_2 готівкою 1760000,00 гривень, що ніяких господарських справ у нього з ОСОБА_2 немає, та відсутністю у відповідача будь яких доказів того, що він гроші не отримував, та існування господарських стосунків між ним та ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 526, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 08 лютого 2010 року у сумі 1 863 962,96 гривень (один мільйон вісімсот шістдесят три тисячі дев`ятсот шістдесят дві гривні 96 копійок), в тому числі:

- суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції 1 847 472,00 гривень (один мільйон вісімсот сорок сім тисяч чотириста сімдесят дві гривні 00 копійок);

- 3 % річних від простроченої суми у розмірі 16 490,96 гривень (шістнадцять тисяч чотириста дев`яносто гривень 96 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень та витрати на оплату державного мита в розмірі 1700 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області, через Перевальський районний суд Луганської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий-суддя:

В іншій частині вимог відмовити.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Відомості про учасників справи:

Заявник позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової карки платника податків НОМЕР_1 , адреса проживання; АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової карки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя М.М. Старікова