Ухвала

17 липня 2020 року

м. Київ

справа № 523/2064/17

провадження № 61-9615ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 20 листопада 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Суворовського районного суду

м. Одеса від 20 листопада 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 04 лютого 2020 року у вищевказаній справі.

У касаційній скарзі представник заявника просить поновити строк на касаційне оскарження та вказує на те, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції заявник отримав 05 червня 2020 року, після ознайомлення його представника з матеріалами даної справи. На підтвердження зазначеного надано відповідні докази, а саме копію заяви про ознайомлення із матеріалами справи та розпискою про ознайомлення із матеріалами справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені обставини, а саме отримання копії оскаржуваного судового рішення лише 05 червня 2020 року, свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для його поновлення.

Крім того, у касаційній скарзі заявник просить звільнити від сплати судового збору посилаючись на те, що є законним представником дитини-інваліда, а тому на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Такі посилання є безпідставними, оскільки відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та

II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Посилання на те, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору як законний представник дитини - інваліда є безпідставними, оскільки оскаржувані судові рішення ухвалені у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 ,

ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди. У цій справі ОСОБА_1 не діє як законний представник дитини-інваліда, відповідно не є таким, що звільнений від сплати судового збору в силу закону.

Доказів на підтвердження обставин, які згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути підставою для звільнення заявника від сплати судового збору за подання касаційної скарги, суду не надано.

Таким чином, за наявними матеріалами відсутні передбачені законом підстави для звільнення заявника від сплати судового збору.

Враховуючи наведене, заявнику необхідно надати суду докази сплати судового збору у розмірі відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом першим пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Оскільки, заявник оскаржує судові рішення в частині стягнення з нього грошових коштів у розмірі 208 802,00 грн, то судовий збір за подання касаційної скарги становить 4 176,04 грн (208 802,00 грн ?1 % ?200 %).

Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга представника ОСОБА_1 -

ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеса

від 20 листопада 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 20 листопада 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 20 листопада 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до

18 серпня 2020 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак