16.07.2020 Справа № 756/8548/20
Номер провадження 2/756/4765/20
Унікальний номер судової справи 756/8548/20
У Х В А Л А

16 липня 2020 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Луценко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами про визнання незаконним наказу про звільнення та зміну формулювання причин звільнення, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КВ «Пуща Водиця» Державного управління справами з позовом про визнання незаконним наказу про звільнення та зміну формулювання причин звільнення, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 10.04.2020 по день зміни формулювання причин звільнення на роботі, який на день пред`явлення позову становить27221,10 грн.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та дві вимоги немайнового характеру щодо визнання наказу про звільнення незаконним та щодо зміни формулювання причин звільнення.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви майнового характеру - у розмірі 1% від ціни позову, але не менше ніж розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»:

за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру;

у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем у порушення вказаних вимог не сплачено судовий збір за дві вимоги немайнового характеру та за одну вимогу майнового характеру.

Разом з тим, розмір судового збору за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 27221,10 грн. складає 840,80 грн.; розмір судового збору за одну вимогу немайнового характеру складає - 840,80 грн. (840,80 *2=1681,60 грн.).

Окрім викладеного, суд звертає увагу, що у п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивач не є звільненим від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки ним заявлено позовні вимоги щодо зміни формулювання причин звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин справа не може бути прийнята до провадження і позивачу необхідно надати строк для усунення зазначених недоліків, а саме сплатити судовий збір у розмірі 2522,40 грн. та надати до суду докази його сплати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами про визнання незаконним наказу про звільнення та зміну формулювання причин звільнення, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків 5 (п`ять) днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.М. Луценко