Справа № 587/648/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року Сумський районний суд сумської області в складі:

головуючого судді Черних О.М.,

за участю секретаря судового засідання: Землюк А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Степанівської об`єднаної територіальної громади (смт. Степанівка, вул. Центральна, 46 Сумського району Сумської області, ) про визнання права власності на будинок за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі свого представника звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить визнати за ним право власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що він зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 з 09 листопада 1998 року і по теперішній час, добросовісно, безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном. Права власності на вказаний будинок у нього немає, а тому просить визнати за ним в порядку набувальної давності право власності на спірний будинок.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві позов підтримав повністю, просив слухати справу без їх участі.

Представник Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечував.

Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньо досліджених наявні у справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач зареєстрований і проживає за адресою АДРЕСА_1 з 09 листопада 1998 року по теперішній час, що підтверджується копією його паспорта (а.с.6).

На підставі рішення правління виконавчого комітету Підліснівської сільської Ради народних депутатів Сумського району Сумської області, Акту ЗТ «Підліснівське» від 10.01.1998 року, ОСОБА_1 в складі сім`ї з трьох чоловік - його самого, дружині ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4 був виданий корінець ордера на житлове приміщення АДРЕСА_2 (а.с.40).

Як вбачається з відомостей, наявних у погосподарській книзі на будинок АДРЕСА_1 , головою господарства з 09 листопада 1998 року рахується ОСОБА_1 , який зареєстрований за вищевказаною адресою (а.с.44), членами його сім`ї являються дружина ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4 (а.с.41,42).

Згідно довідки виконавчого комітету Степанівської селищної ради № 105 від 18.03.2020 року, нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці, яка в приватну власність не надавалася та перебуває в комунальній власності Степанівської селищної ради (а.с.27).

З копії технічного паспорту, виготовленого КП «СМБТІ» на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що власник відсутній, всього по житловому будинку: загальна площа приміщень складає 67,6 кв.м., житлова - 42,6 кв.м. (а.с.21-25).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07 квітня 2020 року № 206210721, права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - відсутні (а.с. 30).

Згідно рішення третьої сесії сьомого скликання Підліснівської сільської ради Сумського району від 25 грудня 2015 року перейменовано площу Леніна на площу Центральна в селі Підліснівка Сумського району Сумської області (а.с.45,46).

Відповідно до звіту з незалежної оцінки майна ФОП ОСОБА_5 від 23 березня 2020 року, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 76 020 грн. 00 коп. (а.с.10-20).

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови)

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови).

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») (п. 14 Постанови).

В постанові Великої Палати ВС від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 зазначено, що правовий інститут набувальної давності опосередковує один з первинних способів виникнення права власності. Це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ. Воно грунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю.

Для окремих видів майна (нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери) право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду.

Велика Палата Верховного Суду наголосила, що набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності усіх вказаних умов у сукупності. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент заволодіння ним не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Водночас він повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Отже, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка надалі претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю.

Таким чином, суд вважає встановленим, що більше десяти років позивач добросовісно, відкрито і безперервно володів спірним майном і продовжує це робити і далі, тому суд вважає за можливе визнати право власності за позивачем за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 328, 344 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Степанівської об`єднаної територіальної громади (смт. Степанівка, вул. Центральна, 46 Сумського району Сумської області, ) про визнання права власності на будинок за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності за набувальною давністю на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних