ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/1399/19 Номер провадження 22-ц/814/1449/20Головуючий у 1-й інстанції Бондарь В.А. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Абрамова П.С., Кривчун Т.О.

розглянула в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 30 березня 2020 року, ухвалене суддею Бондарь В.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти виконавчого комітету Лохвицької міської ради про визнання неправомірною та протизаконною відмову нарахувати і виплатити всі належні суми при звільненні, стягнення належних сум при звільненні та відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія судів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду з позовом до відділу освіти виконавчого комітету Лохвицької міської ради, в якому просив визнати неправомірною і протизаконною відмову відповідача у нарахуванні та виплаті щорічної винагороди за вісім місяців 2018 року, відпускних за період з частини липня і серпень місяці 2018 року (5 днів) та поверненню незаконно відрахованих сум з вихідної допомоги.

Стягнути на його користь щорічну винагороду за 8 місяців 2018 року в сумі 1433,00 грн; відпускні за частину липня і серпень місяць 2018 року (5 днів) в сумі 1465,66 грн.; незаконні відрахування з вихідної допомоги в сумі 654,19 грн.; відшкодування за затримку виплати заробітної плати за період з вересня 2018 року по 05.07.2019 року (10 місяців) в розмірі 28986,50 грн. Зазначені суми виплатити одночасно і в повному обсязі.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 30 травня 2020 року в позовній заяві ОСОБА_1 до відділу освіти виконавчого комітету Лохвицької міської ради про відмову нарахувати і виплатити у встановлений законом строк всі належні суми при звільненні та стягнення в зв"язку з цим зазначених сум та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не погодився позивач ОСОБА_1 , оскарживши його в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального і процесуального права, прохає скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом не застосовано норми ст. 16 Закону України «Про загальну середню освіту», п. 40 Положення про загальноосвітній навчальний заклад, затвердженого 27.08.2010 року за № 778, що встановлюють тривалість навчального року з 01 вересня поточного року по 01 липня наступного року.

Судом не з`ясовано факт перенесення виплати щорічної винагороди педагогам на грудень місяць, в якому заробітна плата виплачується за новим кошторисом.

Вважає нечинним Положення міської ради про надання щорічної грошової винагороди працівникам освіти та Положення про надання щорічної грошової винагороди педагогам гімназії, оскільки вони не доведені до його відома.

Судом першої інстанції не встановлено, чому відмовлено у виплаті компенсації за 5 днів відпустки за частину липня та серпень 2018 року, яку він не використав.

Вказує, що з 27.07.2018 р. по 31.08.2018 р. він був на роботі та одержував заробітну плату, тому мав право за цей період на 5 днів нової відпустки. Вказаний період відпустки у його заяві від 16.05.2018 року є помилкою.

Наказ № 15а від 16.05.2018 року по Лохвицькій гімназії № 1 не був доведений до відома у встановленому законом порядку, тому є нікчемним.

Відповідач не надав доказів про те, з якої статті кошторису виплачена вихідна допомога.

Висновки суду щодо відсутності порушень трудових прав є неконституційним.

Зазначає, що місцевий суд не вжив до відповідача відповідних заходів реагування на відмову надати суду розрахунок невиплачених сум при звільненні.

Також не погоджується з висновками місцевого суду про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди.

Вважає, що заява відповідача про сплив строку позовної давності є нікчемною.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов на адресу апеляційного суду, начальник відділу освіти Заїка Т.В. прохає залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 та залишити без змін рішення районного суду, яке вважає законним та обгрунтованим.

У відповіді на відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 прохає задовольнити його апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на таке.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що з 15 січня 1997 року ОСОБА_1 працював вчителем математики класів прцюючої молоді, що підтверджується копією наказу № 4 від 15 січня 1997 року «Про призначення ОСОБА_1 » (а.с. 121).

Згідно копії наказу від 31.08.2018 року № 66 ОСОБА_1 звільнено з посади вчителя математики класів працюючої молоді в зв"язку із закриттям класів працюючої молоді згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України та п. 6 ст. 36 КЗпП України з виплатою згідно ст. 44 КЗпП України вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку ( а.с.5).

Згідно листа відділу освіти виконавчого комітету Лохвицької міської ради Лохвицького району Полтавської області від 02.10.2018 року № 01-2-/392, відповідно до ст. 116 КЗпП України бухгалтерією Відділу освіти виконавчого комітету Лохвицької міської ради було проведено розрахунок та здійснено нарахування та виплату коштів у розмірі 2149,59 грн. при звільненні.

У зв"язку з затримкою виплати розрахунку на 3 (три) календарні дні, відповідно до ст. 117 КЗпП України, ОСОБА_1 було здійснено перерахунок та виплату коштів у сумі 293,10 грн. (а.с.6-8).

Відповідно до виписок АТ КБ "ПриватБанк", 04.09.2018 року ОСОБА_1 отримав вихідну допомогу в розмірі 1571,84 грн. та 02.10.2018 року отримав відшкодування за час затримки (три дні) виплати вихідної допомоги в сумі 235,94 грн. (а.с.10).

Згідно відповіді Відділу освіти виконавчого комітету Лохвицької міської ради від 01.04.2019 року № 01-21/187, наданої ОСОБА_1 на скаргу від 25.03.2019 року, у 2018 році працівникам загальноосвітніх навчальних закладів Лохвицької ОТГ і Лохвицької гімназії № 1 премії не виплачувались ( а.с.12-13).

На письмове звернення ОСОБА_1 12.06.2019 року про невиплату грошових коштів при звільненні у 2018 році, Відділом освіти виконавчого комітету Лохвицької міської ради Лохвицького району повідомлено позивача про те, що відповідно до Положення про надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам закладів дошкільної, загальної середньої та позашкільної освіти за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків, при звільненні працівник втрачає право на отримання такої винагороди. Він був звільнений у серпні 2018 року, щорічна грошова винагорода була нарахована педагогічним працівникам у грудні 2018 року (наказ № 43-к від 14.12.2018). Таким чином, відповідно до Положення ОСОБА_1 втратив право на отримання щорічної грошової винагороди.

Відпустка працівнику нараховується щорічно відповідно до відпрацьованого періоду. Відповідно до його заяви про надання відпустки від 16.05.2018 року та даних бухгалтерського обліку, відпрацьований період у 2018 році становив: з 01.09.2017 року по 31.08.2018 рік та відповідно до наказу Лохвицької гімназії № 1 № 15а від 16.05.2018 року ОСОБА_1 була надана щорічна відпустка та виплачена матеріальна допомога.

Таким чином, заборгованості по наданні відпустки та виплати грошових коштів за відпустку не має. Відповідно до Податкового кодексу України вихідна допомога включається до загального оподатковуваного доходу платника податку на доходи фізичних осіб, а також, вихідна допомога підлягає обкладенню військовим збором на загальних підставах ( а.с. 14-15).

Згідно з наказом директора Лохвицької гімназії № 1 від 18.05.2017 року № 20, виданого на підставі заяви ОСОБА_1 від 18.05.2017 року, останній перебував у основній щорічній відпустці за 2017 рік з 01.06.2017р. по 28.07.2017р. терміном 56 календарних днів за відпрацьований період з 01.09.2016р. по 31.08.2017р. з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 100% посадового окладу (а.с. 92-93).

На підставі заяви від 16.05.2018 року та відповідно до наказу директора Лохвицької гімназії №1 від 16.05.2018р. № 15а, ОСОБА_1 , вчитель математики класів працюючої молоді, перебував у основній щорічній відпустці з 01.06.2018р. по 27.07.2018р. терміном 56 календарних днів за відпрацьований період з 01.09.2017р. по 31.08.2018р. з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 100 % посадового окладу (а.с. 30-31).

Як убачається з довідки Відділу освіти виконавчого комітету Лохвицької міської ради Лохвицького району від 18.10.2019 року № 01-20/553 та бухгалтерської довідки № 01-20/170 від 24.03.2020 року щодо нарахування вихідної допомоги та відрахувань з неї (включаючи виплати за час затримки) ОСОБА_1 , 03.09.2018 року йому нарахована та виплачена вихідна допомога в розмірі 2149,59 грн., з якої утримано 18 % ПДФО та 1,5% військового податку на загальну суму 577,75 грн. Сума до видачі 1571,84 грн.

01.10.2018р. ОСОБА_1 нараховано та виплачено відшкодування за час затримки (три дні) виплати вихідної допомоги в сумі 293,10 грн., з даної суми було утримано 18 % ПДФО та 1,5% військового податку на загальну суму 57,16 грн., всього до сплати 235,94 грн. Всього сума нарахованої та виплаченої вихідної допомоги та відшкодування за час затримки виплати вихідної допомоги становить 2442, 69 грн., сума прибуткового податку 18 % - 598, 36 грн., сума військового податку 1,5 % - 85,01 грн., всього утримано податку - 634,91 грн., сума до видачі - 1807,78 грн.

У серпні 2018 року працівником було відпрацьовано та оплачено місячну норму в сумі 2149,59 грн. При відрахуваннях прибуткового податку була застосована формула (2149,59-881,00)х18%=1268,59х18%=228,35 грн., де 2149,59 грн. - сума зарплати; 881,00 грн. - сума податкової пільги, яка застосовується при заробітній платі (згідно підпункту 169.4.1Податкового кодексу України податкова соціальна пільга 2018 року застосовується до доходу працівника у вигляді заробітної плати, а також інших виплат, якщо розмір доходу не перевищує розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дієздатних осіб станом на 01 січня 2018 року помноженого на коефіцієнт 1,40 округленого до найближчих 10 гривень. Максимальний розмір доходу, до якого може бути застосована податкова соціальна пільга в 2018 році = 1762 х 1,4 ? 2470 грн. (1762,00 грн. - прожитковий мінімум за 2018 р.)х50%=881,00 грн). Відрахування по військовому податку за формулою: 2149,59 х 1,5%=32,24 грн.

У вересні 2018 року даному працівнику було нараховано вихідну допомогу за серпень 2018 року, так як розрахунок та виплата заробітної плати в бюджетних установах проводиться до 26 числа поточного року (згідно з колективним договором), а нарахування наперед є недоцільною, вихідна допомога була нарахована 03.09.2018 року та виплачена 04.09.2018 року, сума вихідної допомоги була нарахована за попередній місяць серпень 2018 рік, слідує, що працівник втрачає право на податкову пільгу, так як сума нарахувань перевищує 2470,00 грн.

Розрахунок утримання прибуткового податку: (2149,59+2149,59)х18%)-228,35=545,50 грн., де 2149,59 грн. - заробітна плата за серпень 2018 р., 2149,59 грн. - сума вихідної допомоги за серпень 2018 р., 228,35 - сума слаченого прибуткового податку у серпні 2018 р., 545,50 грн. - сума донарахованого прибуткового податку за серпень 2018 р. (а.с.32, 122).

Відповідно до копії наказу начальника відділу освіти виконавчого комітету Лохвицької міської ради Лохвицького району від 14.12.2018 року № 34-К про виплату щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам закладів освіти міської ради в 2018 році встановлено виплатити в грудні 2018 року щорічну грошову винагороду педагогічним працівникам закладів освіти міської ради в розмірі посадового окладу з урахуванням підвищень пропорційно відпрацьованому часу в 2018 році. Централізованій бухгалтерії відділу освіти виконавчого комітету Лохвицької міської ради ( ОСОБА_2 ) провести відповідні виплати в межах фонду оплати праці (а.с.37).

Як убачається з табелів використання робочого часу за червень 2018 року вчителів класів працюючої молоді Лохвицької гімназії № 1, ОСОБА_1 , учитель математики, з 01.06.2018 року по 30.06.2018 року перебував у відпустці ( а.с.115-116).

Згідно табелів використання робочого часу за липень 2018 року вчителів класів працюючої молоді Лохвицької гімназії № 1, ОСОБА_1 , учитель математики, з 01.07.2018 року по 27.07.2018 року перебував у відпустці, відпрацьовано за місяць 2 дні - 30.07.2018р. та 31.07.2018р. (а.с. 113-114).

Відповідно до табелів використання робочого часу за серпень 2018 року вчителів класів працюючої молоді Лохвицької гімназії № 1, ОСОБА_1 , учитель математики, за період з 01.08.2018 року по 31.08.2018 року відпрацював 22 дні ( а.с. 119-120).

Згідно розрахунку середньомісячної оплати праці ОСОБА_1 , табельний № 02004, період для розрахунку середньомісячної оплати з 01.08.2018 року по 31.08.2018 року ( 22 дні). Нарахування за попередні місяці: за липень 2018 року: відпрацьовано 2 дні, сума нарахувань 195, 41 грн., за серпень 2018 року: відпрацьовано 22 дні, сума нарахувань 2149, 59 грн. Всього відпрацьовано 24 дня, сума нарахувань: 2345,00 грн, середній заробіток - 97,71 грн.

Нарахування вихідної допомоги проводиться згідно постанови № 100: середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують дню звільнення (195,41+2149,59)/24=97,71 грн., де 24 кількість відпрацьованих днів за два попередні місяці, 97,71х22(кількість робочих днів у серпні)=2149,59 грн. Нарахована вихідна допомога - 2149,59 грн. ( а.с. 118).

Згідно розрахунку відпускних за червень 2018 року відділу освіти виконавчого комітету Лохвицької міської ради, ОСОБА_1 надається відпустка з 01.06.2018 року по 27.07.2018 року тривалістю 56 календарних днів, відпрацьовано днів у році 353, всього нараховано 4356,80 грн. (оплата відпусток за поточний місяць червень 29 днів - 2256,20 грн., оплата відпусток за майбутній місяць липень 27 днів - 2100,60 грн.). 27462,24 (заробітна плата за рік)/353(кількість днів відпрацьованих за рік)=77,80 грн. середньоденна з/п. 77,8х29 (кількість днів відпустки у червні)=2256,20 грн, 77,8х27 (кількість днів відпустки у липні)=2100,60 грн. (а.с.58, 117).

Відповідно до Порядку надання щорічної основної відпустки тривалістю до 56 календарних днів керівним працівникам навчальних закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року № 346 - для вчителів (всіх спеціальностей) середніх навчальних закладів термін щорічної основної відпустки встановлено тривалістю 56 календарних дні.

Згідно абзацу третього ч. 2 зазначеного Порядку керівним, педагогічним, науковим і науково-педагогічним працівникам закладів освіти та навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів щорічна основна відпустка повної тривалості, визначеної в додатку до цього Порядку, у перший та наступні роки надається у період літніх канікул незалежно від часу прийняття їх на роботу. Графік надання відпусток педагогічним працівникам складається з урахуванням можливості проведення регулярних консультацій для учнів, складання іспитів якими перенесено на осінь.

На підставі заяви ОСОБА_1 та відповідно до наказу директора Лохвицької гімназії №1 від 16.05.2018р. № 15а, ОСОБА_1 перебував у щорічній основній відпустці з 01.06.2018р. по 27.07.2018р. терміном 56 календарних днів за відпрацьований період з 01.09.2017р. по 31.08.2018р., тобто по момент звільнення 31.08.2018р. (а.с. 30-31).

При вирішенні даного спору суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та, здійснивши системний аналіз правових норм, що регулюють дані правовідносини, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до п.п. 14.1.48. Податкового кодексу України, заробітна плата - це основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв`язку з відносинами трудового найму згідно із законом.

Ставка податку на доходи фізичних осіб (далі - ПДФО) становить 18% бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих), у тому числі, але не виключно, у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами (п. 167.1 Податкового кодексу України (в редакції від 15.08.2018, чинній на момент звільнення позивача).

Відповідно до п. 171.1. ПК України, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Згідно з п.п. 165.1.1. пункту 165.1. статті 165 ПК України, в редакції від 15.08.2018 р., чинній на момент звільнення позивача, визначено перелік доходів, які не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Винятки, передбачені цим підпунктом, не поширюються на виплату заробітної плати, грошової (вихідної) допомоги при виході на пенсію (у відставку) та виплату, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності.

Згідно з п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до п.п 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Згідно п.п. 162.1.1. п. 162.1. ст. 162 ПК України платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до п.п. 1.2. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Згідно п.п. 163.1.1. п. 163.1. ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до п.п. 164.2.1. п. 164.2. ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

За п.п. 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Відповідно до п.п. 1.5 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Згідно з п. 171.1. ст. 171 ПК України, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Отже, винятки щодо невключення до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку доходів (визначені ст. 165 ПК України), не поширюються на виплату заробітної плати, грошової (вихідної) допомоги при звільненні.

Тобто, вихідна допомога у зв`язку із звільненням працівника, оподатковується ПДФО за ставкою 18%.

Відповідно до п. п. 1.2 та 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ розмір вихідної допомоги при звільненні підлягає оподаткуванню військовим збором за ставкою 1,5%.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що на момент звільнення 31.08.2018 року ОСОБА_1 використав усі дні щорічної основної відпустки та не має невикористаних днів щорічної основної відпустки, у зв`язку з чим прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для виплати компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки.

Як вказувалося вище, ОСОБА_1 звільнений на підставі наказу директора Лохвицької гімназії від 31.08.2018 року № 66.

Відповідно довідки відділу освіти від 18.10.2019 р. № 01-20/553, на момент звільнення у відповідності до ст. 44 КЗпП України йому була нарахована та виплачена 03.09.2018 р. вихідна допомога в розмірі середньомісячного окладу - 2149,59 грн., з якої утримано 18% ПДФО та 1,5% військового податку на загальну суму 577,75 грн.

01.10.2018 року ОСОБА_1 нараховано та виплачено відшкодування за час затримки (три дні) виплати вихідної допомоги в сумі 293,10 грн. (з даної суми було утримано 18% ПДФО та 1,5% військового податку на загальну суму 57,16 грн.).

Всього було нараховано та виплачено вихідну допомогу та виплату за її затримку на загальну суму 2442,69 грн., з яких у відповідності до Податкового кодексу України здійснено податкові утримання 18% ПДФО та 1,5% військового податку у сумі 634,91 грн. (а.с.32).

Згідно з п.п. 6.1- 6.3 ст. 6 ПК України, податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Збором (платою, внеском) є обов`язковий платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників зборів, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій.

Сукупність загальнодержавних та місцевих податків та зборів, що справляються в установленому цим Кодексом порядку, становить податкову систему України.

Відповідно до п. 7.3. ст. 7 ПК України будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Відповідно до ст. 127 КЗпП України відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України.

Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу:

1) для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми;

2) при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв`язку з переходом на пенсію;

3) при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (стаття 136).

Проаналізувавши наведені правові норми, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що відповідачем при звільненні позивача правомірно, у відповідності до Податкового кодексу України, здійснено утримання податків та зборів з належної йому вихідної допомоги та відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні.

Тоді як твердження позивача в суді першої інстанції та його аналагічні доводи апеляційної скарги про незаконність здійснення відрахувань з вихідної допомоги та відшкодування за несвоєчасну виплату є помилковими, суперечать наведеним вище нормам права, тому до уваги колегії суддів не приймаються.

Згідно з п. 1 Порядку надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної та комунальної форми власності за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків, затвердженого Постановою КМУ від 05.06.2000 р. № 898, цей Порядок поширюється на педагогічних працівників, дошкільних, загальноосвітніх та інших навчальних закладів системи загальної середньої освіти, позашкільних, професійно-технічних, вищих навчальних закладів та закладів післядипломної освіти чи методичних установ, крім тих,

які працюють в навчальному закладі чи методичній установі за сумісництвом.

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку, щорічна грошова винагорода за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків надається відповідно до Положення, яке затверджується керівником навчального закладу чи методичної установи за погодженням з профспілковим комітетом і може включати в себе додаткові критерії, крім визначених у пункті 2 цього Порядку, з урахуванням специфіки навчального закладу чи методичної установи.

Згідно з п. 4 Порядку щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам видається на підставі наказу керівника навчального закладу чи методичної установи, а керівникам - за погодженням з організацією вищого рівня.

Щорічна грошова винагорода за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків надається відповідно до положення, яке затверджується керівником навчального закладу чи методичної установи за погодженням з профспілковим комітетом.

Відповідно до п.п. 3.7. п. 3 Положення про надання грошової винагороди педагогічним працівникам Лохвицької гімназії № 1 Лохвицької районної ради Полтавської області від 09.02.2018р. (чинного на момент звільнення 31.08.2018 року позивача): педагогічні працівники, які не відпрацювали повний календарний рік і звільнились з роботи в навчальному закладі, втрачають право на щорічну грошову винагороду.

Як передбачено Положенням про надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів дошкільної, загальної середньої та позашкільної освіти за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків від 01.09.2018р. (чинного на момент виплати шорічної грошової винагороди за 2018 р.), яке поширюється на працівників навчальних закладів дошкільної, загальної середньої та позашкільної освіти Лохвицької міської ради - щорічна грошова винагорода педагогічним працівника надається за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків за умови досягнення ними успіхів у вихованні дітей, навчанні, вихованні учнівської молоді, методичному забезпеченні, відсутність порушень виконавчої і трудової дисципліни, здійснюється в межах загальних коштів, передбачених кошторисом на оплату праці, та виплачується наприкінці календарного року.

Після звільнення з посади педагогічний працівник втрачає право на отримання щорічної грошової винагороди.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про відсутність підстав для виплати позивачу щорічної грошової винагороди, оскільки наказ про виплату щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам закладів освіти міської ради у 2018 році був виданий 14.12.2018 року, а саме після того, як ОСОБА_1 був звільнений і не перебував у трудових відносинах з Лохвицькою гімназією № 1.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму.

Як визначено ч.1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Отже, в разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці працівник має право без обмежень будь-яким строком звернутись до суду з позовом про стягнення усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи здійснив роботодавець нарахування таких виплат.

Судом першої інстанції вірно встановлено та не заперечувався позивачем той факт, що 04.09.2018 р. ним отримано вихідну допомогу у сумі 1571,84 грн.

02.10.2018 року йому також виплачено відшкодування за час затримки виплати вихідної допомоги в сумі 235,94 грн. (три дні), що підтверджується випискою АТ КБ «ПриватБанк».

Отже, доводи позивача про наявність підстав для стягнення з відповідача відшкодування за час затримки виплати вихідної допомоги є неспроможними.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про вішкодування моральної шкоди, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Як роз`яснено в пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року (з відповідними змінами), відповідно до ст. 237-1 КЗпП України (набрав чинності з 13 січня 2000 року) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Оскільки факту порушення відповідачем прав позивача у сфері трудових відносин не встановлено, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , які зводяться до незгоди з ухваленим рішенням, правильних висновків місцевого суду не спростовують, тому залишаються колегією суддів без задоволення.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають встановленим по справі обставинам.

Підстав для скасування рішення суду з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 30 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді: П.С.Абрамов

Т.О.Кривчун