ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/700/19 Номер провадження 22-ц/814/557/20Головуючий у 1-й інстанції Косик С. М. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.,

суддів: Абрамова П.С., Пилипчук Л.І.,

секретар: Зеленська О.І.

за участю представника позивача адвоката Пушкарьової В.І.

представника відповідача адвоката Прасол Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіооб`єднання «Контакт» та ОСОБА_1

на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 03 грудня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіооб`єднання «Контакт», ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіооб`єднання «Контакт», ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що Товариство з обмеженою відпові-дальністю телерадіооб`єднання «Контакт» здійснює свою діяльність у сфері телевізійного мовлення у форматі «розважально-інформаційний», територіальна категорія мовлення «Місцеве телемовлення», територія розповсюдження: м. Карлівка, Карлівський, Машівський, Чутівський, Полтавський райони. Керівником та журналістом ТОВ ТРО «Контакт» є ОСОБА_2 .

27 лютого 2019 року йому від третіх осіб стало відомо про те, що ТОВ ТРО «Контакт» в новинах на «актуальну тему» поширило інформацію, що безпосередньо стосується його ОСОБА_1 , порушує його права, порочить його честь, гідність та ділову репутацію. Дана інформація також розміщена в мережі Інтернет на сайті «YouTube».

Зокрема йому стало відомо, що 22 лютого 2018 року в мережі Інтернет на сайті «YouTube» ТОВ ТРО «Контакт» поширено інформацію репортаж під назвою «Черговий «пшик» від Докучаєвських чорноземів…». Автором репортажу є відповідач ОСОБА_2

Тема репортажу робочий візит народного депутата ОСОБА_3 , його помічника-консультанта ОСОБА_1 , інших осіб до Нижньоланнівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів дошкільного навчального закладу Карлівської районної ради Полтавської області».

Інформація, що міститься у вказаному репортажі та умисно поширена відповідачами є недостовірною та такою, що порочить його честь гідність та ділову репутацію.

Так, інформація щодо перебування його за кордоном за кошти орендодавців земельних паїв, що знаходяться в користуванні ТОВ «АПК Докучаєвські чорноземи», не відповідає дійсності, оскільки поїздки за кордон він оплачував за власні кошти, ТОВ «АПК Докучаєвські чорноземи» не являється орендарем земельних ділянок-паїв фізичних осіб.

Інформація щодо існуючого цеху з виготовлення соку в с. Попівка Карлівського району також не відповідає дійсності, оскільки він входить до складу засновників ТОВ «Сади Карлівщини», дане товариство створене за рахунок вкладів його учасників, а не за рахунок коштів «пайовиків Докучаєвських чорноземів».

Щодо кафе «Талісман», то його приміщення придбане у законний спосіб, а звинувачення його позивача у рейдерському захопленні даного нерухомого майна не відповідає дійсності.

Звинувачення його в брудних іграх носить негативний характер, оскільки в дійсності він є засновником благодійної організації «Фонд «Добробут, благодійність, розвиток». Даною організацією протягом 2014-2018 років надано допомогу на суму 13 280,4 тис. грн.

Окрім того, він є засновником ТОВ «Агропромисловий комплекс Докучаєвські чорноземи», а взагалі на території Карлівського району здійснюють господарську діяльність 9 юридичних осіб, засновником яких він являється, також він є помічником-консультантом народного депутата Реки ОСОБА_4 .

Вище зазначене є беззаперечним фактом того, що він є публічною особою в галузях економіки, політики та суспільного життя Карлівського району та Полтавської області в цілому, а поширена відповідачами недостовірна інформація не носить характеру суспільно необхідної, виходячи з його діяльності як публічної особи.

Інформація є недостовірною та негативно впливає на формування суспільної думки щодо нього, як громадського діяча, а відповідальність за поширення обтяжується через значно ширше коло охоплення аудиторії глядача, аніж місцеві теленовини, бо є доступною більш чисельній кількості осіб, необмежена для копіювання і цитування іншими ресурсами мережі Інтернет.

Також інформація про стан його здоров`я та надумані психічні захворювання, умисно поширена відповідачами, є недостовірною, не відповідає дійсності, оскільки згідно довідок відповідних лікувальних закладів від 15.03.2019 року та 22.03.2019 року, він на обліку в лікаря-психіатра не перебував та не перебуває, за відповідною допомогою не звертався.

Вважає, що відповідачами поширено інформацію, що не відповідає дійсності та порушує вимоги законодавства України щодо захисту немайнових прав осіб, а також яким регулюється діяльність телерадіоорганізацій, зокрема, ст. ст. 59, 60, 6 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», ст. 68 Конституції України тощо. Дана інформація порочить його гідність, честь та ділову репутацію як громадянина, так і публічної особи.

Розуміючи, що наміром умисних дій відповідачів є досягнення відповідного негатив- ного враження у суспільстві відносно нього ОСОБА_1 , він отримав ряд моральних, психологічних страждань і перешкод в особистому житті та реалізації своїх прав і обов`язків як посадової особи та засновника товариств.

Створюючи зону психологічного ризику в соціальному вимірі, наслідки поширеної недостовірної інформації в репортажі з назвою «Черговий «пшик» від Докучаєвських чорноземів…» призводять до ускладнення подальшої його діяльності як публічної особи через підривну інформацію відповідачів серед населення Полтавської області.

Крім того, умисні дії ТОВ ТРО «Контакт» та ОСОБА_2 спрямовані на створення відносно нього та товариств, засновником яких він являється, негативного враження у жителів Полтавської області та контрагентів ТОВ «АПК Докучаєвські чорноземи» по всій території України, спричинили йому душевні переживання та погіршення стану здоров`я.

Вказував, що він має захворювання за діагнозом «гіпертонічний криз» та «ішемічна хвороба серця» та після перегляду 27 лютого 2019 року оскаржуваного репортажу,його само-почуття погіршилось, і він змушений був звертатися за невідкладною медичною допомогою.

За результатом лікарями зафіксовано ускладнений гіпертонічний криз, рекомендо-вано госпіталізацію та лікування.

Позапланове лікування спричинило негативні наслідки в його роботі, так перенесені та скасовані зустрічі з діловими партнерами, вчасно не підписані контракти, та як результат майнова шкода ТОВ «АПК Докучаєвські чорноземи» у вигляді недоотриманих прибутків.

Беручи до уваги наслідки протиправних дій відповідачів, він оцінює розмір завданої йому такими діями моральної шкоди в сумі 120 000 грн.

З урахуванням вартості його лікування, часу тимчасової втрати працездатності, розміру неодержаних доходів ТОВ «АПК Докучаєвські чорноземи» через неукладені угоди, сума збитків визначається ним у 180 000 грн.

За наведених обставин, просив:

1. Визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права ОСОБА_1 на захист гідності, честі та ділової репутації, інформацію, поширену 22 лютого 2018 року ТОВ ТРО «Контакт» в мережі Інтернет на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за посилан-ням « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в репортажі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 «пшик» від Докучаєвський чорноземів», а саме:

1.1. «... на своє цілком закономірне зауваження з цього приводу ОСОБА_5 отримав конкретну відповідь у притаманному стилі людини несповна розуму, яка, як виявилося, є ще й помічником-консультантом депутата Андрія ОСОБА_6 »;

1.2. «...цей так би мовити помічник- ОСОБА_7 , який працює всього навсього на якихось там громадських засадах, не знає своїх обов`язків і знати їх не хоче, та воно й не дивно, адже законодавство, вочевидь, не під силу його розуму»;

1.3. «... а от приводом для візиту народного обранця до ОСОБА_8 стало якесь примарне хвилювання, чи то видіння ОСОБА_9 , який наче той ОСОБА_10 воює з вітряними млинами і намагається комусь в чомусь надати допомогу, і байдуже чи комусь взагалі потрібна ця Кобченківська допомога»;

1.4. «Коли ж на зустріч прибули і народний депутат України, і голова Ланнівської об`єднаної територіальної громади, і колишній мер з дружиною, і люди, забув, а можливо й не знав кому саме хотів допомогти і чим. Мабуть дається взнаки химерна хвороба, або ж її весняне загострення»;

1.5. «з 11.03.2009р. по 25.10.2009р. з діагнозом «важкий депресивний епізод з психотич-ними симптомами» з 27.04.2010р. по 25.10.2010р. з діагнозом «рекурентний депресивний розлад, тяжкий епізод з психотичними симптомати, стан ремісії» з 10.05.2011р. по 19.09.2011р. з діагнозом «мачний розлад органічого походження внаслідок атрофічних змін головного мозку. Безперервний тип перебігу»;

1.6. «Зрозумівши, що в черговий раз дав маху і ситуацію необхідно виправляти, почав верзти, що в голову взбреде, а взбрело чи забродило у замореній пришелепкуватими думками голові одне єдине газове господарство, яке йому муляє»;

1.7. «По декілька разів на місяць буває за кордоном. Германія, Іспанія, Греція, Турція та багато інших заможних країн. І все це за рахунок власних орендодавців, яким недоплачують- ся обіцяні пайові. Сам же відношення до цієї землі не має і права власності належить виключно громаді...»;

1.8 «якби хоч якось реабілітуватись перед народним обранцем, цей хизун повіз депутата Верховної ради до нового цеху з виробництва соку, облаштованого за кошти тих таки пайовиків Докучаєвських чорноземів та працівників, які місяцями не отримують зарплатні»;

1.9 «Потім до якогось недобудованого пілетного елеватору, а для того щоб повністю згладити обурення нардепа, повіз його обідати у ресторан «Талісман», який ОСОБА_11 колись заграбастав шляхом рейдерства»;

1.10. «висновок з візиту тільки один: замість допомоги - черговий Докучаєвський пшик. Люди ж яких намагаються використовувати у своїх брудних іграх засновники Докучаєвських чорноземів, залишаються зі своїми проблемами один на один», недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права ОСОБА_1 на захист гідності, честі та ділової репутації.

2. Стягнути з ТОВ ТРО «Контакт» та журналіста ТОВ ТРО «Контакт» ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 120 000 грн. та збитки в розмірі 180 000 грн.

У серпні 2019 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив визнати оспорювану ним інформацію недостовірною, такою, що порочить гідність, честь та ділову репутацію позивача та підлягає спростуванню у такий самий спосіб, у який була поширена /а. с. 13 т. 2/.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 03 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_3 2018 року ТОВ ТРО «Контакт» в мережі Інтернет на вебсайті « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в репортажі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 «пшик» від Докучаєвських чорноземів», а саме:

1) «З 11.03.2009р. по 25.10.2009р. з діагнозом «важкий депресивний епізод з психотичними симптомами» з 27.04.2010р. по 25.10.2010р. з діагнозом «рекурентний депресивний розлад, тяжкий епізод з психотичними симптомати, стан ремісії» з 10.05.2011р. по 19.09.2011р. з діагнозом «маячий розлад органічого походження внаслідок атрофічних змін головного мозку. Безперервний тип перебігу»;

2) « По декілька разів на місяць буває за кордоном. Германія, Іспанія, Греція, Турція та багато інших заможних країн. І все це за рахунок власних орендодавців, яким недоплачуються обіцяні пайові. Сам же відношення до цієї землі не має і права власності належить виключно громаді...»;

3) «...якби хоч якось реабілітуватись перед народним обранцем, цей хизун повіз депутата Верховної Ради до нового цеху з виробництва соку, облаштованого за кошти тих таки пайовиків Докучаєвських чорноземів та працівників, які місяцями не отримують зарплатні»;

4) «Потім до якогось недобудованого пілетного елеватору, а для того щоб повністю згладити обурення нардепа, повіз його обідати у ресторан «Талісман», який ОСОБА_11 колись заграбастав шляхом рейдерства».

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю телерадіооб`єднання «Кон-такт» спростувати вказану інформацію шляхом розміщення відповідного відео на каналі ТОВ ТРО «Контакт» Карлівка, який розміщений на вебсайті «YouTube», не пізніше семи днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіооб`єднання «Контакт» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіооб`єднання «Контакт» на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 928 грн. 08 коп.

З даним судовим рішенням в повному обсязі не погодилось Товариство з обмеженою відповідальністю телерадіооб`єднання «Контакт», оскаржило його в апеляційному порядку, надіславши 28 грудня 2019 року апеляційну скаргу до суду першої інстанції засобами поштового зв`язку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову про захист, честі, гідності, ділової репутації та відшкодування шкоди.

Вказувало, що наданий позивачем запис відеоматеріалу не може бути доказом транслювання саме цього запису. Жоден із відповідачів, до яких пред`явлено позов, не є власником веб-порталу «YouTube»,яким спірний відеоматеріал розміщено в мережі Інтернет. Крім цього, з наданого позивачем відеоматеріалу та інших доказів у справі неможливо вста-новити джерело походження спірного відеоматеріалу, факт поширення саме його відповіда-чами, визначеними позивачем у позові. Інших належних та допустимих доказів на підтверд-ження доводів позову щодо поширення інформації відповідачами, позивачем надано не було. З наведених підстав вважає, що відсутня найголовніша складова можливого право-порушення не встановлено факту поширення саме заявленої позивачем інформації, що виключає можливість відповідальності за правопорушення /правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року №752/1010/16-ц/.

Окрім того, зазначало, що висновок суду про визнання недійсною інформації похідного твору не відповідає обставинам справи та спростовується належними доказами, залученими відповідачем-1 до матеріалів справи. Надавши перевагу похідному твору, автором якого ТОВ ТРО «Контакт» не являється, не встановивши джерело походження спірного відеоматеріалу, не залучивши інформації від власника веб-порталу «YouTube», суд першої інстанції порушив принцип змагальності сторін та поклав відповідальність за поширення інформації, яка не була поширена відповідачами.

Вказувало, що критична оцінка певних фактів і недоліків, думки та судження не можуть бути підставою для задоволення вимог про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Проте, задовольняючи позовні вимоги, суд визнав недостовірними та такими, що порочать честь, гідність та ділову репутацію оціночні судження, які не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості, що є безумовною підставою для скасування не законного судового акту.

З рішенням суду частково не погодився також і позивач ОСОБА_1 , подавши 17 січня 2020 року апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду.

В апеляційній скарзі, посилаючись на те, що висновок суду є передчасним у зв`язку із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просив рішення Машів-ського районного суду Полтавської області від 03 грудня 2019 року в частині відмови в задоволенні інших його позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким: визнати інформацію, поширену 22 лютого 2018 року ТОВ ТРО «Контакт» в мережі Інтернет на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в репортажі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 «пшик» від Докучаєвський чорноземів» недостовірною, такою, що порочить гідність, честь ділову репутацію ОСОБА_1 та підлягає спростуванню у такий самий спосіб, у який була поширена, а саме:

1. «... на своє цілком закономірне зауваження з цього приводу ОСОБА_5 отримав конкретну відповідь у притаманному стилі людини несповна розуму, яка, як виявилося, є ще й помічником-консультантом депутата Андрія ОСОБА_6 »;

2. «...цей так би мовити помічник- ОСОБА_7 , який працює всього навсього на якихось там громадських засадах, не знає своїх обов`язків і знати їх не хоче, та воно й не дивно, адже законодавство, вочевидь, не під силу його розуму»;

3. «... а от приводом для візиту народного обранця до ОСОБА_8 стало якесь при-марне хвилювання, чи то видіння ОСОБА_9 , який наче той ОСОБА_10 воює з вітряними млинами і намагається комусь в чомусь надати допомогу, і байдуже чи комусь взагалі потрібна ця Кобченківська допомога»;

4. «Коли ж на зустріч прибули і народний депутат України, і голова Ланнівської об`єд-наної територіальної громади, і колишній мер з дружиною, і люди, забув, а можливо й не знав кому саме хотів допомогти і чим. Мабуть дається взнаки химерна хвороба, або ж її весняне загострення»;

5. «Зрозумівши, що в черговий раз дав маху і ситуацію необхідно виправляти, почав верзти, що в голову взбреде, а взбрело чи забродило у замореній пришелепкуватими думками голові одне єдине газове господарство, яке йому муляє».

6. «висновок з візиту тільки один: замість допомоги черговий Докучаєвський пшик. Люди ж яких намагаються використовувати у своїх брудних іграх засновники Докучаєвських чорноземів, залишаються зі своїми проблемами один на один».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіооб`єднання «Контакт» та журналіста ТОВ ТРО «Контакт» ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 120 000 грн. та збитки в розмірі 180 000 грн.

Вважає, що відносно нього особисто як помічника-консультанта народного депутата ОСОБА_3 , та громадянина України, відповідачами умисно висвітлено інформацію, що не відповідає дійсності, негативно характеризує його у суспільстві, порушує його немайнові права та порочить його честь, гідність та ділову репутацію.

Відповідачі умисно поширили негативну інформацію відносно нього, що не відповідає дійсності та стосується стану його здоров`я, а саме: «людина несповна розуму». «Мабуть дається взнаки химерна хвороба, або ж її весняне загострення», «…а взбрело чи забродило у замореній пришелепкуватими думками голові…». Вказана інформація не може бути розцінена як оціночне судження, оскільки спростовується наданими доказами, що є загальнодоступними та не має суспільно важливої необхідності у поширенні.

Учасники справи відзиву щодо вимог і змісту апеляційних скарг до суду не направили.

Судове засідання судом апеляційної інстанції проводилось за участю представника позивача адвоката Пушкарьової В.І. та представника відповідачів адвоката Прасол Я.В.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином пові-домленими про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що Товариством з обмеженою відповідальністю телерадіооб`єднання «Контакт», яке здійснює свою діяльність у сфері телевізійного мовлення у форматі «розважально-інформаційний», територіальна категорія мовлення «Місцеве телемовлення», територія розповсюдження: м. Карлівка, Карлівський, Машівський, Чутівський, Полтавський райони, керівником та журналістом якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в мережі Інтернет на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розміщено відеорепортаж під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 «пшик» від Докучаєвських чорноземів».

Тема репортажу робочий візит народного депутата Андрія ОСОБА_12 , його помічника-консультанта ОСОБА_1 , інших осіб до Нижньоланнівського навчально-виховного комплексу Карлівської районної ради Полтавської області.

Згідно наявної у справі стенограми репортажу журналіста ТОВ ТРО «Контакт» ОСОБА_2 , в зазначеному репортажі, ТОВ ТРО «Контакт» наведено інформацію наступного змісту:

«12 лютого до Карлівського району, а саме до села Нижня Ланна, яке віднедавна входить до Ланнівської ОТГ, несподівано завітав народний депутат України ОСОБА_13 разом з так званою регіональною групою підтримки. Що стало причиною короткотермінового візиту дізнаємося далі.

Задля проведення цієї зустрічі у Нижньоланнівському НВК навіть заняття відмінили і тепер учні вимушені надолужувати марно згаяний навчальний час згодом. Близько 12-ї години до навчального закладу прибуло декілька іномарок, з яких вийшли ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_14 і сам нардеп ОСОБА_15 . Розцілувавши один одного та почоломкавшись, дружньо зайшли до спортзалу, де на них чекали невеличка група педагогічного колективу Нижньоланнівського НВК на чолі з поки що директором Золотухіним. Про звіт народного обранця до села не повідомлялося ні в газетах, ні по телебаченню, більше того про проведення якихось зборів на території Ланнівської ОТГ не спромоглися повідомити навіть голову громади ОСОБА_16 , який абсолютно випадково дізнався, що до села приїде депутат Верховної Ради.

На своє цілком закономірне зауваження з цього приводу ОСОБА_5 отримав конкретну відповідь у притаманному стилі людини несповна розуму, яка, як виявилося, є ще й помічником-консультантом депутата ОСОБА_17

(синхрон ОСОБА_18 дозволу ні в кого питати не буду)

Така позиція ОСОБА_11 не зрозуміла, адже згідно чинного законодавства України обов`язок організовувати подібні зустрічі з нардепом та інформувати виборців про їх проведення покладається виключно на його помічників-консультантів і прикро, що цей так би мовити помічник- ОСОБА_7 , який працює всього навсього на якихось там громадських засадах, не знає своїх обов`язків і знати їх не хоче. Та воно й не дивно, адже законодавство, вочевидь, не під силу його розуму.

А от приводом для візиту народного обранця до ОСОБА_8 стало якесь примарне хвилювання, чи то видіння ОСОБА_9 , який наче той ОСОБА_10 воює з вітряними млинами і намагається комусь в чомусь надати допомогу, і байдуже чи комусь взагалі потрібна ця «кобченківська» допомога. Коли ж на зустріч прибули і народний депутат України, і голова Ланнівської ОТГ, і колишній мер з дружиною, і люди, забув, а можливо й не знав кому саме хотів допомогти і чим. Мабуть дається взнаки химерна хвороба. або ж її весняне загострення.

(синхрон ОСОБА_11 про споживачку)

Зрозумівши, що в черговий раз дав маху і ситуацію необхідно виправляти, почав верзти, що в голову взбреде, а взбрело чи забродило у замореній пришелепкуватими думками голові одне єдине газове господарство, яке йому муляє.

(синхрон ОСОБА_11 про газ)

Так, дійсно газ не належить ні «Полтавгазу», ні тим більше «Контакту», як і земля, яка не належить ні ОСОБА_11 , ні ОСОБА_19 , ні тим паче «Докучаївським чорноземам», а простим людям. Але цей Кобеляцький тип господарів землі ні в що не ставить постійно одурює і продовжує жирувати за їх рахунок. Регулярно купує дорогі іномарки, яхти, по декілька разів на місяць буває за кордоном Германія, Іспанія, Греція, Турція та багато інших заможних країн. І все це за рахунок власних орендодавців, яким недоплачуються обіцяні пайові. Сам же відношення до цієї землі не має і право власності належить виключно громаді. Зрозумівши, що помічник викликав його вирішувати не існуючі проблеми та нарвавшись на обурений педколектив, разом з групою підтримки почав хутко кивати п`ятами. Тож закінчилася зустріч народного депутата з Нижньоланнівською громадою дуже прозаїчно втечею ОСОБА_20 з місця зборів…

(синхрон Река біля машини Юра ми їдемо, чи ні)

Аби хоч якось реабілітуватися перед народним обранцем, цей «лизун» повіз депутата Верховної ради до нового цеху з виробництва соку, облаштованого за кошти тих таки пайовиків «Докучаєвських чорноземів» та працівників, які місяцями не отримують зарплатні.Потім до якогось недобудованого пілетного елеватору. А для того, щоб повністю згладити обурення нардепа повіз його обідати у ресторан «Талісман», який ОСОБА_11 колись заграбастав шляхом рейдерства. От і вся допомога народного депутата, який повинен вирішувати проблемні питання своїх виборців цим самим виконуючи свої передвиборні обіцяки, а не «кобченківські» забаганки. Тож питання для чого приїздив ОСОБА_21 до Карлівського району залишається відкритим. А висновок з цього візиту тільки один замість допомоги черговий докучаєвський пшик, люди ж яких намагаються використову-вати у своїх брудних іграх засновники «Докучаєвських ІНФОРМАЦІЯ_4 », залишаються зі своїми проблемами один на один.»

Відповідачі не заперечують факту розміщення ТОВ ТРО «Контакт» 22 лютого 2018 року репортажу «Черговий «пшик» від Докучаєвських чорноземів» на вебсайті YouTube в мережі Інтернет, зазначаючи, що на даний час такий відеосюжет відсутній, оскільки 24 червня 2019 року був видалений внаслідок хакерської атаки одночасно з іншими офіційно завантаженими ТОВ ТРО «Контакт» роликами, про що повідомлялось до правоохоронних органів та за даним фактом проводиться досудове розслідування.

В свою чергу позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилався також на те, що під озвучення інформації: «Коли ж на зустріч прибули і народний депутат України, і голова Ланнівської об`єднаної територіальної громади, і колишній мер з дружиною, і люди, забув, а можливо й не знав кому саме хотів допомогти і чим. Мабуть дається взнаки химерна хвороба, або ж її весняне загострення» відповідачем розміщено відео з ним та інформацію, яка виглядає на відео, як витяги з документів, містить назви діагнозів та терміни лікування, а саме:

«з 11.03.2009р. по 25.10.2009р. з діагнозом «ВАЖКИЙ ДЕПРЕСИВНИЙ ЕПІЗОД З ПСИХОТИЧНИМИ СИМПТОМАМИ»

з 27.04.2010р. по 25.10.2010р. з діагнозом «РЕКУРЕНТНИЙ ДЕПРЕСИВНИЙ РОЗЛАД, ТЯЖКИЙ ЕПІЗОД З ПСИХОТИЧНИМИ СИМПТОМАМИ, СТАН РЕМІСІЇ»

з 10.05.2011р. по 19.09.2011р. з діагнозом «МАЧНИЙ РОЗЛАД; ОРГАНІЧНОГО ПОХОДЖЕННЯ ВНАСЛІДОК АТРОФІЧНИХ ЗМІН ГОЛОВНОГО МОЗКУ, БЕЗПЕРЕРВНИЙ ТИП ПЕРЕБІГУ».

Просив визнати інформацію про стан його здоров`я та надумані психічні захворювання, яка не відповідає дійсності, містить відомості про події та явища яких не існувало взагалі (назви таких діагнозів та терміни лікування), умисно поширену відповідачами, недостовірною, такою, що порочить його гідність, честь та ділову репутацію та підлягає спростуванню у такий самий спосіб, у який була поширена.

При цьому позивачем одночасно з позовом надано відеозапис вказаного репортажу, згідно з яким відповідачем ТОВ ТРО «Контакт» поширено таку інформацію:

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції врахувавши сюжет відеоролику, зміст поданої інформації, її значення для відповідного регіону, стиль викладення інформації відповідачем ТОВ ТРО «Контакт», а також виходячи з того, що позивач, не є ні громадським діячем, ні публічною особою, щодо яких межа допустимої критики є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи, дійшов висновку, що поширена відповідачем інформація щодо позивача в частині, вказаній вище, є недостовірною та такою, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію.

З цих підстав суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача спростувати наведену ним недостовірну інформацію, а також частково відшкодувати позивачу моральну шкоду, завдану поширенням такої недостовірної інформації.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частина перша статті 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами частини першої статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 3 Конституції України, статтею 297 ЦК України передбачено, що кожен має право на повагу до його честі і гідності. Честь і гідність фізичної особи є недоторканними. У разі порушення цих прав фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її честі і гідності.

Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34). Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крімвипадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Види особистих немайнових прав фізичної особи передбачено ст. 270 ЦК України.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України).

Згідно ст. 275 ЦК України кожній фізичній особі надано право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб.

За приписами ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право вимагати спростування цієї інформації.

Згідно ст. 200 ЦК України та ст.1 Закону України «Про інформацію» інформація це документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце в суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, у якій стверджується про порушення особою норм чинного законодавства, учинення будь-яких інших протиправних дій і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до ділової репутації.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фак-тичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Згідно з п. 4 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, під гід-ністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихо-соціальної особистості, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Колегія суддів враховує положення ч. 1 ст. 34 Конституції України та ч. 1 ст. 10 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, якими закріплено право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини (справи Лінгенса, ОСОБА_22 , Гудвіна, Прагер і ОСОБА_23 ) свобода вираження поглядів, гарантована п. 1 ст. 10 Конвенції, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов реалізації кожної особи. За умови додержання п. 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій, шокують або бентежать. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе.

Більше того, повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку, що є базовою частиною права, гарантованого ст. 19 (Lingens v. Austria, рішення від 8 липня 1986 року).

Отже, коли робляться твердження про поведінку третьої особи, деколи може бути важко віднайти різницю між оцінкою фактів та оціночними судженнями. Проте навіть оціночне судження може бути надмірним, якщо воно не має під собою фактичних підстав (Jerusalem v.Austria, no. 26958/95, n. 43, ECHR 2001-11).

Згідно з п. п. 19, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя. Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Відповідно до положень пункту 3 рішення Конституційного Суду України у справі про поширення відомостей від 10 квітня 2003 року №8рп/2003, проблеми, пов`язані з особливостями реалізації права громадян на свободу вираження поглядів і критику стосовно дій (бездіяльності) посадових та службових осіб, неодноразово були предметом розгляду Європейського суду з прав людини. Застосовуючи положення статті 10 Конвенції про захист прав людини та основних свобод в рішеннях у справах «Нікула проти Фінляндії», «Яновський проти Польщі» та інших, Суд підкреслює, що межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої ж інформації щодо звичайних громадян.

Свобода дотримуватися своїх поглядів є основною передумовою інших свобод, гарантованих статтею 10 Європейської Конвенції з прав людини, і вона користується майже абсолютним захистом у тому сенсі, що можливі обмеження, закладені в пункті 2 цієї статті. Крім того, поряд з інформацією чи даними, що підлягають перевірці, стаття 10 захищає погляди, критичні зауваження або припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці на правдивість. Оціночні судження також користуються захистом це передумова плюралізму поглядів.

Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в України, неодноразово наголошував, зокрема у рішенні від 28 березня 2013 року у справі «Нова газета» та Бородянський проти Росії», що втручання в свободу вираження власних думок та поглядів порушує свободу висловлення думки в трьох випадках: якщо воно здійснено не на підставі закону, якщо воно не переслідує допустимої мети або якщо воно порушує баланс між метою, заради якої здійснено втручання, і свободою вираження думки.

Європейський суд із прав людини також підтвердив, що правдивість оціночних суджень не припускає можливості доказування, і оціночні судження дійсно слід відрізняти від фактів, існування яких може бути підтверджене та виділив три можливі варіанти фундаменту, на якому можна побудувати свою оцінку: 1) факти, що вважаються загальновідомими; 2) підтвердження висловлювання яким-небудь джерелом; 3) посилання на незалежне дослідження.

Таким чином, фактичні твердження та оціночні судження є різними поняттями, а розмежовування цих термінів лежить в основі захисту права на честь та гідність, як особистих немайнових прав.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов беззаперечного висновку, що інформація, поширена 22 лютого 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю телерадіооб`єднання «Контакт» в мережі Інтернет на вебсайті «YouTube», в репортажі під назвою «Черговий «пшик» від Докучаєвських чорноземів», а саме:

1) «З 11.03.2009р. по 25.10.2009р. з діагнозом «важкий депресивний епізод з психотичними симптомами» з 27.04.2010р. по 25.10.2010р. з діагнозом «рекурентний депресивний розлад, тяжкий епізод з психотичними симптомати, стан ремісії» з 10.05.2011р. по 19.09.2011р. з діагнозом «маячий розлад органічого походження внаслідок атрофічних змін головного мозку. Безперервний тип перебігу»;

2) « По декілька разів на місяць буває за кордоном. Германія, Іспанія, Греція, Турція та багато інших заможних країн. І все це за рахунок власних орендодавців, яким недоплачуються обіцяні пайові. Сам же відношення до цієї землі не має і права власності належить виключно громаді...»;

3) «...якби хоч якось реабілітуватись перед народним обранцем, цей хизун повіз депутата Верховної Ради до нового цеху з виробництва соку, облаштованого за кошти тих таки пайовиків Докучаєвських чорноземів та працівників, які місяцями не отримують зарплатні»;

4) «Потім до якогось недобудованого пілетного елеватору, а для того щоб повністю згладити обурення нардепа, повіз його обідати у ресторан «Талісман», який ОСОБА_11 колись заграбастав шляхом рейдерства»,

є недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , а відтак підлягає спростуванню шляхом розміщення відповідного відео на каналі ТОВ ТРО «Контакт», який розміщений на вебсайті «YouTube», не пізніше семи днів з дня набрання рішенням суду законної сили, з частковим відшкодуванням на користь позивача моральної шкоди.

Проте суд не врахував, що в репортажі висловлені припущення щодо певних подій, з наданням їм критичної оцінки, та в судовому рішенні не встановив, чи насправді ставилось за мету опорочити честь, гідність та ділову репутацію позивача, поширенням такої інформації.

За поясненнями, наданими ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву, 22 лютого 2018 року з метою оперативного інформування населення про суспільно-політичну подію в районі щодо діяльності народного депутата України, обраного по 149 виборчому окрузі про зустріч з громадою Ланнівського об`єднаної територіальної громади Карлівського району Полтавської області ТОВ ТРО «Контакт» виготовлено та розміщено на веб-сайті YouTube в мережі Інтернет репортаж «Черговий «пшик» від Докучаєвських чорноземів…».

Висловлені ТОВ ТРО «Контакт» відомості за ознакою відсутності у них фактичних даних, є відтворенням власного суб`єктивного уявлення про права та необхідні дії помічника народного депутата в умовах ситуації, що склалась на той період та суб`єктивне оціночне відношення до цього, тобто є судженням, а не відомостями, і не є розповсюд-женням щодо позивача недостовірних та дискредитуючих відомостей у формі твердження про поведінку помічника народного депутата та засновника ТОВ «АПК Докучаєвські чорноземи».

Висновком №13548 експертного лінгвістичного (семантико-текстуального) дослід-ження писемного мовлення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф.М.С.Бокаріуса, складеного 27 червня 2019 року, підтверджено, що інформація, що є предметом позову є оціночною.

Також судом залишено поза увагою те, що доведення правдивості суджень, є обмеженням вираження поглядів.

Окрім того, помилковим є висновок суду про те, що позивач, не є ні громадським діячем, а ні публічною особою, щодо яких межа допустимої критики є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи.

Такий висновок суду суперечить, як наявним у справі доказам, так і самому змісту позовної заяви, в якій позивач зазначає, що він зокрема є засновником благодійної організації «Фонд «Добробут, благодійність, розвиток», окрім того, є засновником ТОВ «Агропромисловий комплекс Докучаєвські чорноземи», також зазначав, що на території Карлівського району здійснюють господарську діяльність 9 юридичних осіб, засновником яких він являється, до того ж він є помічником-консультантом народного депутата Реки А.

Вище зазначене, за твердженням позивача, є беззаперечним фактом того, що він є публічною особою в галузях економіки, політики та суспільного життя Карлівського району та Полтавської області в цілому.

Більше того, зі змісту оскаржуваного судового рішення, яке є предметом апеляційного розгляду, слідує, що в ході розгляду даної справи районним судом встановлено, що ОСОБА_1 є засновником ТОВ «АПК Докучаєвські чорноземи», ТОВ «Старт», ТОВ «Докучаєвське тепло», ТОВ «Україна», ТОВ «Агро прогрес Плюс», ТОВ Карлівський «Агрошляхбуд», місцезнаходження яких зареєстровано в м. Карлівка Полтавської області, що підтверджується Витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с.42-69 т.1/.

Таким чином, з урахуванням обставин справи та контексту всього обсягу поширеної інформації щодо позивача, вбачається, що поширена інформація не містила безспірних тверджень про достовірні факти, а ґрунтувалася на інформації, що містила оціночні судження і стосувалися критики дій позивача на посаді публічної (посадової) особи, рівень критики щодо якої є значно ширшим. Відповідач не повідомляє конкретних фактичних даних, а висловлював по суті суб`єктивну характеристику діяльності останнього, саме як публічної та відомої в районі особи, і така інформація носить оціночний, критичний характер, та в силу ст. 30 Закону України «Про інформацію» не підлягає спростуванню та доведенню її правдивості, а також виключає застосування до відповідача у справі заходів цивільно-правового покарання.

Зазначене також узгоджується з нормами ст. 277 ЦК України, згідно яких не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності і спростувати.

Окрім того, при дослідженні доказів, судом встановлено, що долучений позивачем до матеріалів справи відеозапис репортажу «Черговий «пшик» від Докучаєвських чорноземів» суттєво відрізняється від репортажу «Черговий «пшик» від Докучаєвських чорноземів», автором якого є ТОВ ТРО «Контакт». Так, в аудіовізуальному творі, наданому позивачем і прийнятому судом, як належний і допустимий доказ, міститься інформація: «З 11.03.2009р. по 25.10.2009р. з діагнозом «важкий депресивний епізод з психотичними симптомами» з 27.04.2010р. по 25.10.2010р. з діагнозом «рекурентний депресивний розлад, тяжкий епізод з психотичними симптомати, стан ремісії» з 10.05.2011р. по 19.09.2011р. з діагнозом «маячий розлад органічого походження внаслідок атрофічних змін головного мозку. Безперервний тип перебігу.», яка відсутня в оригіналі аудіовізуального твору «Черговий «пшик» від Докучаєвських чорноземів», що виготовлений і розміщений ТОВ ТРО «Контакт» на своєму каналі в мережі Інтернет.

За нормами ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права», похідний твір твір, що є творчою переробкою іншого існуючого твору без завдання шкоди його охороні (анотація, адаптація, аранжування, обробка фольклору, інша переробка твору) чи його творчим перекладом на іншу мову (до похідних творів не належать аудіовізуальні твори, одержані шляхом дублювання, озвучення, субтитрування українською чи іншими мовами інших аудіовізуальних творів).

Наданий позивачем запис відеоматеріалу не може бути доказом транслювання саме цього запису. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження доводів позову щодо поширення зазначеної інформації відповідачами, позивачем надано не було.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції, дійшов необґрунтованого висновку, що така негативна інформація стосовно позивача була розповсюджена у відеорепортажі, який містив також посилання на довідку з переліком психічних захворювань, які нібито має позивач.

Оскільки такого висновку суд, всупереч вимогам ст. ст. 77, 78 ЦПК України, дійшов без належних до цього доказів, рішення суду в цій частині також не може бути визнаним законним та обґрунтованим.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду у позадоговірних відносинах передбачені ст. ст. 23 і 1167 ЦК України. За загальним правилом така відповідальність наступає за наявності протиправності і вини особи, яка її завдала.

В той же час позивачем не доведено умисних дій відповідачів, спрямованих на розповсюдження недостовірної інформації, оскільки, репортаж ТОВ ТРО «Черговий «пшик» від Докучаєвських чорноземів» носив характер оціночних, критичних суджень, що в свою чергу, не дає підстав вважати наведену у репортажі інформацію недостовірною та направленою на приниження честі та гідності, а також ділової репутації позивача.

Окрім того, слід зазначити, що межа критики позивача, як публічної особи, є значно ширшою за межі критики пересічної людини.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що позивач, має право на висловлення своєї позиції і відповіді на поширену проти нього негативну інформацію, однак, як було з`ясовано в судовому засіданні апеляційної інстанції, такою можливістю не скористався.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 як в частині визнання інформації недостовірною та такою, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію, спростування такої інформації, так відповідно і в частині відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої поширенням такої інформації, та приходить до висновку про скасування оскаржуваного судового рішення з підстав, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 та в частині розподілу судових витрат, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

З наведених підстав вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо скасування судового рішення в частині не задоволених його позовних вимог є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 367, 374, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіооб`єднання «Контакт» задовольнити частково.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 03 грудня 2019 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 та в частині розподілу судових витрат скасувати. Ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Абрамов П.С.

Пилипчук Л.І.