Справа № 577/2136/20
Провадження № 2/577/783/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Степановій І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба міської ради у справах дітей виконавчого комітету Конотопської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (після усиновлення ОСОБА_4 ), таким, що втратив право користування кв. АДРЕСА_1 . Свої вимоги обгрунтовує тим, він відповідно до договору дарування від 30.10.2007 року, є єдиним власником кв. АДРЕСА_1 . Згідно довідки відділу організаційної та кадрової роботи Конотопської міської ради № 1421 від 25.02.2020 року у його квартирі крім нього, ще зареєстровані дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та онук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 син ОСОБА_6 , перебуваючи на заробітках в РФ уклав шлюб з громадянкою РФ, уродженкою м. Усть-Ілімск, Іркутської області, РФ ОСОБА_7 . Від шлюбу вони мають спільну дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з народження зареєстрований в його квартирі. З моменту народження онука та до 2010 року син з невісткою та онуком фактично проживали в спірній квартирі. В січні 2010 року невістка разом з онуком ОСОБА_8 добровільно забрала всі свої речі та переїхала жити до своєї рідні в РФ. В подальшому, 11.03.2011 року за рішенням суду шлюб між моїм сином та невісткою розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_5 мій син ОСОБА_6 надав свою згоду на усиновлення свого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . На даний час онук з 17.08.2016 року проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Реєстрація місця проживання онука ОСОБА_8 в його квартирі створює для нього значні незручності, а саме змушений сплачувати надмірні комунальні послуги та не може в повній мірі користуватися та розпоряджатися своїм майном. Вирішити питання в добровільному порядку не вдається, оскільки стосунків вони не підтримують, тому вимушений звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 27).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, просить справу розглядати без її участі, проти позову не заперечує (а.с. 21).

Третя особа: служба міської ради у справах дітей виконавчого комітету Конотопської міської ради в судове засідання не з`явилася, представник ОСОБА_10 надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, проти позову не заперечує (а.с. 30).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно до ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок доказування та подання доказів, встановлений ст. 81 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки вказана квартира відноситься до приватного житлового фонду, то спірні правовідносини регулюються главою 6 ЖК України та главами 28, 32 ЦК України

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Згідно ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік.

З копії витягу з Державного реєстру правочинів №4867099 від 30.10.2007 року вбачається, що згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Антоненко А.Л. 30.10.2002 року, ОСОБА_11 подарувала кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_1 (а.с.5).

Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Конотопського МБТІ за номером 16882749 від 03.12.2007 року кв. АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності (а.с.6).

З довідки, виданої виконавчим комітетом Конотопської міської ради № 1421 від 25.02.2020 року в кв. АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 зареєстровані дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та онук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , матір`ю записана ОСОБА_12 , батьком - ОСОБА_6 (а.с.7а).

З копії рішення судової ділянки АДРЕСА_3 РФ від 11.03.2011 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 розірвано (а.с. 8).

Згідно копії заяви серії НОМЕР_2 , посвідченої приватним нотаріусом Пастушенко Л.В. 15.01.2018 року, ОСОБА_13 дав згоду ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на усиновлення свого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_6 вбачається, що прізвище дитини змінено на ОСОБА_14 , по батькові - на ОСОБА_15 та батьком дитини записаний ОСОБА_9 , мати - ОСОБА_2 (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про усиновлення серії НОМЕР_4 ОСОБА_9 усиновив ОСОБА_3 з присвоєнням дитині прізвища ОСОБА_14 , по батькові - ОСОБА_15 (а.с.11).

З копії виписки з домової книжки вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 (після усиновлення ОСОБА_16 ) зареєстрований в буд. АДРЕСА_2 разом з матір`ю ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 (а.с.12-14).

Аналізуючи зібрані по справі докази та даючи їм оцінку, суд вважає, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, що ОСОБА_3 , після усиновлення ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає в АДРЕСА_1 понад один рік. Докази, які б свідчили про наявність поважних причин його не проживання в квартирі, у матеріалах справи відсутні. Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 не проживає в спірному приміщенні більше року без поважних причин.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту. Вимоги позивача про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, законні та обґрунтовані і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 391, 405 ЦК України, ст. 10,12 60, 81, 209, 212, 214, 215, 218, 256 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканця АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий 07.09.1999 року Конотопським РВ УМВС України, РНОКПП: НОМЕР_6 ) задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , після усиновлення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Конотопського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Буток Т. А.