Номер провадження 2/754/4842/20
Справа №754/5001/20
РІШЕННЯ

Іменем України

17 липня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Сенюти В.О.,

при секретарі: Василенко О.Г.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника третьої особи:Веди В.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-12», перша Київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача КМР, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-12», перша Київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 . Померлий ОСОБА_2 був зареєстрований у вказаній квартирі з 18.05.1978 року по 07.02.2020 року. Позивач пояснює поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, тим, що батьки позивача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвали шлюб 15.06.1973 року, коли позивачу було 5 років. В подальшому померлий не спілкувався із сином, однак позивач в подальшому розшукав батька та намагався поновити із ним відносини, надавав матеріальну допомогу, здійснював оплату житлово-комунальних послуг. Однак, померлий вів відлюдкуватий спосіб життя, ні з ким не спілкувався. Позивач вчинив спробу провідати батька, проте двері ніхто не відчинив. Звернувшись до голови ЖБК «Арсеналець-12», йому було повідомлено про смерть його батька. В подальшому займаючись збором відповідних документів, стало відомо, що актовий запис про смерть містив помилки у правописі прізвища померлого, які за заявою позивача були усунуті. Враховуючи роботу позивача, яка пов`язана із довготривалими відрядженнями та довготривалу процедуру збору документів, виправлення помилок, позивач звернувся до нотаріальної контори лише 31.01.2020 року, проте першою Київською державною нотаріальною конторою у видачі свідоцтва було відмовлено у зв`язку із пропуском 6 місячного терміну. На підставі викладеного, позивач просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном 2 місяці.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30.04.2020 року було відкрито провадження та призначено підготовче засідання по вказаній справі.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03.07.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач подану позовну заяву підтримав, просив її задовольнити з викладених підстав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу Деснянського районного суду м. Києва надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до відзиву, представник відповідача просить суд проводити розгляд справи у відсутність представника відповідача та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства, враховуючи те, що суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску вказаного строку.

Представник третьої особи ЖБК «Арсеналець-12» в судовому засіданні підтримала позовну заяву позивача, просила позов задовольнити з викладених підстав.

Представник третьої особи першої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява із проханням проводити розгляд справи у відсутність представника нотаріальної контори та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника третьої особи, допитавши свідка, дослідивши матеріали спадкової справи померлого ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов таких висновків.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

З копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 72 років (а.с.8).

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2 (а.с.14).

31.01.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , після померлого ОСОБА_2 у зв`язку із тим, що був пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини та не надано документів, що підтверджують факт постійного проживання з померлим (а.с.69).

Відповідно до інформаційної довідки № 59238530, 59238506 із спадкового реєстру від 31.01.2020 року спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_2 , інформація про заведені спадкові справи відсутня (54, 55).

Спадкова справа № 122/2020, була заведена 31.01.2020 року за заявою позивача ОСОБА_1 , про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 59239423 (а.с.52, 63).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України.

При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач пояснює поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, тим, що батьки позивача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвали шлюб 15.06.1973 року (а.с.15), коли позивачу було 5 років. В подальшому померлий не спілкувався із сином, однак позивач в подальшому розшукав батька та намагався поновити із ним відносини. Померлий вів відлюдкуватий спосіб життя, ні з ким не спілкувався. Позивач вчинивши спробу в черговий раз провідати батька, проте двері ніхто не відчинив. Звернувшись до голови ЖБК «Арсеналець-12», йому було повідомлено про смерть його батька.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, а позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76-81, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 335, 344 ЦПК України, ст. ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-12», перша Київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк два місяця для подання заяви про прийняття спадщини за законом до майна померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2

Відповідач: Київська міська рада - м. Київ, вул.. Хрещатик, 36

Повний текст рішення суду виготовлено: 22.07.2020 року.

Суддя: В.О.Сенюта