Справа №705/3640/19
2/705/832/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі : головуючої - судді Гудзенко В.Л.

при секретарі Юрченко А.І.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КНП «Уманська стоматологічна поліклініка» Уманської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Уманського міськрайонного суду з позовом до КНП « Уманська стоматологічна поліклініка » Уманської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В позові зазначає, що в неї стала боліти десна 8-го зуба нижньої щелепи з правої сторони, в зв`язку з чим вона 1 липня 2019 року звернулася до Уманської стоматологічної поліклініки. В реєстратурі на неї була заведена медична карта і вона звернулася до лікаря стоматолога ОСОБА_3 , який оглянувши її ротову порожнину, сказав, що необхідно видалити 8-й зуб нижньої щелепи з правої сторони і без рукавичок приступив до роботи по видаленню зуба. Видаливши зуб та занісши інфекцію, лікар ОСОБА_3 сказав, щоб вона прийшла завтра до нього знову, щоб видалити ще осколок зуба верхньої щелепи з лівої сторони, так як він зайвий, оскільки залишився при видаленні зуба раніше іншим лікарем, на що вона відмовила через відкриту рану у роті після видалення 8-го зуба правої щелепи. Увечері з десни, де був вирваний зуб вийшов наркоз і десна, де був видалений зуб, стала боліти, а вранці 2 липня в неї різко опухла права щока і ввечері того ж дня піднялася температура тіла до 39,8. Вона випила жарознижуючий порошок « Німесил », що дало пониження температури тіла до 37,8. 3 липня 2019 року вранці вона прийшла до лікаря ОСОБА_3 , так як в неї опухла вже шия, яка стала багрово червоно кольору. Оглянувши її, лікар ОСОБА_3 сказав, що в його практиці це вперше виникла така ситуація і направив її в хірургічний кабінет стоматологічної поліклініки, де хірург, оглянувши її, заявив, що необхідно негайно їхати в Черкаську обласну лікарню у стоматологічне відділення, так як така ситуація флегмони становить загрозу життю. В м. Черкаси її було госпіталізовано в стоматологічне відділення щелепно лицевої хірургії, де їй одразу ж зробили аналізи і в 00 год. 30 хв. стали робити негайно операцію флегмони шиї та підязичної ділянки. Після операції її помістили в реанімацію, де вона пробула три дні, а тоді її перевели в палату загального типу. Перебуваючи в реанімації, вона вимушена була придбати ліки на суму 4600,00 грн., а перебуваючи в загальній палаті, вона вимушена була придбати ліки на суму 9395 грн., що підтверджується чеками з аптеки, і крім того, нею було витрачено на перев`язочні матеріали 1740 грн., а також за автомобіль вона заплатила з ОСОБА_4 до Черкас 3000 грн. і назад з Черкас до Умані також 3000 грн., а всього витрачено нею на лікування 21735,00 грн. В порядку погашення її витрат на лікування в Черкаській обласній лікарні, лікар ОСОБА_3 на її рахунок 06 липня 2019 року перерахував лише 3000 грн., що є недостатнім для компенсації її витрат на лікування. Крім того, їй завдана величезна моральна шкода у вигляді фізичного болю та психологічних переживань і моральних страждань, оскільки її запалення пішло і в ліву сторону ротової порожнини, де із середини горла ставилися дренажі для витоку гною, що давало сильний фізичний біль, вона втратила сон і спокій, а тому оцінює завдану їй моральну шкоду в 100000 грн., з урахуванням тяжкості завданої шкоди її здоров`ю, оскільки операційне втручання та процедури спровокували перекос обличчя і їй необхідно робити пластичну операцію обличчя, що підтверджується фотознімками та надалі проходити шестимісячну реабілітацію. Просить стягнути на її користь 21735 грн. матеріальної шкоди та 100000 грн. моральної шкоди та судові витрати.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, попередньо на адресу суду подав заяву в якій просить справу слухати у його відсутність. На адресу суду надійшов відзив в якому відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначає, що для настання цивільно правової відповідальності за завдання шкоди необхідна наявність таких умов: протиправна поведінка особи, яка завдала шкоду, наявність шкоди, причинно- наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, наявність вини. В позовній заяві не наведено доказів вини КНП « Уманська стоматологічна поліклініка » у спричиненні майнової та моральної шкоди ОСОБА_1 . Зазначене у позовній заяві твердження позивача, що видаливши зуб лікар ОСОБА_3 заніс інфекцію, є припущенням, яке не підтверджене іншими доказами по справі. Позивачем не доведено факту неправомірності дій лікаря та причинного зв`язку між погіршенням стану здоров`я з ОСОБА_1 і діями лікаря ОСОБА_3 , що дає підстави для відмови у задоволенні позовних вимог.

Допитавши позивача, дослідивши надані докази, суд встановив наступні обставини та правовідносини, які їм відповідають.

ОСОБА_1 01 липня 2019 року лікарем Уманської стоматологічної поліклініки ОСОБА_3 було видалено 8-й зуб правої щелепи. Даний факт встановлено в судовому засіданні та не заперечується учасниками справи.

Згідно копії довідки №342 від 09.07.2019 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходилася на лікуванні у стоматологічному відділення з 03.07.2019 по дату видачі довідки з діагнозом флегмона дна порожнини рота, хвора потребує стаціонарного лікування. Амбулаторна медична картка в судовому засіданні не досліджувалася, так як сторони такого клопотання не подавали.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №7959 ОСОБА_1 перебувала в стоматологічному відділенні КНП « Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради » з 03.07.2019 по 12.07.2019 з діагнозом: флегмона дна порожнини рота, правобічний невеликий ексудативний плеврит неясного ґенезу, правобічний гнійний гідроторакс.

Згідно ч. 2 ст. 38 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» кожний пацієнт має право, коли це виправдано його станом, бути прийнятим у будь-якому закладі охорони здоров`я за своїм вибором, якщо цей заклад має можливість забезпечити відповідне лікування.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» медичне обслуговування - це діяльність закладів охорони здоров`я та фізичних осіб - підприємців, які зареєстровані та одержали відповідну ліцензію в установленому законом порядку, у сфері охорони здоров`я, що не обов`язково обмежується медичною допомогою, але безпосередньо пов`язана з її наданням.

Згідно ч. 4 ст. 37 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» за несвоєчасне і неякісне забезпечення необхідною медичною допомогою, що призвело до тяжких наслідків, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Згідно з чинним законодавством відносини з відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, регулюються главою 82 Цивільного кодексу України. Зокрема, статтею 1166 ЦК визначено, що така шкода підлягає відшкодуванню у повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому, зокрема, заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності.

Під «шкодою» взагалі у цивільному праві прийнято розуміти зменшення, знищення суб`єктивного цивільного права чи блага.

Так, наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» від 17 січня 1995 р. № 6 визначено, що у разі неналежного надання медичної допомоги, що виявилося у порушенні анатомічної цілісності тканин і органів та їх функцій, такі порушення розглядаються як тілесні ушкодження (п. 1.3.).

Відповідно до пункту 1.2 Наказу № 6 під тілесними ушкодженнями (тобто шкодою здоров`ю) слід розуміти: порушення анатомічної цілісності тканин, органів та їх функцій, що виникають як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів - фізичних, хімічних, біологічних, психічних.

У пункті 2.1.6 Наказу № 6 даються також визначення таких споріднених «шкоді» понять, як «розлад здоров`я» та «наслідок ушкодження». Розлад здоров`я - це пов`язаний з ушкодженням послідовно розвинутий хворобливий процес. Наслідок ушкодження - це повне загоєння ушкодження і зникнення хворобливих змін, які були ним зумовлені.

При ушкодженні здоров`я відшкодовується не тільки матеріальна шкода або збитки, а й моральна (немайнова) шкода, порядок відшкодування якої дещо відрізняється від порядку відшкодування матеріальної (ст. 1168 ЦК України).

Відповідно до ст. 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, а також норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення позову.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести кожну обставину, на яку вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень.

Дослідивши надані докази у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог і підстав, суд вважає, що позивачка на порушення вимог ст.81 ЦПК України, не надала суду достатньо допустимих та належних доказів того, що послуги, надані їй в Уманській стоматологічній поліклініці були неякісними, що саме внаслідок неякісних медичних послуг лікаря ОСОБА_3 в неї виникло захворювання « Флегмона дна порожнини рота », з приводу якого вона проходила лікування в КНП « Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради » з 03.07.2019 по 12.07.2019.

Позивач не зверталася з клопотанням про призначення судової експертизи задля визначення причинно-наслідкового зв`язку між лікуванням в Уманській стоматологічній поліклініці та отримання нею захворювання « Флегмона дна порожнини рота », характеру шкоди, правильного діагнозу та лікування.

Тобто, позивачем не доведено факт завдання їй відповідачем матеріальної та моральної шкоди, її розмір, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров`я», ст.ст.1166,1172,1195 ЦК України, ст. ст.12, 81, 247, 263-265,354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш ИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до КНП «Уманська стоматологічна поліклініка » Уманської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Повний текст рішення складено 17 липня 2020 року.

Головуючий В.Л. Гудзенко