Справа № 2-2925/09
Провадження № 2-зз/496/5/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., вивчивши клопотання ОСОБА_1 про зняття арешту нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить зняти арешт з нерухомого майна, невизначене майно, все майно, накладений ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 27.11.2009 року у цивільній справі № 2-2925/09.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 27.11.2009 року у цивільній справі № 2-2925/09 було накладено арешт на нерухоме майно, невизначене майно, все майно. На підставі вказаної ухвали у Державному реєстрі зареєстровано обтяження за № 9308452. Дана обставина перешкоджає їй у праві отримання спадщини. У зв`язку із чим виникла необхідність звернутись до суду з вказаною заявою.

Суд, дослідивши заяву про скасування заходів забезпечення позову, матеріали справи № 2-2925/09, дійшов до висновку про повернення заяви у зв`язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа № 2-2925/09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про повернення грошових коштів.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 27.11.2009 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 , який мешкає за адреою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як вбачається із змісту поданого клопотання, заявник просить суд скасувати заходи забезпечення позову вжиті судом під час розгляду цивільної справи № 2-2925/09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про повернення грошових коштів.

Відповідно до ч. 1 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Суд роз`яснює заявнику, що у відповідності до ч.1 ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно ч. 1 ст.48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до абз. 4 п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (ч. 3 ст. 154 ЦПК України). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (ч. 4 ст. 154 ЦПК України). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

З матеріалів цивільної справи № 2-2925/09 вбачається, що сторонами в цивільній справі були: позивач ОСОБА_2 та відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Отже, заявник ОСОБА_1 , не була учасником цивільної справи № 2-2925/09, оскільки не приймала участі під час розгляду вказаної справи ні в якості позивача, відповідача та третьої особи, а тому позбавлена права на звернення до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих під час розгляду цивільної справи № 2-2925/09, в порядку ст. 158 ЦПК України.

Одночасно, суд зазначає, що у такому разі ОСОБА_1 не позбавлена права пред`явити відповідний позов про звільнення майна з-під арешту, якщо вважає, що вжитим заходом забезпечення позову порушуються її права, у тому числі як спадкоємця померлого.

Зі статті 158 ЦПК України вбачається, що за результатом розгляду заяви про забезпечення позову вона може бути задоволена або ж можливо відмовити у задоволенні заяви.

Подання заяви про скасування заходів забезпечення позову особою, яка не є учасником судового розгляду є по суті не виконання вимог цивільного-процесуального законодавства, а саме ч. 1 ст. 158 ЦПК України.

Частиною 9 статті 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Тож, суд вважає за можливе застосувати до клопотання про скасування заходів забезпечення позову аналогію закону, що виражається у застосуванні наслідків невідповідності заяви про забезпечення позову ЦПК України до заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Суд роз`яснює, ОСОБА_1 її право звернутися до суду повторно з відповідною заявою, якщо перестануть існувати обставини, що стали причиною повернення даного клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. 10, 153, 158, 258, 260 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті клопотання про зняття арешту нерухомого майна.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову з доданими до нього додатками повернути заявнику.

Роз`яснити заявникові, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Роз`яснити заявникові, що заявник не позбавлений права пред`явити відповідний позов про звільнення майна з-під арешту, якщо вважає, що вжитим заходом забезпечення позову порушуються його права.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя О.П. Галич