ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1167/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/3360/20 Категорія: на ухвалу ОСОБА_1 .
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Василенко Л.І., Єльцова В.О.

учасники справи:

заявник Головний центр підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота ( військова частина НОМЕР_1 );

заінтересована особа ОСОБА_2 ;

особа, яка подає апеляційну скаргу Головний центр підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота військова частина НОМЕР_1

розглянувши у м. Черкаси в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 травня 2020 року, постановлену під головуванням судді Пироженко В.Д., у Соснівському районному суді м. Черкаси 26 травня 2020 року, у справі за заявою Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

в с т а н о в и в :

13.04.2020 року Головний центр підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота ( військова частина НОМЕР_1 ) звернувся в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

В обґрунтування заявлених вимог заявником зазначається, що Головний центр підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) забезпечує житлово-комунальними послугами квартиру за адресою: АДРЕСА_1 користувачем якої є боржник.

У заяві про видачу судового наказу вказується, що боржник ОСОБА_2 оплату за житло (квартирна плата) та комунальні послуги не вносить, але фактично ними користується.

Головний центр підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота ( військова частина НОМЕР_1 ) є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_2 , забезпечує управління та утримання житловим будинком, виконує договірні зобов`язання, забезпечує дотримання інтересів всіх проживаючих у будинку.

Навчальним центром Державної прикордонної служби України (військовою частиною НОМЕР_1 ) укладено договір найму жилого приміщення, типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовий договір користування електроенергією з боржником ОСОБА_2 .

Боржник ОСОБА_2 з грудня 2010 року і на цей час є користувачем жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 і ознайомлена з правилами виконання зобов`язань у вищезазначених договорах.

Головний центр підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ), зазначає, що невиконання боржником обов`язків по сплаті наданих житлово-комунальних послуг порушує діяльності Головного центру, чим позбавляє можливості надавати послуги належної якості, та вчасно розраховуватися з підприємствами, що виробляють ці послуги.

Тому, Головний центр підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) просив суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 АДРЕСА_1 на користь Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал - майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ), Код , заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги за період з 01 вересня 2019 року по 31 грудня 2019 року в сумі 5 570 грн. 54 коп., та за період з 01 січня 2020 року по 29 лютого 2020 року в сумі 4 554 грн. 49 коп., 3% річних за прострочення виконання зобов`язання в сумі 167 грн. 12 коп.) і витрат по сплаті судового збору за подання заяви про видачу судового наказу у розмірі 210 грн. 20 коп. на загальну суму 10 502 грн. 35 коп.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 травня 2020 року відмовлено Державній прикордонній службі України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Роз`яснено Державній прикордонній службі України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) його право на звернення з вимогами до суду у позовному порядку.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Головний центр підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота ( військова частина НОМЕР_1 ) оскаржив ухвалу суду в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника відділ реєстрації місця проживання управління з питань державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради не міг надати у зв`язку з тим, що будинкова книга (документ суворої звітності) зберігається у заявника, так як заявник є балансоутримувачем, а Державна прикордонна служба України є власником майна.

Крім того, скаржник звертає увагу, що суд першої інстанції не врахував довідку з місця проживання про склад сім`ї від 03 квітня 2020 року № 146, а врахував лише довідку відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради.

В апеляційній скарзі Начальник Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України (командир військової частини НОМЕР_1 ) Куцеруба Д.М. просить ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 травня 2020 року по справі № 712/3360/20 скасувати та направити на новий розгляд до Соснівського районного суду м. Черкаси.

Відзив на адресу Черкаського апеляційного суду на апеляційну скаргу не надходив.

У відповідності до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду із ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Підстав для застосування положень ч. 3 ст. 369 ЦПК України встановлено не було.

Частиною 13 ст. 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи характер правовідносин, предмет доказування, та зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне розглядати дану справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без участі сторін, тому відсутні підстави для розгляду справи із участю представника заявника відповідно до вимог цивільно процесуального закону.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу, виходив з того, що згідно даних довідки Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради від 21.05.2020 року, інформація щодо реєстрації боржника ОСОБА_2 за вказаною адресою відсутня, а тому, суд, керуючись ч. 9 ст. 165 ЦПК України відмовив у видачі судового наказу.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, вважає висновки обґрунтованими, такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку доказам, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та постановив у справі законну і обґрунтовану ухвалу, підстав для скасування якої, апеляційний суд не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Відповідно до ч. 1ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу викладені у частинах 1 та 2 ст. 163 ЦПК України.

Згідно ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 13.04.2020 року Головний центр підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота ( військова частина НОМЕР_1 ) звернувся в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

У заяві про видачу судового наказу місце проживання боржника вказано: АДРЕСА_1 .

Із матеріалів справи вбачається, що 14.04.2020 року у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суд звернувся до Відділу реєстрації місця проживання управління з питань державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради як органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника ОСОБА_2 .

Як вбачається із даних довідки Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради від 19.05.2020 року, яка надійшла до суду 21.05.2020 року, відсутня картотека щодо реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у видачі судового наказу у зв`язку з відсутністю інформації щодо місця проживання (перебування) боржника ОСОБА_2 , що передбачено вимогами закону.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції порушив вимоги ЦПК України, так як стягувачем було вказане зареєстроване місце проживання боржника у АДРЕСА_1 , не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до вимог ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції, перевіривши належним чином відомості щодо місцезнаходження боржника, дійшов обґрунтованого висновку, що встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника отримана інформація не дає можливості, а тому правильно відмовив у видачі судового наказу, що узгоджується з положеннями частини 9 ст.165 ЦПК України.

Крім того, апеляційний суд вважає, що слід звернути увагу, що заявник не позбавлений права звернутися з відповідними позовними вимогами про стягнення боргу за оплату житлово комунальних послуг у порядку позовного провадження у випадку спору між сторонами, що і було роз`яснено районним судом.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що з урахуванням викладеного, підстави для скасування оскаржуваної ухвали за поданих доводів апеляційної скарги скаржника відсутні, тому вимоги апеляційної скарги скаржника слід залишити без задоволення, так як доводи апеляційної скарги є безпідставними, не ґрунтуються на вимогах закону, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

На переконання колегії суддів апеляційного суду, обґрунтування доводів апеляційної скарги Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) є безпідставними, а тому не приймаються до уваги апеляційним судом, оскільки скаржником не вказано, які ж порушення вимог закону допущено судом першої інстанції, що дають суду апеляційної інстанції підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.

З огляду на вище викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції при вирішенні питання щодо правомірності видачі судового наказу не допустив порушень вимог процесуального закону, тому постановив законну ухвалу, підстав для скасування якої апеляційний суд не вбачає, згідно доводів та вимог апеляційної скарги.

З вищевикладеного не вбачається, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали допущено порушення норм процесуального права, залишено не розглянутими обставини, що мають значення для справи, а тому відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення вимог апеляційної скарги.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що постановлена у справі ухвала є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційної скарги не є суттєвими, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи, і правильності висновків суду не спростовують, судом не допущено порушень вимог процесуального права, тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 травня 2020 року у справі за заявою Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня постановлення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді Л.І. Василенко

В.О. Єльцов