Ухвала

22 липня 2020 року

м. Київ

справа № 347/1370/19

провадження № 61-9572ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С.Ю. розглянув касаційну скаргу Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області, Косівської міської ради, виконавчого комітету Косівської міської ради про визнання рішення незаконним, визнання права на приватизацію квартири та зустрічним позовом Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про виселення без надання іншого житла,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року до Верховного Суду надійшла зазначена касаційна скарга.

Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліку касаційної скарги.

Особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно було у касаційній скарзі зазначити підставу (підстави), на якій (на яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав) та надати копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

У липні 2020 року до Верховного Суду на виконання недоліку касаційної скарги надійшла касаційна скарга у новій редакції.

Разом з тим, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (на яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області зазначає неврахування судом апеляційної інстанції висновку Вищого адміністративного суду України, викладеного у постанові від 15 вересня 2016 року у справі № К/800/37663/15 щодо преюдиційності.

Разом з тим, особі, яка подає касаційну скаргу, необхідно зазначити постанову Верховного Суду, в якій викладено висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні, а також конкретно вказати норму права у подібних правовідносинах, щодо застосування якої викладено висновок Верховного Суду.

Особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно надати касаційну скаргу у новій редакції, а також надати копії такої касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку чи з ініціативи суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 127, 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Управлінню Служби безпеки України в Івано-Франківській області продовжити строк для усунення недоліку касаційної скарги на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01 червня 2020 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

На підставі пункту третього розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута з підстав, визначених статтями 185, 392 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв