КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 370/1347/17 Головуючий у 1-й інстанції суддя: Мазка Н.Б.

21 липня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

судді-доповідача - Саліхова В.В.

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,

секретаря судового засідання: Сидоренко А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» на рішення Макарівського районного суду Київської області від 04 грудня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про визнання недійсними п. 2.1 ст. 2 та п. 3.2 ст. 3 II Розділу додатку №2 до угоди №375610 від 06 листопада 2011 року та встановлення права здійснювати оплату за автомобіль в межах його вартості на момент отримання 16 травня 2012 року в сумі 82 620 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Авто Просто» та просив визнати недійсним п. 2.1 ст.2 та п.3.2 ст. 3 ІІ розділу додатку №2 до угоди №375610 від 06.11.2011 та встановити права здійснювати оплату за автомобіль в межах його вартості на момент отримання 16.05.2012 у сумі 82 620 грн.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 04 грудня 2019 року позов задоволено. Визнано недійсним п.2.1 ст.2 ІІ розділу додатку №2 до угоди №375610 від 06.11.2011. Визнати недійсним п.3.2 ст.3 ІІ розділу додатку №2 до угоди №375610 від 06.11.2011. Встановлено право для ОСОБА_1 здійснювати оплату за автомобіль в межах його вартості на момент отримання 16.05.2012 у сумі 82 620 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «Авто Просто» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. Посилається на порушення судом норм процесуального та матеріального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

В обґрунтування своїх доводів вказує, що угоди, які укладаються з клієнтами повністю відповідають діючому законодавству, а тому при вирішенні спорів між сторонами повинні застосовуватися положення Угоди №375610 та додатків до неї.

Зазначає, що позивач в повному обсязі не виконав умови угоди. Вказує, що спосіб визначення ціни погоджений між учасниками шляхом підписання Угоди.

Звертає увагу на те, що ВСУ було встановлено, що в діяльності відповідача не вбачається порушень ст. ст. 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів».

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6674/2020
Вказує, що умови надання позивачеві послуг на підставі Угоди та інформації про ці послуги викладені досить детально і ясно в Угоді та Додатках до неї.

Зауважує, що позивач в семиденний термін не звертався до відповідача із заявою про розірвання угоди у визначеному порядку, а отже умови угоди йому були зрозумілі, він вважав їх справедливими по відношенню до себе.

Вказує, що судом не зазначено, яким саме чином умови Угоди призводять до істотного дисбалансу договірних прав та свобод та ще й не на користь споживача та яким чином умови Угоди завдають споживачу шкоду.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення без змін. Зазначив, що позивач протягом трьох років сумлінно і належним чином виконував свої зобов`язання за угодами, однак про збільшення розміру платежів відповідно до Додатку №2 до Угоди він не був ознайомлений та не підписував.

Вказує, що відповідач застосовуючи підміну понять - ціна автомобіля та поточна ціна автомобіля - використовує нечесну підприємницьку практику, яка включає, зокрема, будь-яку діяльність, що вводить споживача в оману тим самим порушуючи норми ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів».

У судовому засіданні представник ТОВ «Авто Просто» - Сметанюк І.М. підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі з підстав наведених в ній та просив останню задовольнити.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заперечували проти апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що даний правочин по своїй суті спрямований на захист інтересів лише відповідача і на звуження його відповідальності, що свідчить про суттєву диспозицію між правами та обов`язками сторін, а наявність механізму зміни вартості платежів тільки відповідачем слугує лише цьому підтвердженням, оскільки позбавляє позивача будь-яким чином впливати на зміну істотних умов договору, що свідчить про недійсність укладеного правочину.

Саме умови угоди щодо здійснення розрахунку щомісячного внеску, виходячи із так званої поточної вартості автомобіля є несправедливими та неприйнятними, виходячи із норм Закону України «Про захист прав споживача», оскільки порушують права особи як споживача послуг.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 06.11.2011 з метою придбання автомобіля марки ЗАЗ Форца за умовами системи Авто Так між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Просто» була укладена угода №375610 (угода), яка укладена в рамках створеної відповідачем в Україні системи продажу. Дана угода укладена в рамках системи послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів (автомобілів) в групах Авто Так, яку створено ТОВ «Авто Просто». Система встановлює відповідні механізми, які забезпечують придбання кожним із учасників автомобіля шляхом сплати його ціни невеликими щомісячними внесками протягом декількох років.

При виконанні угод з учасниками, укладеними в рамках системи Авто Так, ТОВ «Авто Просто» надає участникам послуги, що направлені на придбання автомобіля на основі системи Авто Так. Ці послуги полягають в формуванні груп учасників, організації і проведенні в групах асигнаційних актів, а також інші послуги, передбачені угодою.

Вартість автомобіля ЗАЗ FORZA визначена в угоді 82 620 грн.

27.04.2012 між сторонами був підписаний додаток №3, що свідчив про стан розрахунків за угодою про адміністрування на дату надання права на отримання автомобіля до угоди №375610 від 06.11.2011, згідно якому загальна сума грошових зобов`язань учасника станом на день підписання цього додатку становить 148 427,69 грн. На день підписання цього додатку учасник сплатив 42 603,79 грн. Розмір загальної заборгованості учасника станом на день підписання цього додатку складає 105 823,90 грн.

15.05.2012 АТ «Українська автомобільна Корпорація» в особі начальника відділу продажу автомобілів філія «Автоцентр на Столічному» АТ «Українська автомобільна корпорація» Нестерової Наталії Миколаївни (продавець) з одного боку, ТОВ «Авто Просто» в особі Прохнєвського Сергія Григоровича (платник) з другого боку, та фізична особа ОСОБА_1 (отримувач) уклали договір №218188-Y04561.

Відповідно до вимог пункту 1.1. продавець зобов`язується передати у власність отримувача, а платник - оплатити продавцеві вартість автомобіля.

В пункті 2.4. договору зазначено, що загальна вартість автомобіля за цим договором становить без ПДВ - 68 850 грн., ПДВ 20% - 13 770 грн., всього з ПДВ - 82 620 грн.

Згідно пункту 2.5. - платник на підставі даного договору та замовлення здійсненого відповідно до угоди, вносить на поточний рахунок продавця (здійснює оплату) 100% загальної вартості автомобіля в розмірі 82 620 грн.

Відповідно пункту 4.1.4. у разі зміни ціни на автомобіль після внесення 100% передоплати відпустити отримувачу автомобіль за ціною, зазначеною у п. 2.4. цього договору (а. с. 23-26).

Договір укладено шляхом підписання сторонами також додатку №1 до угоди №375610, в якому вказана вартість автомобіля 82 620 грн., встановлений щомісячний цілий чистий внесок 0.8333 грн. (а. с.15).

З додатку №2 до угоди №375610 Правила функціонування системи придбання в групах Автотак, а саме в пункті 2.1. вказано, що поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових повних внесків на інших платежів, передбачених угодою, протягом всього строку існування групи, та повідомляється Авто Просто постачальником. Пунктом 2.2. передбачено, що поточна ціна автомобіля, зазначена в додатку №1 до угоди - це остання поточна ціна автомобіля, повідомлена Авто Просто постачальником, на день укладення угоди. В пункті 3.2. зазначено про те, що розмір авансових внесків розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент оплати (а. с. 16-21).

З додатку №1 до договору №218188-Y04561 від 15.05.2012, специфікації вбачається, що загальна вартість автомобіля ЗАЗ FORZA кузов НОМЕР_1 , рік випуску 2011, становить 82 620 грн. (а. с. 27).

В видатковій накладній №hk25089508 від 16.05.2012 на автомобіль ЗАЗ FORZA кузов НОМЕР_1 , рік випуску 2011 , його вартість вказана як 82 620 грн. (а. с. 29).

18.05.2012 був підписаний договір застави на автомобіль ЗАЗ FORZA між позивачем-заставодавцем і відповідачем-заставодержателем.

Позивач зазначив, що протягом наступних трьох років після отримання автомобіля продовжує виплачувати його вартість у розстрочку платежу та з кожним місяцем зростає сума по розстрочці платежу. Проте він вже отримав автомобіль, тому сума його платежів повинна відображати ринкову вартість автомобіля на момент його отримання і не повинна зростати тому, що згідно ч.2, 3 ст.632 ЦК України зміна ціни по договору після його виконання не допускається.

Очевидно, що поставка товару вже пройшла.

Позивач вимагав від відповідача передати автомобіль, який був переданий ТОВ «Авто Просто», тому зростати ціна на автомобіль не може і ринкова вартість на ньому закріплена, як і закріплені адміністративні витрати, ніяких подальших дій по підбору і передачі автомобіля не передбачено, подальша діяльність по адмініструванню суто документальна і до зростання ринкової вартості автомобіля відношення немає, основна робота виконана, тому вартість адміністративних витрат зростати не може.

Проте відповідач з кожним місяцем збільшує ціну.

Позивач вважає, що це неправомірно, є порушенням п. 13 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Зазначив, що умови п .2.1 ст. 2; п 2.7 ст. 2 та п. 3.2 ст. 3 II розділу додатку №2 до укладеної сторонами угоди від 06.11.2011 №375 610 не можна вважати виваженими і обґрунтованими згідно вимог діючого законодавства України.

Згідно з ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За положеннями ч. 5 ст. 11, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Зазначені вище норми вказують на те, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміну у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту.

Як вбачається з додатку №1 до спірного договору (графа графік внесків) позивач зобов`язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків.

За п. 2.5. ст. 2 ІІ Розділу додатку №2 до угоди між ТОВ «Авто просто» та позивачем встановлено, що з першого повного внеску та до наступного місяця після одержання права на отримання автомобіля, учасник щомісяця сплачує, за власним вибором: цілий чистий внесок, щомісячний внесок в оплату послуг та щомісячний внесок в оплату страхового платежу: або 2. половинний чистий внесок, щомісячний внесок в оплату послуг та щомісячний внесок в оплату страхового платежу.

Відповідно п. 2.1 ст. 2 II розділу додатку №2 до угоди поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів передбачених угодою, протягом всього строку існування групи та повідомляється Авто Просто постачальником.

Згідно п. 3.2 ст. 3 розділу додатку №2 до угоди розмір авансових внесків розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент оплати.

Відповідно п. 2.7 ст. 2 II розділу додатку №2 до угоди у випадку, якщо повний внесок сплачений в розмірі, який не відповідає поточній ціні автомобіля, дійсної на момент сплати, учасник, який вже одержав право на отримання автомобіля, зобов`язаний сплатити недоплачену частину внеску протягом строку дії графіків внесків за першою вимогою Авто Просто .

Пунктом 9.1. ст. 9 договору передбачено, що у разі зміни поточної ціни автомобіля Авто Просто має право змінювати розмір періодичних платежів та винагороди, які мають вноситися учасниками груп.

Це вказує на те, що у зв`язку із зміною вартості автомобіля, збільшуються і витрати позивача по виконанню спірного договору, що не було обговорено під час його укладення.

В указаних статтях угоди зокрема йдеться про те, що поточна ціна автомобіля є критерієм-основою для розрахунку складових розміру повних внесків, оплати послуг та інших платежів, передбачених угодою, протягом всього строку існування групи, та повідомляється Авто Просто постачальником (п. 2.1 ст. 2 та п. 3.2. ст. 3 II розділу додатку №2 до угоди). У разі зміни поточної ціни автомобіля Авто Просто має право змінити розмір періодичних платежів та винагороди, які мають вноситися учасниками групи.

При цьому, учасник, який вже отримав автомобіль, може достроково розірвати договір лише за умови повного виконання всіх платіжних зобов`язань за договором, тобто поки не буде повністю виплачена вся вартість автомобіля і щомісячні винагороди, згідно з графіком.

Таким чином, умовами договору передбачено надання відповідачу можливості збільшувати ціну без надання позивачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору, що є несправедливими умовами по відношенню до позивача.

Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Недійсність такого правочину встановлена законом. Тобто, відповідно до положень ч. 2 ст. 215 ЦК України у даному випадку має місце нікчемний правочин і додаткове визнання його недійсним судом не вимагається. За таких обставин суд першої інстанції не повинен був посилатись на ч. 1 ст. 638 ЦК України відповідно до якої договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; на ст. 907 ЦК України, відповідно до якої договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін; на ч. 1 ст. 651 ЦК України, відповідно до якої зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; на частини 2.3 та 4 ст. 653 ЦК України щодо зміни або розірвання договору. У зв`язку з цим невірним є і посилання суду на те, що при укладенні договору сторони діяли вільно і на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Встановлено, що у спірному договорі відсутнє визначення - ціна автомобіля, яке застосовується у додатку №1 до спірного договору, при цьому міститься визначення поняття - поточна ціна автомобіля , яка є критерієм для розрахунку розміру складових поточних внесків, а саме чистих внесків та має тенденцію до збільшення.

Тому є підстави вважати, що відповідач використав підміну поняття, сутність якого полягає в тому, що замість одного поняття і під виглядом даного поняття вживають інше поняття. Підміна поняття означає підміну предмета міркування.

Відтак, відповідач, застосовуючи підміну понять - ціна автомобіля та поточна ціна автомобіля - використовує нечесну підприємницьку практику, яка включає, зокрема, будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману тим самим порушуючи норми ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів».

Отже, ОСОБА_1 було введено в оману стосовно ціни на автомобіль і що в цьому вбачається нечесна підприємницька практика, оскільки в разі, якщо б відповідачем була визначена інша, більш висока реальна поточна його ціна, то позивач таку угоду не уклав би.

З викладеного вище вбачається, що умови п. 2.1 ст. 2 та п. 3.2 ст. 3 II розділу додатку №2 до укладеної сторонами угоди від 06.11.2011 №375 610 не можна вважати виваженими і обґрунтованими згідно вимог діючого законодавства України.

ТОВ «Авто Просто» діяв з порушенням Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема ч. 3 ст. 19, якою забороняються такі дії, які вводять споживача в оману щодо пропонування для реалізації продукції за визначеною ціною, якщо існують підстави вважати, що продавець або виконавець не зможе надати таку продукцію за такою ціною або у таких обсягах, що можна передбачити з огляду на пропоновану ціну та характеристики продукції.

Встановлено, що оспорюваним правочином не в повній мірі викладена інформація стосовно надання послуг, що є порушенням ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Позивачу на момент вчинення спірного правочину не було надано роз`яснення щодо предмету договору, а саме те, що предметом є надання учаснику лише системи послуг спрямованих на придбання автомобіля, а не купівля - продаж авто.

Однак, позивач мав на меті придбати саме автомобіль за визначеною запропонованою ціною, а не послугу, внаслідок якої вартість автомобіля буде змінюватися.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що даний правочин по своїй суті спрямований на захист інтересів лише відповідача і на звуження його відповідальності, що свідчить про суттєву диспозицію між правами та обов`язками сторін, а наявність механізму зміни вартості платежів тільки відповідачем слугує лише цьому підтвердженням, оскільки позбавляє позивача будь-яким чином впливати на зміну істотних умов договору, що свідчить про недійсність укладеного правочину.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, відповідач на спростування доводів позивача не надав належних та допустимих доказів.

Посилання відповідача на те, що у даному випадку предметом договору був не автомобіль, чи якийсь інший визначений товар, а саме надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) в групах, не може братися до уваги, оскільки позивачем договір укладався саме для придбання автомобіля з прив`язкою до поточної ціни, рівної 82 620 грн., визначеної в угоді, трьохсторонньому договорі, додаткової угоди до нього.

Подальші односторонні зміни відповідачем розмірів платежів, які мав здійснювати позивач у прив`язці вже до більш високих цін на автомобіль, створює для нього завідомо невигідні умови, що не відповідає його намірам придбати автомобіль по обумовленій раніше ціні.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач мав достовірну та повну інформацію про вартість автомобіля, а також щодо умов договору щодо можливого збільшення цієї вартості, не можуть бути взято до уваги, оскільки умовами договору (ст. 2.2 розділу ІІ) передбачено певний порядок повідомлення споживача про таке збільшення, а відповідач не довів, що він дотримувався договору у цій частині.

Судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, матеріали справи та надані відповідні висновки з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з якими погоджується і колегія суддів.

Враховуючи вище викладене, вимоги апелянта є недоведеними та такими, що не знайшли своє підтвердження при розгляді справи в апеляційній інстанції.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374, 375, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» залишити без задоволення.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 04 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 23.07.2020.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: І.М. Вербова

О.В. Шахова