Справа № 359/5669/19
Провадження №2/359/479/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2020 р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Колесниковій А.Ю

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про розірвання кредитного договору та зменшення суми заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ КБ «Приватбанк» Гаренко Н.В. звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що відповідно до поданої заяви № б/н від 09.09.2013 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3400,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач своїх обов`язків не виконує, таким чином, має заборгованість, яка підлягає стягненню в сумі 125114 гривень 47 копійок, яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 3380,00 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом з 09.09.2013 по 29.04.2019 в розмірі 121734 гривні 47 копійок.

З огляду на це позивач просить суд стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати.

Ухвалою судді від 01.08.2019 року позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження по справі. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи.

У судове засідання представник позивача не з`явився. Він завчасно та в установленому порядку був повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи.

У відзиві на зустрічну позовну заяву представник позивача зазначила, що договір між сторонами укладався за принципом укладання договору приєднання в порядку с.634 ЦК України, тобто підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. Відповідач ОСОБА_1 висловила свою згоду на укладення договору кредиту в анкеті-заяві, яку вона підписала власноручно та тим самим засвідчила те, що погоджується на всі умови кредитування та Тарифи банку, а також підтвердила факт укладення договору кредиту між нею та АТ КБ «Приватбанк». Крім того, він вважає, що строк позовної давності не є пропущеним, оскільки порушення зобов`язання триває, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі (а.с.81-89).

Також у відповіді на відзив представник позивача ОСОБА_2 вказала, що відповідачка була обізнана з умовами кредитування та визнала свої зобов`язання за кредитним договором, оскільки до певного часу виконувала свої договірні зобов`язання, що підтверджується випискою по рахунку відповідача.

Крім того, у відзиві на зустрічну позовну заяву представник позивача ОСОБА_2 просила суд застосувати строки позовної давності, відмовити у задоволенні зустрічного позову та задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі (а.с.88).

Відповідач у судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі.

У зустрічному позові, відповідач просила суд розірвати кредитний договір №б/н від 09.09.2013 року між нею та АТ КБ «ПриватБанк», а також зменшити суму заборгованості у розмірі3380,00 гривень. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона не була ознайомлена з умовами та тарифами банку ,а представником позивача не надано доказів того, що відповідач підписувала умови та правила, надані позивачем як додатки до первісного позову. Відповідач зазначила, що не отримувала інформацію стосовно зміни кредитного ліміту, щодо встановлення відсоткової ставки та інших умов кредитування.

Суд дослідивши письмові докази, приєднані до матеріалів цивільної справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 09.09.2013 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір без номеру, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 3400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява складає між нею і банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві та, що відповідач ознайомлена та згодна з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами банку» (а.с.6).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, яка підлягає стягненню станом на 31.05.2019 року становить суму в розмірі 125114 гривень 47 копійок, яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 3380,00 гривень, заборгованість за процентами з 09.09.2013 по 29.04.2019 в розмірі 121734гривень 47 копійок (а.с.5).

Частина 1 ст. 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Як вбачається із анкети-заяви, підписаної ОСОБА_1 від 09.09.2013 року, вона містить пункт наступного змісту: «Я згідна з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг ,а також з Тарифами становить між мною та банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення.» (а.с.6).

За таких обставин, під час укладення договору б/н від 09.09.2013 року були дотримані вимоги як частини 1, так і частини 2 ст. 207 ЦК України, оскільки всі умови договору викладені у письмовій формі на паперових носіях, а сам договір скріплений підписами обох сторін. З врахуванням наведеного, вказаний вище кредитний договір складається із анкети-заяви позичальника та умов та правил надання банківських послуг. Відповідач в межах укладеного договору від 09.09.2013 року отримала кредитну картку "Універсальна" та отримала кредит у розмірі 3400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Отже, судом встановлено, що 09.09.2013 року між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, згідно з яким відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Аналізуючи вищевикладене, суд оцінює твердження відповідача щодо не ознайомлення з тарифами та умовами договору як безпідставне, оскільки вона висловив свою згоду на укладення договору кредиту в анкеті-заяві, яку підписала власноручно та тим самим засвідчила те, що погоджується на всі умови кредитування та Тарифи банку, а також підтвердила факт укладення договору кредиту між нею та АТ КБ «Приватбанк».

Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Крім того, судом встановлено, що Банк свої зобов`язання за вищенаведеним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував.

Разом з тим, керуючись правовими висновками Великої Палати Верховного суду, висловленими в постанові від 03 липня 2019 року по справа №342/180/17, провадження №14-131цс19, за результатами перегляду судових рішень в справі по аналогічному спору, про те, що підписана відповідачем анкета-заява не може вважатись договором, який підтверджує обов`язок відповідача сплатити позивачеві проценти за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, суд дійшов висновку про те, що, оскільки укладений між сторонами кредитний договір від 01.06.2011 у виді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить умов про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, не зазначена процентна ставка за користування кредитними коштами, то позивач вправі вимагати лише виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої та не повернутої суми кредитних коштів.

Вимоги позивача про стягнення іншої частини заборгованості є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на умовах укладеного сторонами договору.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню та з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути лише заборгованість по кредиту в сумі 3380,00 гривень.

Згідно з ч.1 ст.652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин,якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно, з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Проте, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження істотного порушення договору банком.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для розірвання цього договору та вважає, що зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 1921,00 грн.який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача в сумі 38 гривень 42 копійки пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.203, ч.1 та ч.2 ст.207, ст.ст.526, 634, 638,651,652, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 12, 13, 81,83, 89, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» розташованого за адресою м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , р/р НОМЕР_2 , МФО №305299 заборгованість за кредитом у розмірі 3 380,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» розташованого за адресою м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , р/р НОМЕР_2 , МФО №305299 судовий збір у розмірі 38 гривень 42 копійки.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про розірвання кредитного договору та зменшення суми заборгованості залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 15.07.2020 року.

Суддя Чирка С.С.