№ провадження 2/646/316/2020
Справа № 646/8719/18
У Х В А Л А

15.07.2020 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Єжов В.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» про визнання припиненими кредитного договору та договору іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова знаходиться вищезазначена цивільна справа.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1 .

У червні 2020 року позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду звернулась із заявою про забезпечення позову, в якій просила:

-накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 ;

-заборонити будь-яким особам, у тому числі всім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь які реєстраційні дії щодо нерухомого майна: квартира АДРЕСА_1 , у тому числі, але не виключно, вносити будь які зміни до загальних та спеціальних розділів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Згідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п.1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії - є одними з видів забезпечення позову.

Правилами статті 81 ЦПК України обов`язок доведення обставин, на які посилається сторона, покладається на саму сторону.

Як роз`яснено в п. п. 4, 7, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку. Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 статті 152 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) заява про забезпечення позову може бути подана: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно із положеннями ЦПК України, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення.

При вирішенні питання про спосіб, у який буде забезпечено позов та захищено матеріально-правові інтереси заявника, судом взято до уваги твердження щодо дій, які вчиняє відповідач відносно майна та докази, наявні у справі - у їх сукупності.

Враховуючи предмет позову, невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам, у тому числі всім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь які реєстраційні дії щодо нерухомого майна: квартира АДРЕСА_1 , у тому числі, але не виключно, вносити будь які зміни до загальних та спеціальних розділів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, унеможливіть виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

В той же час, підстави для задоволення вимог про забезпечення позову шляхом накладання арешту, відсутні, оскільки спірне майно знаходиться у володінні позивача.

Саме ж забезпечення позову, на думку суду, відповідає обставинам справи, меті майбутнього ефективного захисту прав позивача, меті здійснення правосуддя згідно з чинним процесуальним законом, який діє в Україні.

Згідно з частиною 1 статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 3 статті 153 ЦПК України, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

За правилами частини 4 статті 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково , при цьому про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Суддею перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених позивачем, і встановлено реальну небезпеку, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до ще більшого порушення прав та інтересів позивача, що відповідно до положень Конституції України та Цивільного кодексу України є недопустимим.

Вважаю, що в даному випадку відсутні підстави для вимагання від позивача зустрічного забезпечення позову, оскільки відсутні докази можливості спричинення зазначеними заходами забезпечення позову збитків відповідачу.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому, заяву про забезпечення позову слід задовольнити частково.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 149 - 159 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення позову - задовольнити частково.

Вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам, у тому числі всім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь які реєстраційні дії щодо нерухомого майна: квартира АДРЕСА_1 , у тому числі, але не виключно, вносити будь які зміни до загальних та спеціальних розділів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

У задоволенні іншої частини вимог заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: В.А. Єжов