Справа № 226/1188/20
Справа 226/1188/20
Провадження № 2/226/480/2020
і м е н е м У к р а ї н и
21 липня 2020 року м.Мирноград
Димитровський мiський суд Донецької областi у складi:
головуючого суддi Коваленко Т.О.,
за участі секретаря Ковальової І.О.
учасники судового процесу:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (не з`явились),
розглянувши заочно у вiдкритому судовому засiданнi в місті Мирнограді Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 згідно з договором міни від 21.03.2008, посвідченого приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області. Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з її згоди зареєструвалися у вказаній квартирі 06 червня 2008 року. З часу реєстрації до теперішнього часу відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають у вказаному житловому приміщенні, оскільки виїхали до Російської Федерації і не збираються повертатися до України. У зв`язку з тим, що відповідачі зареєстровані за вказаною адресою, вона сплачує за них комунальні платежі, що призводить до надмірних грошових виплат та не може реалізувати свої права щодо продажу належної їй квартири. Просить суд визнати відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні позивач підтримала вимоги, обґрунтувавши їх викладеними в позовній заяві обставинами, та просила задовольнити їх.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи або даних про поважність відсутності у судовому засіданні від відповідачів до суду не надходило.
Враховуючи позицію позивача, той факт, що відповідачі двічі належним чином повідомлені про час та місце розгляду стосовно них цивільної справи, суд вважає необхідним дану справу розглянути заочно.
Вислухавши пояснення позивача, та дослідивши матеріали справи, покази свідка, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності, підставою виникнення вказаного права власності є договір міни від 21.03.2008, посвідчений приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області Багатовим С.Г. (а.с. 9), та зареєстрована у БТІ м. Димитрова у реєстровій книзі за №15 за реєстровим №16 від 28.03.2008 (а.с.11)
Згідно довідки відділу ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Мирноградської міської ради №4466 від 29.04.2020, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14).
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично не мешкають за місцем своєї реєстрації. Згідно з актами від 07.05.2020, складеними представником комітету самоорганізації населення м. Мирноград ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але з 06 червня 2008 року і по теперішній час не проживають за вказаною адресою (а.с. 15,16).
Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Їй відомо, що відповідачі вже багато років мешкають у Санкт-Петербурзі Російської Федерації. Про це їй відомо зі слів позивача. Особисто вона з відповідачами не знайома, ніколи їх не бачила. В квартирі позивача відсутні будь-які речі взагалі.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За змістом ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України у поєднанні з положеннями ст.150 ЖК України дає підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності в формі пред`явлення вимоги про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права власності, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод.
За положеннями ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно Закону N475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Таким чином, закон гарантує захист права власності шляхом застосування певних способів захисту, передбачених ст.ст.16,386,391 ЦК України.
Судом встановлено, що з 06 червня 2008 року квартира АДРЕСА_1 за своїм цільовим призначенням відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не використовується, їх відсутність в житлі носить безперервний характер. Поважних причин, за яких відповідачі не проживають там, чи домовленостей між ними та власником житла ОСОБА_1 щодо порядку її використання судом не встановлено.
Оскільки аналіз встановлених та досліджених судом доказів дає підстави вважати, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в квартирі не проживають без поважних причин більше одного року, участі в утриманні житла не приймають, це є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10,12,13,81,141,263-265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рiшення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою вiдповiдачів.
Заяву про перегляд заочного рiшення може бути подано протягом тридцяти днiв з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Донецького апеляційного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 22 липня 2020 року.

Суддя Т.О.Коваленко