Справа № 331/5353/2019
Провадження 2/331/501/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«05» червня 2020 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Антоненко М.В.

при секретарі - Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про визнання права на приватизацію житлового приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду із позовом до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про визнання права на приватизацію житлового приміщення.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що з 06 лютого 2007 року він зареєстрований та проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира є не приватизованою, ордер № 142 для вселення видано 06 лютого 2007 року Виконавчим комітетом Запорізької міської ради.

На сьогодні разом з ним в квартирі зареєстровані та проживають його дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та їх син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Угоди з комунальними службами були укладені на нього, як на відповідального квартиронаймача.

На даний момент, дана квартира належить Запорізькій міській раді, що підтверджується технічним паспортом від 03 листопада 2008 року.

Зібравши необхідні документи для підготовки приватизації квартири в листопаді 2019 року він звернувся до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району із заявою про приватизацію квартири АДРЕСА_1 , однак 08.11.2019 року отримав відмову з тих підстав, що до органу приватизації не надано документу, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду ОСОБА_1 у період з 19.06.1992 року по 16.03.1993 року, ОСОБА_2 у період з 24.12.1992 року по 16.03.1993 року, та ОСОБА_3 у період з 17.08.1993 по 25.10.2001 року.

Довідками про реєстрацію місця проживання (№ 2576, 2585, 2579), та ордером, підтверджено факт законного проживання та реєстрації його ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 у вищезазначеній квартирі. Довідки про реєстрацію місця проживання (№ 2577, 2578, 2575, 2574, 2580, 2584), безпосередньо підтверджують невикористання житлових ним чеків для приватизації державного житлового фонду у період з 19.06.1992 року по 16.03.1993 року, ОСОБА_2 у період з 24.12.1992 року по 16.03.1993 року, та ОСОБА_3 у період з 17.08.1993 по 25.10.2001 року.

До того ж, з паспортів позивачів (де зазначена реєстрація) вбачається, що після зняття з обліку у квартирах їх відразу прописували у інших, а відтак, це також підтверджує факт не використання житлових чеків на приватизацію.

Таким чином, з вище викладеного видно, що він разом з дружиною та сином більше дванадцяти років постійно проживає та зареєстрований у квартирі, та не використовували житлових чеків для приватизації державного житлового фонду.

З наведеного слід, що він та його родина вселені до Квартири на законних підставах, законність його проживання ніхто не оспорює, крім того, спірне житло є квартирою в житловому будинку та не відноситься до житла, що не підлягає приватизації, а відсутні лише підтвердження невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду.

Посилаючись на вищенаведені обставини, позивачі просять суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ПІН НОМЕР_1 , право на приватизацію 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 35,4 кв.м., житловою площею 16,8 кв.м., та зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 26, ) здійснити приватизацію та прийняти документи за відсутності підтвердження невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду у період з 19.06.1992 року по 16.03.1.993 року; визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 1ГІН НОМЕР_2 , право на приватизацію 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 35,4 кв.м., житловою площею 16,8 кв.м., та зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 26, ) здійснити приватизацію та прийняти документи за відсутності підтвердження невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду у період з 24.12.1992 року по 16.03.1993 року; визнати за, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_3 , право на приватизацію 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 35,4 кв.м., житловою площею 16,8 кв.м., та зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 26, ) здійснити приватизацію та прийняти документи за відсутності підтвердження невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду у період з 17.08.1993 року по 25.10.2001 року.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2019 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомлення мсторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 10.03.2020 року на 14 год. 00 хв.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2020 року справу призначено до судового розгляду на 05.06.2020 року на 10 год. 00 хв.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвокат Фельський С.Л. позов підтримали, наполягали на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району надала в суду письмовий відзив в якому зазначено, що статтею 345 Цивільного кодексу України закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства.

Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначає правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, його подальшого використання і утримання.

Пунктом 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 (із змінами) визначений перелік документів, який громадянин, що виявив бажання приватизувати займане ним і членами його сім`ї на умовах найму житлове приміщення подає до органу приватизації.

За результатами розгляду органом приватизації - районною адміністрацією Запорізької міської ради по Олександрівському району звернення громадянина ОСОБА_1 з питання приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1 виявлено, що в наданих документах відсутні документи, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, ОСОБА_1 у період з 19.06.1992 по 16.03.1993 ОСОБА_2 у період з 24.12.1992 по 16.03.1993. ОСОБА_3 у період з 17.08.1993 по 25.10.2001.

Відповідно до пункту 19 Положення від 16.12.2009 № 396 довідка про реєстрацію місця проживання видається органом реєстрації відповідно до вимог Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 (із змінами).

Відповідно до пункту 20 Положення від 16.12.2009 № 396 документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка(и). видана(і) органом приватизації за попереднім(и) місцем(ями) проживання (після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім територій проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території).

Листом районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району від 08.11.2019 № П-0749, заявнику наданні роз`яснення з цього питання.

Неможливість здійснити органом приватизації - районною адміністрацією Запорізької міської ради по Олександрівському району приватизацію житла без повного переліку документів обумовлюється наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України, пункту 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Набуття фізичними особами у власність житла в результаті приватизації здійснюється органами приватизації на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 (із змінами). Даний нормативно-правовий акт знаходиться у публічному доступі.

Згідно Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 № 34/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України15.05.2013 № 883/5) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 квітня 2005 № 381/10661, нормативно-правовий акт - офіційний документ, прийнятий уповноваженим на це суб`єктом нормотворення у визначеній законом формі та порядку, який встановлює норми права для неозначеного кола осіб і розрахований на неодноразове застосування (даний акт знаходиться у публічному доступі).

Згідно статті 1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» (далі - ЗУ № 3166- VI) систему центральних органів виконавчої влади складають міністерства України та інші центральні органи виконавчої влади (даний акт знаходиться у публічному доступі).

Відповідно до статті 7 ЗУ № 3166-VI, основними завданнями міністерства як органу, що забезпечує формування та реалізує державну політику в одній чи декількох сферах, є у тому числі забезпечення нормативно-правового регулювання.

Відповідно статті 15 вказаного Закону, міністерство у межах своїх повноважень, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, які підписує міністр.

Накази міністерства, видані в межах його повноважень, є обов`язковими для виконання центральними органами виконавчої влади. їх територіальними органами, місцевими державними адміністраціями, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності та громадянами.

Накази міністерства нормативно-правового змісту підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Накази міністерства, які є нормативно-правовими актами і пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджено Наказом міністерством з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 (із змінами) та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 № 109/17404 в установленому в державі Україна порядку.

Згідно частини 5 статті 4 Цивільного кодексу України органи державної влади України можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини, у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом.

У констатаційній частині Наказу від 16.12.2009 № 396 вказано, що Положення затверджено відповідно до Законів України «Про приватизацію державного житлового фонду» (2482-12), «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» (500-17), Положення про Міністерство з питань житлово-комунального господарства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 717 (717-2007-п), та з метою приведення у відповідність до законодавства власних нормативно-правових актів.

Пункт 18 Положення від 16.12.2009 № 396 встановлює обов`язок подання громадянином до органу приватизації повний перелік документів.

Згідно статті 57 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом.

Вищезазначений нормативно-правовий акт Міністерства оприлюднений в офіційному виданні - Офіційний вісник України від 15.02.2010 - 2010 p., № 8, стор. 205, стаття 403 та розміщений на офіційних сайтах Верховної Ради України та Міністерства (даний акт знаходиться у публічному доступі).

Таким чином, органи місцевого самоврядування під час здійснення приватизації державного житлового фонду не мають законних підстав для розширення або звуження вимог нормативно- правових актів на підставі заяв громадян у разі ненадання повного переліку документів, визначеного пунктом 18 Положення від 16.12.2009 № 396.

Згідно частини 4 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартири (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно мешкають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачами до позовної заяви наданий ордер № 142 на житлове приміщення, виданий виконавчим комітетом Запорізької міської ради від 06.02.2007.

Позивачем 1 до позовної заяви надані довідки про реєстрацію місця проживання особи, видані департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, згідно яких:

Довідка від 07.03.2018 № 04-26/1-2574, ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . з 16.03.1993 по 18.10.2001;

Довідка від 07.03.2018 № 04-26/1-2575, ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 . з 25.10.2001 по 04.04.2007;

Довідка від 07.03.2018 № 04-26/1-2576, ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . з 05.04.2007 по теперішній час.

Проте, у Позивача 1 відсутня довідка про реєстрацію місця проживання особи, яка видається органом реєстрації (п. 19 Положення від 16.12.2009 № 396) та довідка, видана органом приватизації за попереднім місцем проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (п. 20 Положення від 16.12.2009 № 396), у період з 19.06.1992 по 16.03.1993.

Позивачем 2 до позовної заяви надані довідки про реєстрацію місця проживання особи, видані департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, згідно яких:

Довідка від 07.03.2018 № 04-26/1-2577, ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . з 11.09.1985 по 24.12.1992 р.

Довідка від 07.03.2018 № 04-26/1-2578, ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . з 16.03.1993 по 18.10.2001;

Довідка від 07.03.2018 № 04-26/1-2580, ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 . з 25.10.2001 по 04.04.2007;

Довідка від 07.03.2018 № 04-26/1-2579, ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . з 05.04.2007 по теперішній час.

Проте, у Позивача 2 відсутня довідка про реєстрацію місця проживання особи, яка видається органом реєстрації (п. 19 Положення від 16.12.2009 № 396) та довідка, видана органом приватизації за попереднім місцем проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (п. 20 Положення від 16.12.2009 № 396), у період з 24.12.1992 по 16.03.1993.

Позивачем 3 до позовної заяви надані довідки про реєстрацію місця проживання особи, видані департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, згідно яких:

Довідка від 07.03.2018 № 04-26/1-2584, ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , з 25.10.2001 по 04.04.2007;

Довідка від 07.03.2018 № 04-26/1-2585, ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . з 05.04.2007 по теперішній час.

Проте, у Позивача 3 відсутня довідка про реєстрацію місця проживання особи, яка видається органом реєстрації (п. 19 Положення від 16.12.2009 № 396) та довідка, видана органом приватизації за попереднім місцем проживання (після 1992 року) щодо невикористанім права на приватизацію державного житлового фонду (п. 20 Положення від 16.12.2009 № 396), у період з 17.08.1993 по 25.10.2001.

Виходячи з тексту позовної заяви та доданих до неї документів позивачами, ОСОБА_1 у період з 19.06.1992 по 16.03.1993, ОСОБА_2 у період з 24.12.1992 по 16.03.1993. ОСОБА_3 у період з 17.08.1993 по 25.10.2001 не зазначено за якою адресою вони проживали в ці періоди, не викладені обставини з яких причин вони не мали реєстрацію місця проживання. Відсутні докази, які підтверджують невикористання ними житлових чеків для приватизації державного житлового фонду саме в зазначені періоди.

Згідно частини 5 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

У позовній заяві позивачі зазначають, що зняття та реєстрація їх місця проживання у паспорті громадянина України є підтвердженням факту не використання житлових чеків на приватизацію. Проте це не є доказом, оскільки перша реєстрація у паспорті ОСОБА_1 починається з 16.03.1993, у паспорті ОСОБА_2 з 16.03.1993, у паспорті (нового зразка) ОСОБА_3 не передбачена дата першої реєстрації. Тобто у паспортах необхідний період взагалі відсутній.

Довідки від 06.02.2018, видані ТВБВ № 10007/0184 філії ЗОУ «АТ «Ощадбанк» також не є доказом, оскільки вони не містять періоду взагалі.

Отже, вказані обставини, які мають значення для вирішення справи потребують додаткового з`ясування та підтвердження іншими допустимими доказами з боку позивачів.

Враховуючи зазначене та приймаючи до уваги конкретні обставини, районна адміністрація зауважує, що дана ситуація виникла не з вини органу приватизації, а у зв`язку з неможливістю надати громадянином необхідних документів для здійснення приватизації зазначеної вище квартири.

З огляду на викладене, після з`ясування всіх обставин, які мають значення для правильного та всебічного розгляду справи, зокрема щодо підтвердження невикористання позивачами права на приватизацію державного житлового фонду у період, ОСОБА_1 з 19.06.1992 по 16.03.1993, ОСОБА_2 з 24.12.1992 по 16.03.1993, ОСОБА_3 з 17.08.1993 по 25.10.2001, районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району, просить ухвалити рішення на розсуд суду на підставі доказів наявних у матеріалах справи.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, свідка, вивчивши надані письмові докази, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачі по справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 згідно довідки зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Ордер № 142 від 06.02.2007 р. для вселення видано Виконавчим комітетом Запорізької міської ради на підставі рішення міськвиконкому № 17/2 від 25.01.2007 р.

На теперішній час зазначена квартира не приватизована, є комунальною власністю територіальної громади міста Запоріжжя.

Відповідно до п. 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 р., громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Задля реалізації свого права на приватизацію, позивач ОСОБА_1 звернувся до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району із заявою про приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

Листом заступника голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району від 08.11.2019 року № п-0749 у проведенні приватизації відмовлено. Підставою для відмови зазначена відсутність документів, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду ОСОБА_1 у період з 19.06.1992року по 16.03.1993 року, ОСОБА_2 у період з 24.12.1992 року по 16.03.1993 року, та ОСОБА_3 у період з 17.08.1993 по 25.10.2001 року.

Пунктом 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян наведений перелік документів, що подається до органу приватизації, і цей перелік містить копію ордеру про надання жилої площі.

Проте, не маючи реальної змоги надати копію ордеру, позивач позбавлена скористатись правом на приватизацію житла.

В підтвердження того, що ОСОБА_1 у період з 19.06.1992 року по 16.03.1993 року, ОСОБА_2 у період з 24.12.1992 року по 16.03.1993 року, та ОСОБА_3 у період з 17.08.1993 по 25.10.2001 року не використали житловий чек для приватизації державного житлового фонду у період з 19.06.1992 року по 17.03.1999 року, суд бере до уваги довідки ЗОУ «АТ «Ощадбанк» від 06.02.18 р. , в якій зазначено про те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в списках на приватизацію, які перебувають в ТВБВ « 10007/0325 філії облуправління АТ «Ощадбанк», за адресами: АДРЕСА_5, АДРЕСА_4 а вони не значаться та приватизаційний чек не використали

Крім цього довідки про реєстрацію місця проживання (№ 2577, 2578, 2575, 2574, 2580, 2584), безпосередньо підтверджують невикористання ОСОБА_1 житлових чеків для приватизації державного житлового фонду у період з 19.06.1992 року по 16.03.1993 року, ОСОБА_2 у період з 24.12.1992 року по 16.03.1993 року, та ОСОБА_3 у період з 17.08.1993 по 25.10.2001 року.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердила факти та обставини вказані у позові.

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом.

Згідно ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» об`єктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності.

Відповідно до ст. 3 Закону України зазначеного закону, - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім*ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Тому, з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позивачі мають право на приватизацію квартири, в якій вони зареєстровані і мешкають, а відмова відповідача в реалізації її права на приватизацію порушує їх права.

Таким чином, позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 повністю знайшов своє обґрунтування у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, ст. ст. 1, 2, п. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про визнання права на приватизацію житлового приміщення, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_1 , право на приватизацію 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 35,4 кв.м.. житловою площею 16,8 кв.м., та зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрійському району (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Олександрійська, буд. 26 , ) здійснити приватизацію та прийняти документи за відсутності підтвердження невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду у період з 19.06.1992 року по 16.03.1993 року.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , право на приватизацію 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 35,4 кв.м., житловою площею 16,8 кв.м., та зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 26 , ) здійснити приватизацію та прийняти документи за відсутності підтвердження невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду у період з 24.12.1992 року по 16.03.1993 року.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_3 , право на приватизацію 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 35,4 кв.м., житловою площею 16,8 кв.м., та зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 26, ) здійснити приватизацію та прийняти документи за відсутності підтвердження невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду у період з 17.08.1993 року по 25.10.2001 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до ті. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу. ХШ «Перехідні Положення» ЦГІК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки щодо подання апеляційної скарги продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: М.В. Антоненко