Постанова

Іменем України

30 червня 2020 року

м. Київ

Справа № 235/445/18

Провадження № 14-66 цс 20

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Пророка В. В.,

суддів Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю.

розглянула в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Покровська міська рада Донецької області, про зобов`язання не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою, відшкодування матеріальної та моральної шкоди за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 жовтня 2018 року, ухвалене суддею Назаренко Г. В., та постанову Донецького апеляційного суду від 23 січня 2019 року, прийняту колегією суддів Соломахи Л. І., Космачевської Т. В., Мальованого Ю. М., та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст позовних вимог

1. У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта» (далі - ТОВ «Еліта») у якому з урахуванням уточнень просила:

- зобов`язати відповідача усунути перешкоди і не чинити їй в майбутньому будь-яких перешкод у будь-який час в користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою шляхом постановлення рішення про заборону вчинення відповідачем чи його уповноваженими особами дій чи бездіяльності, які перешкоджають вільному доступу в будь-який час до належної їй земельної ділянки будь-якої особи без обмеження за статусом такої особи або часом доступу чи під`їзду автомобільного транспорту;

- стягнути з відповідача 42 875,54 грн на відшкодування матеріальної шкоди;

- стягнути з відповідача 50 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, яка заподіяна їй неправомірними діями відповідача щодо перешкоджання здійсненню нею господарської діяльності, перешкоджання в користуванні та забудові земельної ділянки, що знаходиться в її власності, пошкодженні та знищенні її майна, внаслідок чого вона тривалий час отримує психологічний тиск, у зв`язку із чим змушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя;

- стягнути з відповідача всі судові витрати в сумі 28 971,60 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 20 травня 2003 року ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа - підприємець (вид господарської діяльності - роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям). Торгівельну діяльність вона здійснювала на території центрального ринку міста Покровська Донецької області, що розташований по АДРЕСА_1 в місті Покровську Донецької області .

3. 21 грудня 2016 року для здійснення господарської діяльності вона придбала в особисту приватну власність за договорами купівлі-продажу земельну ділянку площею 0,0112 га із цільовим призначенням - для комерційного призначення (кадастровий номер :05:06460022), що розташована по АДРЕСА_2 , а також торгівельний ларьок, розташований на цій земельній ділянці, площею 30 кв. м з присвоєною адресою:

АДРЕСА_3 . З метою вдосконалення роботи торгівельного ларька вона оформила проектну документацію з паспортом прив`язки на торгівельний павільйон, який видано відділом містобудування, архітектури та земельних відносин Покровської міської ради Донецької області.

5. 08 листопада 2017 року вона приступила до будівництва на своїй земельній ділянці тимчасової стаціонарної будівлі для ведення підприємницької діяльності відповідно до проектної документації, зруйнувавши стару будівлю торгівельного ларька.

6. Проте працівниками ТОВ «Еліта» під безпосереднім керівництвом його керівника та засновника не було допущено до виконання робіт зварювальників. ТОВ «Еліта» вручило їй письмову вимогу про зупинення будівельних робіт на її земельній ділянці за підписом директора від 08 листопада 2017 року, посилаючись на незаконність отримання нею правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Вимога аргументована тим, що придбана позивачкою земельна ділянка розташована на території земель центрального ринку загальною площею 5,11428 га, які надані ТОВ «Еліта» на праві постійного користування згідно з державним актом від 09 грудня 1997 року № 53 для розміщення ринку «Центральний».

7. У ніч на 10 листопада 2017 року на території ринку, яка обнесена металевою огорожею та після 16 години зачиняється і охороняється, співробітниками ТОВ «Еліта» було зруйновано за допомогою ріжучих електроінструментів металеву конструкцію частково зведеної позивачкою нової торгівельної споруди.

8. У період з 30 листопада по 05 грудня 2017 року за ініціативою відповідача та з дозволу ОСОБА_1 сектором держархбудконтролю відділу містобудування, архітектури та земельних відносин Покровської міської ради проведено перевірку дотримання ОСОБА_1 норм законодавства під час виконання будівельних робіт, за результатами якої встановлено, що будівельні роботи проводяться відповідно до законодавства та технічної документації.

9. Після вказаних подій 18 грудня 2017 року відповідачем було відключено мережу електричного живлення, від якої працювали камери відеоспостереження і спеціальне будівельне обладнання. Викликана позивачкою 18 грудня 2017 року ремонтна бригада Покровського РЕМ для відновлення електропостачання охороною відповідача на територію ринку допущена не була.

10. У ніч на 19 грудня 2017 року співробітниками ТОВ «Еліта» повторно було зруйновано за допомогою спеціального обладнання зведену позивачкою споруду. Матеріальна шкода, заподіяна їй внаслідок пошкодження тимчасової споруди, згідно з висновком про оцінку від 27 грудня 2017 року становить 42 875,54 грн.

11. За рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області СВ Покровського ВП внесений запис до ЄРДР про вчинення щодо ОСОБА_1 злочину - протидія законній господарській діяльності, відповідальність за який передбачена статтею 206 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

12. Крім того, позивачка зазначає, що вона не має вільного доступу до своєї земельної ділянки в будь-який час для ведення господарської діяльності, її забудови. Щоб дістатися до своєї земельної ділянки вона вимушена користуватись дорогою, яка розташована на землях Покровської територіальної громади та незаконно знаходиться у користуванні ТОВ «Еліта».

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

13. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 23 січня 2019 року, позов задоволений частково. ТОВ «Еліта» зобов`язане не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0,0112 га, цільове призначення якої - для комерційного призначення, що розташована на АДРЕСА_4 та належить їй на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 грудня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Дух І. О. 21 грудня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2531, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 21 грудня 2016 року. Стягнуто з ТОВ «Еліта» на користь ОСОБА_1 3 000 грн на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Еліта» на користь ОСОБА_1 1 409,60 грн на відшкодування сплаченого судового збору.

14. Рішення судів мотивовано тим, що правовідносини між сторонами виникли із цивільних та земельних відносин, оскільки позивачка просить захистити її право власності на землю шляхом зобов`язання відповідача утриматися від вчинення певних дій, відшкодування шкоди, завданої їй кримінальним правопорушенням.

15. Позивачка 21 грудня 2016 року набула право власності на земельну ділянку за договором купівлі-продажу як фізична особа. Спірні земельні правовідносини щодо захисту права власності на належну позивачці на праві власності земельну ділянку виникли між відповідачем, який є юридичною особою, суб`єктом господарювання, та позивачкою як фізичною особою. Наявність у позивачки статусу підприємця не свідчить про те, що вона виступає в такому статусі, зокрема, у правовідносинах щодо захисту свого права власності на цю земельну ділянку.

16. Факт перешкоджання ТОВ «Еліта» позивачці в користуванні зазначеною належною їй на праві власності земельною ділянкою є доведеним, тому права позивачки як власника земельної ділянки відповідачем порушені і підлягають судовому захисту шляхом зобов`язання відповідача не чинити такі перешкоди власнику. Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою будь-якій особі без обмеження за статусом та часом доступу чи під`їзду автомобільного транспорту задоволенню не підлягають, оскільки право на захист свого права власності у спосіб, передбачений законом, має саме власник речі, у даному випадку - земельної ділянки. Посилання відповідача на необхідність укладення з ним договору земельного сервітуту є безпідставними.

17. Внаслідок перешкоджання в користуванні належною на праві приватної власності земельною ділянкою позивачці заподіяна моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях та переживаннях, викликаних неможливістю вільно через дії відповідача користуватись землею, облагороджувати її та необхідності у зв`язку із цим докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

18. Підстави для відшкодування матеріальної шкоди, завданої позивачці ушкодженням її майна, відсутні, оскільки досудове слідство триває, особа винна в пошкодженні майна позивачки не встановлена, що виключає настання цивільної відповідальності за шкоду фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підстави для відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна, також відсутні.

Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог

19. У лютому 2019 року ТОВ «Еліта» засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 жовтня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від 23 січня 2019 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення - про відмову в задоволенні позову.

Узагальнені доводи касаційної скарги

20. Касаційна скарга, серед іншого, мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що справа підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки не врахували того, що позивачка у своїй позовній заяві зазначає, що посадові особи ТОВ «Еліта» перешкоджають їй у здійсненні господарської діяльності. Також позивачка у своїй позовній заяві посилається на статтю 320 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якою передбачено використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності, а цільове призначення земельної ділянки, яка знаходиться у власності позивачки - комерційне. Отже, спір у цій справі виник між суб`єктами господарювання та має розглядатися в порядку господарського судочинства.

Позиція інших учасників справи

21. У квітні 2019 року ОСОБА_1 надіслала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін, та серед іншого зазначає, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що справа підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, а доводи скарги є необґрунтованими та не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.

Рух справи у суді касаційної інстанції

22. Ухвалою Верховного Суду від 28 лютого 2019 року відкрите касаційне провадження у справі, а ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2020 року справа передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду з мотивів наявності в касаційній скарзі доводів, передбачених частиною шостою статті 403 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

23. Ухвалою від 15 квітня 2020 року Велика Палата Верховного Суду прийняла зазначену справу до провадження та призначила її до розгляду в порядку письмового провадження.

Позиція Великої Палати Верховного Суду

24. 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-IX). Пункт 2 прикінцевих і перехідних положень зазначеного Закону передбачає, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності тим Законом.

25. Оскільки ТОВ «Еліта» подало касаційну скаргу в лютому 2019 року, Велика Палата Верховного Суду переглядає оскаржені рішення судів першої й апеляційної інстанції на підставі приписів ЦПК України в редакції, чинній до набрання чинності Законом № 460-IX.

26. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи та матеріали справи, Велика Палата Верховного Суду вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

27. Статтями 124, 125 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

28. Частиною першою статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

29. Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

30. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

31. При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

32. Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

33. Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

34. Частиною другою статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

35. У пункті 15 частини першої статті 20 ГПК України зазначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

36. Отже, ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, Господарським кодексом України (далі - ГК України), іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

37. Статтею 1 ГК України передбачено, що цей Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

38. Разом із цим учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно?господарські повноваження на основі відносин власності. Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями (статті 2, 3 ГК України).

39. Стаття 42 ГК України визначає, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

40. Статтями 25 та 26 ЦК України передбачено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

41. Статтею 42 Конституції України визначено, що кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. Це ж право закріплене й у частині першій статті 50 ЦК України, відповідно до якої право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

42. Частиною другою статті 50 ЦК України визначено, що фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

43. У частині першій статті 58 ГК України передбачено, що суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа - підприємець у порядку, визначеному законом.

44. Згідно із частинами першою та третьою статті 128 цього ж Кодексу громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу. Громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність, зокрема, безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється.

45. Відтак підприємець - це юридичний статус фізичної особи, який засвідчує право цієї особи на заняття самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

46. Отже фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур, не позбавляється статусу фізичної особи, а набуває до свого статусу фізичної особи нової ознаки - суб`єкта господарювання.

47. Таким чином, вирішення питання щодо розгляду цього спору за правилами цивільного або господарського судочинства залежить від того, чи виступає ОСОБА_1 у цих правовідносинах як суб`єкт господарювання та від визначення цих правовідносин як господарських, тобто чи користувалася позивачка земельною ділянкою з метою здійснення господарської, зокрема підприємницької, діяльності, спрямованої на виготовлення та реалізацію, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру.

48. Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем і платником єдиного податку, має право здійснювати такі види господарської діяльності першої та другої груп згідно з КВЕД ДК 009:2010 - роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям, інші види роздрібної торгівлі поза магазином, роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах, роздрібна торгівля взуттям і шкіряними виробами в спеціалізованих магазинах.

49. ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0112 га з кадастровим номером :05:06460022, цільове призначення якої - для комерційного використання, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 21 грудня 2016 року між нею та ОСОБА_2 , посвідченого 21 грудня 2016 року приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Дух І. О., зареєстрованого в реєстрі за № 2531.

50. ОСОБА_1 також є власником торгівельного кіоску, що розташований на АДРЕСА_4 загальною площею 30,0 кв. м, на земельній ділянці площею 0,0112 га з кадастровим номером :05:06460022, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 21 грудня 2016 року між нею та ОСОБА_2 , посвідченого 21 грудня 2016 року приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Дух І. О., зареєстрованого в реєстрі за № 2530.

51. Відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

52. У своїй позовній заяві ОСОБА_1 вказувала, що з 20 травня 2003 року вона зареєстрована як фізична особа - підприємець та здійснювала торгівельну діяльність на території центрального ринку міста Покровська. 21 грудня 2016 року для здійснення своєї діяльності вона придбала в особисту приватну власність вищезазначену земельну ділянку та торгівельний кіоск.

53. ОСОБА_1 також вказала, що після прийняття рішення про вдосконалення зазначеного торгівельного кіоску 05 липня 2017 року вона розробила проектну документацію з паспортом прив`язки на торгівельний павільйон (тимчасову капітальну споруду для ведення підприємницької діяльності), виданий відділом містобудування, архітектури та земельних відносин Покровської міської ради Донецької області.

54. 08 листопада 2017 року для подальшого здійснення повноцінної торгівельної діяльності, у тому числі і в холодний період часу, вона приступила до будівництва тимчасової стаціонарної будівлі для ведення підприємницької діяльності відповідно до проектної документації.

55. Частиною другою статті 82 ЦПК України визначено, що відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку.

56. В матеріалах справи відсутня відмова ОСОБА_1 від визнання вищевказаних обставин щодо здійснення нею підприємницької діяльності, зокрема, на території ринку, а також щодо того, що земельна ділянка, яка стала предметом спору у цій справі, була придбана та використовується нею для здійснення підприємницької діяльності та, відповідно, відсутня і ухвала суду про прийняття відмови ОСОБА_1 від визнання таких обставин.

57. Тобто земельна ділянка використовувалася ОСОБА_1 як фізичною особою - підприємцем з метою здійснення підприємницької діяльності.

58. Враховуючи вищезазначене, правовідносини, які виникли між сторонами в цій справі, є господарсько-правовими, оскільки існує спір між ТОВ «Еліта» та ОСОБА_1 саме як суб`єктом господарювання і цей спір пов`язаний зі здійсненням останньою підприємницької діяльності на земельній ділянці, а отже підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

59. У частинах першій і другій статті 414 ЦПК України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 і 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19?22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.

60. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

61. З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, а провадження у справі закрити, оскільки цей спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

62. Керуючись частиною першою статті 256 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду повідомляє позивачці, щодо розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського суду, а також роз`яснює, що протягом десяти днів з дня отримання позивачкою цієї постанови вона може звернутися до Великої Палати Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Керуючись статтями 141, 255, 258, 259, 400, 402, 403, 409, 414, 415, 419 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта» задовольнити частково.

2. Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 жовтня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від 23 січня 2019 року скасувати.

3. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Покровська міська рада Донецької області, про зобов`язання не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою, відшкодування матеріальної та моральної шкоди закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач /підпис/В. В. Пророк
Судді: /підпис/Т. О. Анцупова /підпис/В. С. Князєв
/підпис/С. В. Бакуліна /підпис/Л. М. Лобойко
/підпис/Ю. Л. Власов /підпис/Н. П. Лященко
/підпис/М. І. Гриців /підпис/О. Б. Прокопенко
/підпис/Д. А. Гудима /підпис/Л. І. Рогач
/підпис/В. І. Данішевська /підпис/О. М. Ситнік
/підпис/Ж. М. Єленіна /підпис/О. С. Ткачук
/підпис/О. С. Золотніков /підпис/В. Ю. Уркевич
/підпис/О. Р. Кібенко /підпис/

Повний текст постанови складений 13 липня 2020 року.