Справа № 234/3301/16-ц
Провадження № 2/234/5/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області :

в складі: головуючого-судді Бакуменко А.В.

з участю секретаря Кісточка І.В.

представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , третя особа ОСОБА_11 визнання майна сумісною власністю подружжя та розподіл спадкового майна, визнання договору дарування удаваним, зустрічною позовною заявою. ОСОБА_10 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , третя особа ОСОБА_11 про визнання недійсними правочинів, визнання права власності в порядку спадкування, зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , третя особа ОСОБА_11 про визнання права власності в порядку спадкування, за зустрічним позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 третя особа ОСОБА_11 про визнання права власності на спадкове майно ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Краматорського міського суду з позовом про визнання майна сумісною власністю подружжя та розподіл спадкового майна, визнання договору дарування удаваним.

Позовні вимоги неодноразово уточнювали.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_17 , її чоловік, котрий на час смерті був зареєстрований АДРЕСА_1 .

Після його смерті залишилась спадщина у вигляді:

- житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , що належав йому на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого 29.12.2003 року державним нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори Уваровою Г.І., зареєстрованого в реєстрі за №1-12064;

- земельна ділянка площею 0,0663 га, за кадастровим номером :00:015:0210 за адресою: АДРЕСА_2 , що належала йому на праві власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №128718, виданого 12.02.2007 року;

- квартира за адресою: АДРЕСА_3 , що належала йому на праві власності на підставі договору довічного утримання, посвідченого 07.07.2006 року приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Радіоновим Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за №1587;

- 1/3 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належала йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого 24.03.2005 року відділом по обліку та розподілу житлової площі виконкому Краматорської міської ради.

Спадкоємцями за законом є вона ОСОБА_1 , їх діти ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , а також мати померлого - ОСОБА_3 .

ОСОБА_18 відмовилась від своєї долі в спадковому майні на користь своєї матері

ОСОБА_1 належав померлому ОСОБА_17 на підставі договору дарування, однак фактично мав місце договір купівлі-продажу, оскільки ОСОБА_17 сплатив грошові кошти за даний будинок, про що свідчить розписка, в зв`язку з чим просить визнати договір дарування удаваним.

Просить суд визнати договір дарування, посвідченого 29.12.2003 року державним нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори Уваровою Г.І., зареєстрованого в реєстрі за №1-12064 житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , удаваним , та визнати даний будинок сумісною власністю подружжя визнавши за нею право власності на 2/10 частки будинку та земельної ділянки; визнати за нею право власності на 2/15 частки квартири АДРЕСА_4 ; та визнати право спільної сумісної власності подружжя на квартири АДРЕСА_3 , визнавши за нею право власності 1/2 частку квартири, як спільного майна подружжя та на 2/10 часток квартири в порядку спадкування.

ОСОБА_5 звернувся до суду з зустрічним позовом, зазначивши, що він є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_17 , є спадкоємцем першої черги, в зв`язку з чим просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на наступне майно:

- 1/5 частку житлового будинку загальною площею 85,10 кв. м., з господарськими та побутовими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 ;

- 1/5 частку земельної ділянки площею 0,0663 га за кадастровим номером :00:015:0210, для будівництва та обслуговування жилого будинку за адресою: АДРЕСА_2 ;

- на 1/5 частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 ;

- на 1/15 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно до зустрічного позову ОСОБА_3 , вона зазначила, що померлий ОСОБА_17 є її сином, а отже вона є спадкоємцем першої черги. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: будинок та земельна ділянка за адресом АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 ; 1/3 частка квартири АДРЕСА_5 ; дачний будинок розташований АДРЕСА_6 .

Окрім того, вона вважає, що шляхом підробки документів позивачкою ОСОБА_1 було продано автомобіль Mersedes Benz S 430, держ. номер НОМЕР_1 , та було продано автомобіль Feat, держ. номер НОМЕР_2 , котрий був складом спадщини .

Згідно до проведеним оцінкам майна та експертизам вважає, що вартість її спадкової частки становить 371581 грн.

Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування 1/3 частку квартири АДРЕСА_4 та право власності на квартиру АДРЕСА_3 , а також стягнути різницю в вартості спадкового майна з відповідачів.

Ухвалою Краматорського міського суду від 10.03.2016 відкрито провадження у справі № 234/3301/16-ц .

Сторони по справі неодноразово змінювали і уточнювали свої позовні вимоги один до одного.

21.09.2017 Краматорський міський суду ухвалив цивільні справи № 234/15391/16-ц, № 234/2027/17, № 234/3301/16-ц об`єднати в одне провадження з первісним позовом для їх спільного розгляду, присвоївши справі єдиний номер 234/3301/16-ц.

05.02.2018 через канцелярію Краматорського міського суду надійшла заява позивачки-відповідачки ОСОБА_1 з уточненими позовними вимогами.

21.03.2018 року відповідачем ОСОБА_3 подано зустрічний позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_21 , ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_18 .

З 15.12.2017 року набув чинності ЦПК України у новій редакції (далі ЦПК).

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 вимоги заявлені його довірителькою підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 вимоги свого довірителя підтримав , просив їх задовольнити в повному обсязі, заперечуючи щодо задоволення вимог за первісним позовом ОСОБА_1 .

Представник ОСОБА_3 , відповідачки за первісним позовом ОСОБА_22 підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити.

ОСОБА_3 також свої вимоги підтримала в повному обсязі.

ОСОБА_21 в судове засідання не з`явилась , надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_17 та ОСОБА_23 уклали шлюб, та їм присвоєне прізвище ОСОБА_24 (свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_3 ).

Згідно до наявних свідоцтв про народження , в період шлюбу в них народились діти :

- ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження НОМЕР_4 );

- ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження НОМЕР_5 );

- ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження НОМЕР_6 );

У відповідності до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_7 ОСОБА_17 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На час смерті ОСОБА_17 володів наступним майном :

- АДРЕСА_2 (договір дарування НОМЕР_8 від 29.12.2003 року);

- земельна ділянка розташована АДРЕСА_2 (державний акт на право власності на земельн6у ділянку, серія ЯД № 128718(рішення Краматорської міської ради від 26.12.2006 року );

- 1/3 частка квартири АДРЕСА_4 (свідоцтво від 24.03.2005 року, розпорядження органу приватизації виконкому міської ради від 24.03.2005 року № 12615/1);

- квартира АДРЕСА_3 (договір довічного утримання від 07.07.2006 року).

Після смерті ОСОБА_17 залишилось п`ять спадкоємців за законом :

-дружина ОСОБА_1 ;

-донька ОСОБА_21 ;

-донька ОСОБА_18 ;

-син ОСОБА_20 ;

-мати ОСОБА_3 .

ОСОБА_18 , відмовилась від своєї долі спадщини після померлого батька ОСОБА_17 на користь матері ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя статті 1223 ЦК).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_17 та ОСОБА_23 уклали шлюб, та їм присвоєне прізвище ОСОБА_24 (свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_3 ).

Згідно до наявних свідоцтв про народження , в період шлюбу в них народились діти :

- ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження НОМЕР_4 );

- ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження НОМЕР_5 );

- ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження НОМЕР_6 );

У відповідності до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_7 ОСОБА_17 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_17 залишилось п`ять спадкоємців за законом :

-дружина ОСОБА_1 ;

-донька ОСОБА_21 ;

-донька ОСОБА_18 ;

-син ОСОБА_20 ;

-мати ОСОБА_3 .

ОСОБА_18 , відмовилась від своєї долі спадщини після померлого батька ОСОБА_17 на користь матері ОСОБА_1 .

У відповідності до ст. 1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України встановлено коло осіб, які віднесені до першої черги спадкоємців - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до статті 1267 ЦК України - частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Таким чином, після смерті ОСОБА_17 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилось п`ять спадкоємців Першої черги за законом.

Один спадкоємець - ОСОБА_18 нотаріально відмовилась від своєї долі спадщини на користь матері ОСОБА_1 .

Таким чином, діти померлого ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , а також його мати ОСОБА_3 є спадкоємцями 1/5 частки , кожний, спадкового майна, а дружина ОСОБА_1 2/5 часток спадщини, в зв`язку з відмовою на її користь спадкоємиці ОСОБА_18 .

На час смерті ОСОБА_17 володів наступним майном :

- АДРЕСА_2 (договір дарування НОМЕР_8 від 29.12.2003 року);

- земельна ділянка розташована АДРЕСА_2 (державний акт на право власності на земельн6у ділянку, серія ЯД № 128718(рішення Краматорської міської ради від 26.12.2006 року );

- 1/3 частка квартири АДРЕСА_4 (свідоцтво від 24.03.2005 року, розпорядження органу приватизації виконкому міської ради від 24.03.2005 року № 12615/1);

АДРЕСА_7 , належав померлому на підставі договору дарування. Його дружина, ОСОБА_1 , згідно позовних вимог просили визнати договір дарування удаваним з тих підстав, що фактично це була купівля-продаж, що підтверджується Договором від 29.12.2003 року, підписаного ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 ..

Дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов в частині визнання договору дарування будинку не може бути визнаний удаваним, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність (ч. 1 статті). Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування (ч. 2 статті).

За ст. 719 ч. 2 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Ст. 722 ч. ч. 1, 4 ЦК України право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статті 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Установивши під час розгляду справи, що правочин вчинено для приховання іншого правочину, суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, що сторони вчинили саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемним або про визнання його недійсним.

Удавані правочини вчиняються з метою приховання іншого правочину, який сторони насправді мали на увазі (ч. 1 ст. 235 ЦК). Отже, в даному випадку завжди має місце укладення двох правочинів: 1) реального правочину, вчиненого з метою створити певні юридичні наслідки; 2) правочину, вчиненого для приховання реального правочину.

На відміну від фіктивного, удаваний правочин, тобто правочин, який вчинений, щоб приховати інший, має на меті виникнення правових наслідків, але не тих, які афішуються фактом його вчинення. Фактично сторони прагнуть до вчинення іншого правочину. Дефектність прикриваючого правочину очевидна. Тобто удаваний правочин вчиняється для прикриття іншого правочину, внаслідок чого наявні два правочини - той, що прикривається, тобто прихований, і удаваний - такий, що прикриває перший правочин.

Проте встановити таку наявність так само непросто, як і в разі фіктивного правочину - воля сторін цього правочину також інша, ніж та, що сприймається як наслідок зовнішніх дій. Тобто очевидно, що воля і волевиявлення в цьому випадку різняться, і причиною цьому є приховування дійсної мети правочину. Мета удаваного правочину полягає не тільки в тому, щоб приховати дійсну волю сторін, а й спричинити інші наслідки, які випливають із правочину, що прикривається. Саме в цьому і полягає дійсна воля сторін удаваного правочину. Для кваліфікації удаваного правочину важливо, щоб частина умов удаваного і прихованого правочину збігалася.

Відповідно до вимог статті 60 ЦПК України позивач, заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, має довести: 1) факт укладення правочину, що, на його думку, є удаваним; 2) спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, що передбачені насправді вчиненим правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж намір приховати насправді вчинений правочин; 3) настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж тих, що передбачені удаваним правочином.

Оскільки згідно із частиною першою статті 202, частиною третьою статті 203 ЦК України головною вимогою для правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, то основним юридичним фактом, що суд повинен установити, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору дарування, а також з`ясування питання про те, чи не укладено цей правочин з метою приховати інший та який саме.

Із договору дарування від 29 грудня 2003 року, укладеного між ОСОБА_26 , ОСОБА_25 , ОСОБА_27 та ОСОБА_17 вбачається, що він підписаний власноруч дарувальниками та обдаровуваним, посвідчено державним нотаріусом Уваровою Г.І.

У договорі зазначено, що договір підписано сторонами в присутності нотаріуса.

Наведене свідчить, що укладений 29.12.2003 року між договір дарування містить всі необхідні істотні умови, визначені ст. ст. 718-728 ЦК України. Волевиявлення при укладенні договору ОСОБА_26 , ОСОБА_25 , ОСОБА_27 було вільним і відповідало їх внутрішній волі, вони могли усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Позивачка, в обґрунтування своїх вимог, щодо визнання договору удаваним посилається на наявний письмовий договір, нотаріально не завірений, згідно до котрого зазначено, що ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 отримали у спадщину в рівних частках будинок АДРЕСА_7 , котрий переоформили на ОСОБА_28 по договору дарування, на умовах того, що останній бере на себе усі борги за будинком та сплачує їм кошти в сумі 1623 грн. кожному. Також даний договір має посилання на те, що гроші отримані в повному обсязі, а отже фактично це є розписка в отриманні коштів за продаж будинку.

Дослідивши всі матеріали, суд набуває висновку, що такий простий письмовий договір не може свідчити про фактичне укладання договору купівлі-продажу, оскільки взагалі не є зрозумілим які кошти отримані, ким отримані та за що, оскільки маються лише підписи без ідентифікації осіб.

Таким чином, суд належних та допустимих доказів на той факт, що договір дарування від 29.12.2020 року є удаваним не надано, а отже даний будинок належав померлому на праві особистої власності та підлягає розподілу в рівних частках між усіма спадкоємцями.

Оскільки спадкоємців п`ять то за кожним слід визнати право власності в порядку спадкування на 1/5 частку будинку АДРЕСА_2 .

За умови того, що ОСОБА_18 відмовилась від своєї частки спадщини на користь матері, то за ОСОБА_1 слід визнати право власності в порядку спадкування на 2/5 частки будинку.

Стосовно земельної ділянки за адресом АДРЕСА_2 , слід зазначити наступне,у відповідності до ст. 1225 ЦК України- право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Таким чином, кожному зі спадкоємців належить 1/5 частка земельної ділянки, в зв`язку з тим, що ОСОБА_18 відмовилась від своєї частки спадщини на користь матері, то за ОСОБА_1 слід визнати право власності в порядку спадкування на 2/5 частки земельної ділянки.

Щодо, 1/3 частка квартири АДРЕСА_4 , котра належала померлому ОСОБА_17 на підставі свідоцтво від 24.03.2005 року, розпорядження органу приватизації виконкому міської ради від 24.03.2005 року № 12615/1, слід зазначити наступне.

Оскільки частки спадкоємців є рівними то за кожним з них слід визнати право власності в порядку спадкування на 1/15 частку вищевказаної квартири, а за ОСОБА_1 2/15 частко, в зв`язку з відмовою одного спадкоємця від своєї долі на її користь.

Щодо спадкування квартири АДРЕСА_3 , суд вважає зазначити наступне.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання відчужувач відразу передає набувачеві у власність нерухомість або інше цінне майно, а набувач зобов`язується утримувати відчужувача довічно.

За загальним правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено ст. 61 СК України, згідно з частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Норма ч. 3 ст. 61 СК України кореспондує ч. 4 ст. 65 СК України, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя.

Договір довічного утримання згідно з даним у законі (ст. 744 ЦК України) визначенням це договір, за яким відчужувач передає набувачеві у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

За правилами ст. 746 ЦК України сторонами договору довічного утримання є відчужувач та набувач. При цьому закон допускає, що набувачами за договором можуть бути кілька фізичних осіб, які стають співвласниками майна, переданого їм за договором довічного утримання, на праві спільної сумісної власності, та відповідно несуть солідарний обов`язок перед відчужувачем (ч. 3 ст. 746 ЦК України). Зміст обов`язків набувача за договором довічного утримання визначений у ст. 749 ЦК України.

Таким чином, цивільне законодавство визначає, що виникнення спільної сумісної власності кількох осіб на майно, передане за договором довічного утримання, зумовлює солідарне виконання ними обов`язків за цим договором на користь відчужувача.

За результатами розгляду справи № 6-2891цс15 Верховний Суд України прийняв постанову від 13 квітня 2016 року, згідно з якою зробив наступний правовий висновок: визначаючи правовий режим майна за договором довічного утримання (догляду), укладеним під час перебування набувача за цим договором у шлюбі, суди мають установити, чи був даний договір укладено саме в інтересах сім`ї; чи інший з подружжя, не визначений у договорі довічного утримання (догляду) як набувач, виконував обов`язки за таким договором солідарно з набувачем.

Зазначений висновок Верховний Суд України зробив за результатами розгляду справи за позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

При цьому згідно ст. ст. 2 та 8 СК України саме Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини, зокрема, між подружжям. Якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

З огляду на наведене та установлені судом обставини, в справі, суд набуває висновку про те, що вищезазначена квартира є спільною сумісною власністю подружжя.

Таким чином спадщиною є 1/2 частка спірної квартири, оскільки 1/2 частка належить ОСОБА_1 квартири на підставі права спільної сумісної власності.

За умови наявності п`яти спадкоємців , за кожним з них слід визнати право власності на вищевказану квартиру в рівних частках 1/10 частка квартири, а за ОСОБА_1 в 2/10 частки квартири, оскільки ОСОБА_5 відмовилась від своєї долі спадщини на її користь.

Щодо вимог ОСОБА_3 за зустрічним позовом слід зазначити наступне.

Квартира АДРЕСА_8 , та дачного будинку у фермерському господарстві « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за адресом АДРЕСА_6 , то дане майно взагалі не підлягає розподілу, оскільки не є спадковим майном, бо ніколи не належало на праві приватної власності померлому ОСОБА_17

Квартира АДРЕСА_8 у належить на праві власності, на підставі договору дарування ОСОБА_1 .(договір від 11.09.2013 року посвідчений приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Ємельяненко К.М. № 2462).

Дачний будинок у фермерському господарстві «Рубін» за адресом АДРЕСА_6 згідно до відомостей з державного реєстру прав на нерухоме майно належить на праві приватної власності ОСОБА_29 .

Стосовно визнання недійсними договорів купівлі-продажу транспортних засобів, а саме автомобіля Mersedes Benz S 430, держ. номер НОМЕР_1 та автомобіля марки Feat, держ. номер НОМЕР_2 , то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

По-перше на день смерті ОСОБА_17 09.05.2014 року транспортний засіб Mersedes Benz S 430, йому не належав, оскільки 06.05.2014 року було видано довідку рахунок ААВ НОМЕР_9 ТОВ «Автостандарт СВ», на ім`я ОСОБА_30 , згідно до котрої в подальшому ОСОБА_30 оформив транспортний засіб на себе.

Доводи ОСОБА_3 , що даний автомобіль було продано за підробним документом нічим не підтверджуються окрім її особистих думок з цього приводу.

Згідно до постанови про закриття кримінального провадження від 28.10.2014 року автомобіль

Feat, держ. номер НОМЕР_2 , згорів.

Тобто, дане майно не є спадковим.

Керуючись ст.ст. 718-728, 774, 1258-1261,1267 ЦК України, Сімейним Кодексом та ст.ст. 12,13,141259,263-265,268 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , третя особа ОСОБА_11 визнання майна сумісною власністю подружжя та розподіл спадкового майна, визнання договору дарування удаваним задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_17 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 2/5 частки житлового будинку загальною площею 85,10 кв. м., житловою площею, 65,00 кв.м. з господарськими та побутовими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_17 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 2/5 частки земельної ділянки площею 0,0663 га за кадастровим номером :00:015:0210, для будівництва та обслуговування жилого будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 30,4 кв.м., житловою площею 16,5 кв.м. сумісною власністю подружжя, та визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_17 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 2/10 частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 30,4 кв.м., житловою площею 16,5 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_17 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 2/15 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 47,7 кв.м.

В задоволені позову в частині визнання договору дарування будинку удаваним відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_10 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , третя особа ОСОБА_11 про визнання недійсними правочинів, визнання права власності в порядку спадкування, - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_17 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 1/5 частку житлового будинку загальною площею 85,10 кв. м., житловою площею, 65,00 кв.м. з господарськими та побутовими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_17 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 1/5 частку земельної ділянки площею 0,0663 га за кадастровим номером :00:015:0210, для будівництва та обслуговування жилого будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_17 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 1/10 частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 30,4 кв.м., житловою площею 16,5 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_17 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 1/15 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 47,7 кв.м.

В іншій частині позову про визнання договору продажу автомобілів та перереєстрацію автомобілів, а також розподіл дачного будинку відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_8 до ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , третя особа ОСОБА_11 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_21 право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_17 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 1/5 частку житлового будинку загальною площею 85,10 кв. м., житловою площею, 65,00 кв.м. з господарськими та побутовими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_21 право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_17 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 1/5 частку земельної ділянки площею 0,0663 га за кадастровим номером :00:015:0210, для будівництва та обслуговування жилого будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_21 право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_17 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 1/10 частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 30,4 кв.м., житловою площею 16,5 кв.м.

Визнати за ОСОБА_21 право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_17 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 1/15 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 47,7 кв.м

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_9 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 третя особа ОСОБА_11 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_17 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 1/5 частку житлового будинку загальною площею 85,10 кв. м., житловою площею, 65,00 кв.м. з господарськими та побутовими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_17 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 1/5 частку земельної ділянки площею 0,0663 га за кадастровим номером :00:015:0210, для будівництва та обслуговування жилого будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_17 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 1/10 частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 30,4 кв.м., житловою площею 16,5 кв.м.

Визнати за ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_17 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 1/15 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 47,7 кв.м.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Краматорський міський суд Донецької області до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Краматорського

міського суду А. В. Бакуменко