Дата документу 21.07.2020 Справа № 337/454/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/454/20
Провадження №22-ц/807/1838/20
Головуючий в 1-й інстанції - Сидорова М.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2020 року, ухвалене у м. Запоріжжя у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 28821,92 грн., пеню за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 1518,43 грн. та витрати на проведення оцінки колісного транспортного засобу у розмірі 1500,00 грн., а також просив стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 2000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 14.09.2018р. ТДВ СК «Альфа-Гарант» та власник транспортного засобу «BMW 520і», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , уклали договір страхування обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме автомобіля марки «BMW 520і», VIN (номер кузова) НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 100 000 грн., франшиза - 2 000 грн. (поліс №АМ/5134992). 04.06.2019р., під час дії полісу № НОМЕР_3 , відбулась перереєстрація транспортного засобу «BMW 520і», VIN (номер кузова) НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок якого право власності на вказаний автомобіль зареєстровано за ОСОБА_2 та видано новий державний реєстраційний номер автомобіля - НОМЕР_4 . 28.08.2019р. в місті Запоріжжя сталась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були: автомобіль «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , власником якого є позивач ОСОБА_1 , та автомобіль «BMW 520і», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , яким керувала ОСОБА_3 . Відповідно до постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27.09.2019р. дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_3 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження, в зв`язку з чим 28.08.2019р. він звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування. 11.12.2019р. адвокат Штенгелов О.В., в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із запитом про надання інформації про рішення прийняте по заяві про страхове відшкодування. 19.12.2019р. ТДВ СК «Альфа-Гарант», у відповідь на адвокатський запит, повідомило про відмову у виплаті страхового відшкодування із зазначенням, що страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при використанні забезпеченого транспортного засобу під час тренувальної поїздки чи для участі в офіційних змаганнях. Проте, позивач вважає таку відмову безпідставною, в зв`язку з чим звернувся до суду із вказаним позовом.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2020 року, позов ОСОБА_1 - задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (, місце знаходження: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд.26) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 28 821,92 грн., пеню в розмірі 1518,43 грн., витрати на проведення оцінки транспортного засобу в розмірі 1500,00 грн., сплачений судовий збір в розмірі 791,11 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2352,25 грн., а всього 34 983 (тридцять чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят три) грн. 71 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 2000 грн., сплачений судовий збір в розмірі 49,69 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 147,75 грн., а всього 2197 (дві тисячі сто дев`яносто сім) грн. 44 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що страховик не відшкодовує шкоду заподіяну при використанні забезпеченого ТЗ під час тренувальної поїздки, при цьому відповідно до обставин у справі страхувальник передав для тренування кермо автомобіля ОСОБА_3 , яка не мала посвідчення водія. ДТП, що сталася не є страховим випадком, оскільки відбулось за участю особи, відповідальність якої не застрахована. Розрахунок страхового відшкодування є невірним, оскільки позивачем не надано підтверджень понесення витрат на оплату 20% ПДВ.

Відповідно до відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Штенгелова О.В. та ОСОБА_2 вказують, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. В зв`язку з наведеним, просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2020 року це 210 200 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2102,00 грн. (2102,00 грн. Х 100 = 210 200 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить транспортний засіб марки «Daewoo Lanos», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 (арк.6).

28.08.2019р. в місті Запоріжжя на вул. Випробувачів 9, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «BMW 520і», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , яким керувала ОСОБА_3 , та автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , власником якого є позивач ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27.09.2019р. вказана дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_3 (арк.10).

Також судом встановлено, що між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_4 14.09.2018р. укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме автомобіля марки «BMW 520і», VIN (номер кузова) НОМЕР_2 , 1989 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну 100 000 грн., франшиза - 2 000грн. Строк дії полісу з 15.09.2018р. по 14.09.2019р., що підтверджено полісом №АМ/5134992 (арк.9)

04.06.2019р. відбулась перереєстрація транспортного засобу марки «BMW 520і», VIN (номер кузова) НОМЕР_2 , 1989 року випуску, внаслідок якого право власності на вказаний автомобіль зареєстровано за ОСОБА_2 , новий державний реєстраційний номер автомобіля - НОМЕР_4 (арк.8).

28.08.2019р. ОСОБА_1 звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з ДТП, яке сталось 28.08.2019р. за участю транспортного засобу, відповідальність власника якого застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант» відповідно до поліса №АМ/5134992 від 14.09.2018р. (арк.25).

11.12.2019р. адвокат Штенгелов О.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із запитом про надання інформації про прийняте рішення за заявою ОСОБА_1 від 28.08.2019р. про страхове відшкодування (арк.26).

19.12.2019р. ТДВ СК «Альфа-Гарант», у відповідь на адвокатський запит, повідомило про прийняте рішення у справі ЦВ 19/4426, а саме про відмову у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 на підставі п.32.5 ст.32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при використанні забезпеченого транспортного засобу під час тренувальної поїздки чи для участі в офіційних змаганнях (арк.27).

Відповідно до звіту № 9 від 17.01.2020р., складеного спеціалістом-автотоварознавцем ОСОБА_5 , станом на 28.08.2019р. вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників, що підлягають заміні та/або вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , становить 30 821,92 грн. (арк.11-20).

Згідно з договором №9 від 17.01.2020р. про проведення незалежної оцінки колісного транспортного засобу (КТС), укладеного між експертом ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , та квитанцією від 17.01.2020р., за проведення оцінки транспортного засобу «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_5 , ОСОБА_1 сплачено 1500 грн. (арк.21-22).

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки ТДВ СК «Альфа-Гарант» суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень, а саме того, що 28.08.2019р. ДТП сталось за участю забезпеченого транспортного засобу - «BMW 520і», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , який приймав участь у тренувальній поїздці або в офіційних змаганнях.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 1 ст.25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно зі ст.9 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно зі ст.20-1 вказаного Закону, у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії.

Відповідно до ст. 22, 28, 29 вказаного Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, зокрема, це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з п. 36.5 ст.36 вказаного Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до п. 32.5 ст.32 цього Закону, страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при використанні забезпеченого транспортного засобу під час тренувальної поїздки чи для участі в офіційних змаганнях.

ДТП, в якому було пошкоджено автомобіль позивача, з необхідністю відновлення якого він зазнав матеріальної шкоди, сталося з вини ОСОБА_3 , яка на законних підставах керувала автомобілем марки «BMW 520і», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Положеннями частини третьої статті 12 та частин першої статті 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Скаржник посилаючись за текстом апеляційної скарги на факт тренувальної поїздки та керування автомобілем ОСОБА_3 без водійського посвідчення, жодних доказів в цій частині не надав і на них не послався. Апелянт, як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції самоусунувся від доказування своїх доводів.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «BMW 520і», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , за спричинену третім особам шкоду була застрахована відповідачем ТДВ СК «Альфа-Гарант», останній відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та умов укладеного між ним та власником автомобіля марки «BMW 520і» договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зобов`язаний сплатити потерпілій особі - позивачу ОСОБА_1 страхове відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої з вини ОСОБА_3 в результаті ДТП 28.08.2019р., пеню за прострочення виконання зобов`язання та витрати на проведення оцінки колісного транспортного засобу.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» залишити без задоволення.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 21 липня 2020 року.

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: О.В. Крилова

О.З. Поляков