Справа № 372/1708/20
Провадження № 2-1293/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Тиханського О.Б.,

за участю секретаря: Авсюкевич Н.В.,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у судовому засіданні у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські вертикалі» про розірвання трудового договору, визнання повноважень припиненими, зобов`язання внести записи, треті особи - Обухівська районна державна адміністрація Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

02.06.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Українські вертикалі» про припинення у судовому порядку трудових відносин на підставі частини першої статті 38 КЗпП України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.08.2010 р. його було призначено директором даного товариства; відомості про нього як керівника цього товариства містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У січні 2019 р. виявив бажання реалізувати своє право, передбачене частиною першою статті 38 КЗпП України, та припинити трудові відносини із відповідачем, для чого ініціював скликання загальних зборів учасників товариства для вирішення питання звільнення, про що 27.03.2020 р. учасникам товариства направив повідомлення із зазначенням дати та часу проведення зборів 29.04.2020 р. о 12 год. 00 хв., втім загальні збори не відбулися, оскільки учасникам товариства на зазначену дату та час зборів не з`явилися та не повідомили про причини неявки. На думку позивача, ТОВ «Українські вертикалі» своєю бездіяльністю, яка полягає у не розгляді та у невжитті заходів для прийняття рішення про його звільнення, в межах статутної діяльності підприємства, були порушені його трудові права.

Позивач судове засідання не з`явився, його представник подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить задовольнити. Не заперечує, щодо винесення заочного рішення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень щодо позову, заяв та клопотань до суду не направив.

Представник третьої особи Обухівської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, заперечень щодо позову, заяв та клопотань суду не надали.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 280 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено наступні фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські вертикалі», , згідно статуту, зареєстрованого Обухівською районною державною адміністрацією Київської області 20.08.2010 р. за № 0002461, знаходиться у АДРЕСА_1 , є юридичною особою за законодавством України, його учасниками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно з Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 є директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські вертикалі», посаду обіймає з 20.08.2010 р.

Згідно п. 9.1 Статуту, вищим органом товариства є загальні збори учасників.

05.01.2019 р. ОСОБА_1 направив до ТОВ «Українські вертикалі» заяву про звільнення з посади директора за власним бажанням, що підтверджується копією опису та накладної.

25.02.2020 ОСОБА_1 направив учасникам ТОВ «Українські вертикалі» заяву про звільнення його з посади директора та повідомлення про проведення загальних зборів учасників, що підтверджується копіями описів та накладних.

Відповідно до п. 9.3.6 Статуту, до виключної компетенції зборів учасників належить призначення та звільнення директора.

Згідно п.9.2.1 Статуту, учасники повідомляються про проведення зборів учасників персонально із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менше як за 30 днів до скликання зборів учасників.

Учасниками товариства було проігноровано обов`язок бути присутніми на позачергових зборах та в результаті неявки учасників,

Представником ТОВ «Українські вертикалі» за довіреністю Саад Шаді Мухамедом в присутності адвоката Стеценко Т.М . та ОСОБА_7 складено акт від 29.04.2020 відповідно до якого зафіксовано, що загальні збори учасників не відбулися, оскільки жоден з учасників не прибув.

Уповноважений на звільнення директора орган ТОВ «Українські вертикалі» проігнорував повідомлення про звільнення і не розглянув по суті заяву про звільнення протягом передбаченого законодавством строків, не виконав покладених на нього статутом обов`язків, чим були порушені трудові права позивача, зокрема, право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням та право на вільне обрання місця роботи на власний розсуд.

За змістом положень ст. 38 КЗпП, ст. 30, 39 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», ст. 58, 60, 62 ЗУ «Про господарські товариства» права директора на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок учасників товариства розглянути заяву директора про звільнення, створити новий виконавчий орган та внести дані зміни в Єдиний державний реєстр.

Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням даною норми, Конституційний суд України у рішеннях від 07.07.2004 р. № 14-рп/2004, від 16.10.2007 р. № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 р. № 2-рп/2008 зазначив, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю Конституційний суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.

Відповідно до ст. 24 КЗпП України - трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи передбачені законодавством про працю, колективним договором, або угодою сторін.

Зі змісту ст. 21 КЗпП України випливає, що трудовий договір є двостороннім договором між працівником та роботодавцем, які по відношенню один до одного мають відповідні права та обов`язки. Інші суб`єкти мають право втручання у взаємовідносини цих сторін лише у випадках та в порядку передбаченому чинним законодавством.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

За ч.1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Разом з тим, особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства.

У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 520/11437/16-ц, у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року, у справі № 758/1861/18).

Уповноважений на звільнення директора орган ТОВ «Українські вертикалі» проігнорував повідомлення позивача про його звільнення і не розглянув по суті заяву позивача про звільнення протягом передбачених законодавством строків, не виконав покладених на нього Статутом обов`язків. З огляду на викладене, своєю бездіяльністю, яка виразилася в не розгляді та не вжитті заходів для прийняття рішення про звільнення позивача в межах статутної діяльності товариства відповідачем були порушені трудові права позивача, зокрема його право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням, та право на вільне обрання місця для його реалізації.

Зі змісту позову ОСОБА_1 вбачається, що він просить суд припинити трудові відносини між ним та ТОВ «Українські вертикалі», як з директором цього товариства. Втім вирішення питання про звільнення керівника товариства відноситься до виключної компетенції загальних зборів товариства. Разом з тим відповідно до вимог частини другої статті 5 ЦПК України, з урахуванням встановлених обставин справи та, виходячи з того, що пред`явлення позову по суті спрямоване на припинення трудових правовідносин між сторонами, суд вважає, що ефективним і таким, що не суперечить закону, у даному випадку буде такий спосіб захисту як припинення трудових відносин з ТОВ «Українські вертикалі» на підставі частини першої статті 38 КЗпП України.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що на теперішній час трудові відносини між сторонами фактично припинені, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана, тому, враховуючи ті обставини, що трудові обов`язки ОСОБА_1 припинив з відповідачем, що підтверджується поданою заявою, повідомленням, однак відповідачем не прийнято рішення відповідно до вимог діючого трудового законодавства у встановленні строки відомості до ЄДР не внесені що вбачає не припинення трудових відносин з відповідачем. А тому з вказаних підстав позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання припинення трудових відносин підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача внесення змін до відомостей в Єдиному державному реєстрі.

У частині першій статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі.

Позивач також просить виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про нього як керівника юридичної особи ТОВ «Українські вертикалі».

Зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про визнання трудових відносин припиненими після набрання законної сили є підставою для внесення змін та виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про керівника (директора) ТОВ «Українські вертикалі» Веклу Павла Петровича відповідним державним органом.

Щодо вимоги позивача про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про засновки ОСОБА_2 , як виконуючого обов`язки керівника юридичної особи, слід зазначити наступне.

Згідно ст. 28 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган. Загальні збори учасників є вищим органом товариства.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, а також з ініціативи виконавчого органу товариства.

Відповідно до п. 9.3.6 Статуту, до виключної компетенції зборів учасників належить призначення та звільнення директора.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, ураховуючи норми ст. ст. 27, 31 ЦПК України, позивач самостійно визначає предмет й підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

Таким чином, суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог щодо включення до реєстру відомостей про ОСОБА_2 як виконуючого функції керівника, оскільки дана вимога є необгрунтованою, так як права позивача в даному випадку не порушені, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 21, 24, 36, 38 КЗпП України, ст. ст. 12, 81, 89, 141, 229, 258, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські вертикалі» про розірвання трудового договору, визнання повноважень припиненими, зобов`язання внести записи, треті особи - Обухівська районна державна адміністрація Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати припиненими трудові відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські вертикалі», та директором ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у зв`язку із звільненням ОСОБА_1 за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України, з 25 лютого 2020 року.

В задоволені в інших вимог щодо внесення змін до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текс рішення виготовлено та підписано 17.07.2020.

Суддя: О.Б. Тиханський