ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/110/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Сирбул О.Ф.,

секретар судового засідання: Лаптєвої Ю.М.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії приватного виконавця Київського виконавчого округу Кісельової Віталіни Володимирівни; заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення приватного виконавця Київського виконавчого округу Кісельової В.В. у виконавчому провадженні № 59308238.

На обґрунтування скарги вказав, що в провадженні приватного виконавця Кісельової В.В. перебуває виконавче провадження з виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва про стягнення з нього та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості у сумі 3 282 680,08 грн., в рамках якого 20.06.2019 року приватним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника).

Зазначену постанову боржник вважає незаконною оскільки приватним виконавцем не було виконано вимоги ч. 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: не було вжито усіх належних заходів для з`ясування правового статусу майна боржника, не було перевірено належність майна боржнику на праві приватної особистої чи спільної власності. Водночас він не є одноосібним власником арештованої квартири, оскільки її було придбано під час перебуванні у шлюбі з колишньою дружиною ОСОБА_2 , при цьому його частка у праві спільної сумісної власності на квартиру не визначена і не виділена в натурі. Отже враховуючи, що колишня дружина боржника не є боржником у даному виконавчому провадженні, накладенню арешту на майно повинна була передувати процедура визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, проте з відповідним поданням до суду приватний виконавець не зверталась. Окрім того накладення арешту на частку майна, його вилученню та подальшій реалізації має відбуватися після виділу частки боржника із спільного майна в натурі, що відповідно до ст. 371 ЦК України відбувається в судовому порядку на підставі пред`явленого кредитором позову. Однак ТОВ «Кредитні ініціативи» з таким позовом до суду не зверталося. Окрім того за положеннями ст. 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника та рухоме майно, а у разі їх відсутності або недостатності для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на інше майно боржника. Натомість приватний виконавець Кісельова В.В. в повному обсязі не вчинила виконавчих дій, спрямованих на виявлення коштів, інших цінностей, рухомого майна боржника, земельних ділянок та інших приміщень, що знаходяться окремо від квартири, на які можна звернути стягнення для погашення боргу.

В судове засідання учасники судового процесу не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, будь-яких клопотань від них до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З огляду на нез`явлення учасників справи суд розглянув скаргу без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги за наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема на підставі, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частина 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Частина 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначає зобов`язання боржника, зокрема боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

В провадженні приватного виконавця Кісельової В.В. перебуває виконавче провадження №59308238 з виконання рішення суду у цивільній справі № 753/22049/16 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості в розмірі 3 282 680,08 грн., боржником у якому є ОСОБА_1 .

Виконавче провадження було відкрите постановою від 07.06.2019 року, відповідно до інформацї про виконавче провадження.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кісельова В.В. 20.06.2019 року винесла постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника в якій на підставі статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» описала та наклала арешт на майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка розташована на четвертому поверсі дев`ятиповерхового будинку та складається з 4-х кімнат: 1-а кімната - 22,9 кв.м., 2-а кімната - 12,6 кв.м., 3-я кімната - 17,7 кв.м., 4-а кімната - 17,9 кв.м., а також кухні - 9,2 кв.м., ванної кімнати - 2,6 кв.м., вбиральні - 0,9 кв.м., коридору - 3,8 кв.м. + 2,6 кв.м., лоджії - 4,9 кв.м., вбудованої шофи - 2,2 кв.м.; загальна площа квартири - 97,3 кв.м., житлова - 71,10 кв.м., що належить боржнику ОСОБА_1 .

Крім того, постановою приватний виконавець наклала арешт на майно та встановила обмеження права користування - заборону відчуження. Відповідальним зберігачем призначено ОСОБА_3 .

В постанові не зазначено місце проведення опису, а лише зазначено що він проводився в присутності понятих.

Стаття 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: 1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; 3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов`язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.

Крім того, згідно з положеннями ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих.

Згідно з ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

В пункті 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень вказано, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 , а тому відмовляє в її задоволенні.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статтями 3, 57, 58, 60, 383 - 387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення та дії приватного виконавця Київського виконавчого округу Кісельової Віталіни Володимирівни; заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи".

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту ухвали безпосередньо до Київського апеляційного суду.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Дарницький районний суд міста Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: