УХВАЛА

про відмову в відкритті провадження

17.07.2020 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Войцеховська Я.В. ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту ,

ВСТАНОВИВ:

02.07.2020 року позивач звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з вищезазначеною позовною заявою в якій просить усунути перешкоди у користуванні майном квартирою АДРЕСА_1 шляхом зняття арешту, накладеного ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 11.07.2008р. .

17.07.2020р. з канцелярії суду надійшла відповідь з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС щодо місця реєстрації відповідача.

Дослідивши подану позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у даній справі, виходячи з наступного.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 11.07.2008р з метою забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики , було накладено арешт на вищевказану квартиру. Зазначене також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 202495640 від 02.02.2020р.

Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в спорах про зняття арешту з майна», у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно положень ч. 1, 2ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до абзацу 4 п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (ч. 3ст. 154 ЦПК України). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (ч. 4ст. 154 ЦПК України). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Згідно ч. 1ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У своїй заяві позивач просить зняти арешт з належного йому майна, який накладений ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 11.07.2008 року та усунути перешкоди у здійснені права користування цим майном.

Однак позивач звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про зняття арешту. Такі вимоги не можуть бути розглянуті в порядку ст.158 ЦПК України.

В той же час, суд роз`яснює, що позивач може обрати інший порядок захисту своїх прав, а саме шляхом звернення до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

У зв`язку з вищевикладеним та тим, що ОСОБА_1 був стороною по справі, йому належить право власності на нерухоме майно на яке накладено арешт, йому слід звернутися до суду не з позовною заявою про зняття арешту, а з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 19,186 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту.

Роз`яснити позивачу право звернення до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до п.3 ст.7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі відмови у відкритті провадження .

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Херсонський міський суд Херсонської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Я.В.Войцеховська