У Х В А Л А

"20" липня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Кравченко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Катющенко В.П., подану в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Чернишова Вікторія Валеріївна про визнання недійсним договору дарування квартири, застосування двосторонньої реституції, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває вказана цивільна справа.

Справу розглядає суддя Катющенко В.П.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заявив відвід судді Катющенко В.П. від розгляду цієї справи, про що подав відповідну заяву з відповідним обґрунтуванням. Відвід судді мотивований тим, що суддя Катющенко В.П., діючи у свавільний спосіб своєю ухвалою визнала попередній заявлений їй стороною відповідача відвід необґрунтованим, без наведення належних та достатніх підстав для такого висновку. У подальшому суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І. у своїй ухвалі, не оцінивши надані суду докази, відмовив у задоволенні заяви про відвід головуючого судді Катющенко В.П., що у сукупності свідчить про те, що відвід судді Катющенко В.П. не був вирішений у законний спосіб, а тому розгляд справи здійснюється незаконним складом суду - відведеним суддею, а тому відсутні гарантії того, що суддя може розглядати справу безсторонньо і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення. Також зазначив, що на його переконання суддя та представник позивача перебувають у дружніх, довірливих стосунках. Так, напередодні судового засідання попередній представник відповідача ОСОБА_4 повідомила його, що суддя під час судового засідання у березні 2020 року. Яке на його думку, не можливо назвати судовим засіданням, маючи настільки близькі стосунки із представником позивач, що побачила у вікно її машину. Це вкотре, на думку представника, доводить упередженість та зацікавленість судді у результатах розгляду справи.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила проти заявленого стороною відповідача відводу судді Катющенко В.П. та просила відмовити у його задоволенні, з огляду на необґрунтованість та спрямованість таких дій сторони відповідача на затягування розгляду справи. Просила також застосувати до представника відповідача заходи процесуального примусу вважаючи його дії зловживанням процесуальними правами.

Позивач ОСОБА_3 підтримала позицію свого представника.

Суд, вислухавши думки учасників процесу, вивчивши підстави та мотиви поданої заяви, вивчивши матеріали справи, приходить наступного.

Відповідно до ст. 36 Цивільного процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до положень ч. 2, ч. 3 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Перевіривши наведені представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підстави для відводу головуючого у справі, суд приходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки з поданої заяви про відвід судді не вбачається будь-яких підстав для відводу, визначних ст. 36-37 ЦПК України, а також - процесуальних порушень в діях судді Катющенко В.П.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 09.11.2006 року по справі «Білуха проти України» Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до сталої практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності («Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

У рішенні від 10 грудня 2009 р. у справі « Мироненко та Мартенко проти України» ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності.

Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді, позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Змагальність судового процесу та покладення на суд обов`язку здійснювати цивільне судочинство об`єктивно та неупереджено є передумовою того, що рішення по суті справи може бути ухвалено як на користь позивача, так і відповідача, що не свідчить про зацікавленість або упередженість судді.

Таким чином, усі дії головуючого під час розгляду даної справи в повній мірі відповідають завданням та засадам цивільного судочинства, спрямовані на забезпечення захисту прав усіх учасників справи, в тому числі відповідача.

Щодо посилань представника відповідача на здійснення розгляду справи незаконним складом суду, відведеним суддею, оскільки попередній відвід судді Катющенко В.П. не був вирішений у законний спосіб, то вони також не знайшли свого підтвердження за матеріалами справи.

Так, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2020 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Катющенко В.П. було визнано необґрунтованою. Постановлено передати заяву про відвід для вирішення в порядку ч. 1 ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України. Провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Чернишова Вікторія Валеріївна про визнання недійсним договору дарування квартири, застосування двосторонньої реституції - зупинено.

31 січня 2020 року ухвалою судді Дніпровського районного суду Галагана В.І., якому відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями було передано вирішення питання про відвід, було відмовлено у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Катющенко В.П. Постановлено справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Чернишова Вікторія Валеріївна про визнання недійсним договору дарування квартири, застосування двосторонньої реституції, передати для продовження розгляду в тому ж складі суду.

Таким чином, вказаним спростовується твердження представника позивача щодо здійснення розгляду справи незаконним складом суду.

Щодо посилань представника відповідача щодо наявності дружніх, довірливих стосунків між головуючим суддею та представником позивача, то дані твердження є його суб`єктивною думкою та не відповідає дійсності.

За вказаних обставин, перевіривши наведені представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підстави для відводу головуючого у справі, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, у зв`язку з чим у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 258, 260, 353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Катющенко В.П., необґрунтованою.

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Катющенко В.П., поданої в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Чернишова Вікторія Валеріївна про визнання недійсним договору дарування квартири, застосування двосторонньої реституції - відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали суду складено 22 липня 2020 року.

Суддя: