Справа № 209/2129/20
Провадження № 2-з/209/34/20
У Х В А Л А

20 липня 2020 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області Шендрик К.Л., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

17 липня 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю та поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності, яка була передана судді Шендрику К.Л. 20.072020 року.

Одночасно з позовною заявою до суду надійшла заява ОСОБА_2 про забезпечення позову, в якій він просить суд накласти арешт та заборонити відчуження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 86,9 кв.м. (реєстраційний номер майна відповідно до відомостей Реєстру прав власності на нерухоме майно № 26374363).

На обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 посилався на те, що у період з 28 жовтня 2008 року по 15 липня 2011 року він з ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В період проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 частково за спільні сумісні кошти сторін та частково за його особисті кошти було придбано квартиру загальною площею 86,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , що і є предметом цього спору.

У період з 15 липня 2011 року по 28 листопада 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розлучення, ОСОБА_3 виїхала на постійне проживання до міста Києва, а він продовжує проживати у спірній квартирі по теперішній час.

До травня 2020 року у сторін не виникало жодних конфліктів та суперечок з приводу володіння спірною квартирою, однак у травні 2020 року ОСОБА_3 самостійно без погодження з позивачем вирішила продати спірну квартиру, почала дзвонити та надсилати йому повідомлення з погрозами. Пізніше він дізнався, що ОСОБА_3 звернулась за послугами до ріелтора, яка 17 червня 2020 року розмістила оголошення про продаж спірної квартири на сайті оголошень ОЛХ. Зважаючи на те, що спірна квартира була набута за спільні кошти його та відповідача, тобто є їх спільною сумісною власністю, для захисту його порушеного права власності з боку ОСОБА_3 , він звернувся до суду з позовом до останьої про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ квартири, що є об`єктом спільної сумісної власності. Оскільки, спірна квартира є єдиним та постійним його житлом з серпня 2009 року, її відчуження відповідачкою без його згоди по-перше, ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення позову; по-друге, позбавить позивача його єдиного житла. У зв`язку з чим виникла необхідність звернутися до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони відчуження спірної квартири до вирішення спору по суті.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 754/4437/18 (провадження № 61-47464св18) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, враховуючи викладені обставини та зважаючи на те, що заходи забезпечення позову, про застосування яких просить заявник в поданій ним заяві, нівелюватимуть ті негативні наслідки, які можуть настати в результаті невжиття заходів забезпечення позову, не позбавляють відповідача права власності та права користування спірною квартирою, обраний вид забезпечення позову є доцільним та співмірним з вимогами позову, і на переконання суду, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає за доцільне задовільнити заяву позивача про забезпечення позову, не встановлюючи при цьому на даний час заходів зустрічного забезпечення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149-154, 260, 353 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт та заборонити відчуження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 86,9 кв.м. (реєстраційний номер майна відповідно до відомостей Реєстру прав власності на нерухоме майно № 26374363).

Копію ухвали надіслати для відома сторонам, а для пред`явлення до виконання - видати ОСОБА_2 .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В залежності від результатів вирішення спору по суті, ухвала про вжиття заходів забезпечення позову діє у строки, встановлені ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її підписання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: К.Л.Шендрик