РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/4280/19

Провадження № 2/638/1789/20

15.07.2020 р. Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Подус Г.С.,

при секретарі - Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором,-

встановив:

Позивач, ФОП ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 7694,35 грн. основного боргу, індексу інфляції у сумі 719,42 грн., 3 % річних від загальної суми заборгованості у сумі 163,79 грн. а всього 8577,56 грн. та судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем виникли договірні відносини на підставі договору замовлення № 2.05.05.2018 року, за умовами якого виконавець - ФОП ОСОБА_1 зобов`язується виготовити, доставити, встановити та передати - ОСОБА_2 виріб, а саме кутову столешницю, виготовлену відповідно до «Технічної інформації на виготовлення виробу», яка є невід`ємною частиною Договору, а відповідач зобов`язався сплатити вартість виробу в порядку, встановленому Договором. Вартість виробу складає 1091 долар США. Відповідач здійснив часткову оплату у розмірі 21000,00 грн, що еквівалентно 803 долара США. Однак залишок в розмірі 288 доларів США - в еквіваленті становить 7694,35 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.04.2019 року відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, з викликом сторін.

06.02.2020 року ОСОБА_2 подано відзив, у якому проти позову заперечує за наступних підстав. Між відповідачем та позивачем дійсно було укладено договір, однак позивачем було порушено строки виконання договору, також відповідач вказує, що ФОП ОСОБА_1 порушив ЗУ «Про захист прав споживачів». Стосовно Акту прийому-передачі до договору-замовлення №2.05.05.2018, відповідач вказує, що даний акт було вчинено в стані душевного хвилювання.

Інших заяв по суті справи від сторін до суду не надійшло.

Позивач подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів справи, 08.05.2018 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір-Замовлення №2.05.05.2018. За умовами п. 1.1. Виконавець зобов`язується виготовити, доставити, встановити та передати виріб замовнику, виготовленого відповідно до «Технічної інформації на виготовлення виробу», яка є невід`ємною частиною договору. Згідно з п. 5.1.3 Замовник зобов`язаний внести оплату за виріб на умовах та в строки указані в даному договорі п. 3.

Відповідно до п. 3.1 Оплата замовлення відбувається в два етапа: 1) 70% від вартості замовлення -передплата в момент підписання Договору; 2) 30% від вартості замовлення - доплата, вноситься в день підписання Акта приймання-передачі.

Згідно з копією Товарного чеку № 2.05.05.2018 ОСОБА_2 , за виріб «Углова столешниця» вніс суму 21000,00 грн. (курс долара - 26.15 грн.)

Відповідно до Акту приймання-передачі до Договору-замовлення №2.05.05.2018 від 08.05.2018 року, Замовник отримав виріб, що підтверджується його підписом ОСОБА_2 .

Твердження відповідача, що він мав претензії до строків доставки, до комплектації виробу, не підтверджуються матеріалами справи, з огляду на те, що жодної письмової претензії відповідачем направлено не було. В акті приймання передачі не зазначено жодних недоліків чи зауважень.

Посилання відповідача на порушення позивачем ЗУ «Про захист прав позивачів не підтверджуються матеріалами справи, з огляду на те, що в разі такого порушення, він мав можливість звернутися за захистом своїх прав у встановленому законом порядку, однак доказів такого звернення надано не було.

Відповідно до положень ст. ст. 629, 631, 632 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Статтями 509, 11, 525, 526, 530 та 610 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Із матеріалів справи убачається, що на виконання взятих на себе зобов`язань за договором №2.05.05.2018 року, відповідно до п.3.1 Договору, відповідач здійснив перший платіж у розмірі 21000,00 грн. 08.05.2018 року.

Однак 30% суми залишились не сплачені, тобто 7694,35 грн.

Відповідно до п. 3.1 Оплата замовлення відбувається в два етапи: 1) 70% від вартості замовлення -передплата в момент підписання Договору; 2) 30% від вартості замовлення - доплата, вноситься в день підписання Акта приймання-передачі.

Акт приймання передачі було підписано 03.07.2018 року. Тобто 03.07.2018 року відповідач повинен був сплатити залишок суми.

Між тим, підписанням Акту приймання-передачі від 03.07.2018 року до Договору №2.05.05.2018 від 08.05.2018 року відповідач підтвердив отримання товару.

При цьому, суд відхиляє посилання відповідача про те, що позивачем не належно надано послуги (товар) та не в строк, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження такої обставини стороною відповідача не надано.

Вирішуючи питання про стягнення із відповідача на користь позивача 3% річних у сумі 163,79 грн та інфляційних втрат у розмірі 719,42 грн., суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача у цій частині, суд не може погодитись з розміром і порядком здійсненого нарахування та приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Отже, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума інфляційних втрат у загальному розмірі 719,42 грн та 3% річних від прострочених сум у загальному розмірі 163,79 грн.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Крім того, відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40грн, які сплачено позивачем за подання позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 11, 509, 525, 526, 625 ЦК України, ст. ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 8577,56 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Повний текст рішення виготовлено 22.07.2020 року.

Суддя: