Категорія: 68 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2020 року місто Луцьк
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Шевчук Л.Я. ,
суддів - Киці С.І., Здрилюк О.І.,
секретар с/з - Вергун Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, за апеляційними скаргами представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 лютого 2020 року,
Постановою Волинського апеляційного суду від 19 травня 2020 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 лютого 2020 року в даній справі в частині задоволення зустрічного позову змінено.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі 1380,56 грн.
В решті рішення суду залишено без змін.
25 травня 2020 року до апеляційного суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 , у якій він просить ухвалити додаткове судове рішення у даній справі про стягнення з відповідачки в його користь понесені судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 1152,6 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.
Апеляційний суд приходить до висновку, що заява позивача підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України резолютивна частина постанови суду апеляційної інстанції повинна містити зазначення розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Враховуючи наявні у матеріалах справи докази про понесені сторонами у справі судові витрати, апеляційний суд не вбачає необхідності у виклику сторін в судове засідання для вирішення питання про постановлення додаткового судового рішення.
Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно поданої позивачем квитанції останній за подання апеляційної скарги сплатив судовий збір в розмірі 1152,6 грн (а. с. 119).
Крім того, у своїй заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.
Колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви позивача та про стягнення з відповідача в користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. При цьому апеляційний суд при визначенні розміру зазначених витрат враховує обсяг наданих адвокатом послуг і виконаних ним робіт та їх вартість.
Крім того, апеляційний суд, постановляючи 19 травня 2020 року судове рішення в даній справі не вирішив питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового судового рішення, яким з позивача в користь відповідача слід стягнути судові витрати по справі.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 270, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі задовольнити.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 1 152 грн (одна тисяча сто п`ятдесят дві гривні) 60 копійок судового збору та 5000 грн п`ять тисяч гривень) витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Судді