Справа № 202/4208/20
Провадження № 2-з/202/82/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

16 липня 2020 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Бєсєди Г.В., за участю секретаря: Голобородько О.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/3 частку квартири по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/3 частку квартири по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.

Ознайомившись із змістом заяви ОСОБА_1 в частині забезпечення позову та доданими до заяви матеріалами, суд приходить до такого.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вимоги до заяви про забезпечення позову містяться у ст. 151 ЦПК України. Однак, визначені в зазначеній статті вимоги, заявниками не виконані.

Не виконано вимоги п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України щодо необхідності зазначення в заяві інших відомостей, потрібних для забезпечення позову.

А саме, відповідно до заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 .

Предметом спору є стягнення грошових коштів за договором позики у сумі 200 000 грн.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Так, в заяві про забезпечення позову не зазначена вартість майна на яке просять накласти арешт, не надано доказів щодо вартості зазначеного майна, тобто не можливо визначити співмірність забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, оскільки подана заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, заява підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 116-117, 149-154, 157, 260-261, 263, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/3 частку квартири по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - повернути.

Роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з відповідною заявою про забезпечення позову, поданою з додержанням вимог статті 151 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Роз`яснити, що відповідно до п. 3 розділ ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 354 ЦПК України продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Г.В. Бєсєда