РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Капітонова В. І., присяжних Кійко О.М., Смирновій А.І., секретар судового засідання Нарижна О. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Селидівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання особи безвісно відсутньою, -

за участю заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 безвісно відсутнім. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона перебувала з ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявник зазначає, що після розірвання шлюбу вона разом із ОСОБА_3 проживали за адресою: АДРЕСА_1 , мали спільний бюджет, разом виховували дочку , спільно вирішували побутові питання. У грудні 2014 року ОСОБА_3 виїхав до м. Москва Російської Федерації та з того часу у заявника відсутні відомості про місце його перебування. Визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім необхідно заявнику з метою навчання, лікування дочки за межами України, оскільки для виїзду за кордон потрібна згода батька, а також оформлення допомоги по догляду за дитиною. Просить суд визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Спартак Ясинуватського району Донецької області, безвісно відсутнім з 01 січня 2015 року.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримали заяву в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Селидівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, яке перейменовано у Селидівський міський відділ державно реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.10.2006 року, який розірвано рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 07.02.2013 року.

ОСОБА_3 і ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане виконкомом Спартаківської сільської ради Ясинуватського району Донецької області.

Заявник зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджує копія паспорту серії НОМЕР_2 , виданого 06 березня 2008 року Гірницьким МВМ Селидівського МВ ГУМВС України в Донецькій області.

Згідно з актом, складеним 27.11.2019 року депутатом Курахівської селищної ради в присутності свідків, ОСОБА_3 , проживав до 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника та його представника, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності за ст. 43 ЦК Україні фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо у місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом одного року. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються:

а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання;

б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості;

в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України;

г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Звертаючись до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою заявник посилалася на те, що визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім надасть їй можливість виїзду з дитиною за кордон, оскільки в неї відсутня згода батька на такі дії, а також їй необхідно оформити державну допомогу на дитину.

Разом з тим для визнання фізичної особи безвісно відсутньою потрібні такі умови: 1) особа відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; 2) протягом цього року в місці, де вона постійно проживала немає відомостей про місце її перебування; 3) встановити місце перебування особи неможливо; 4) згідно зі ст. 307 ЦПК України необхідно, щоб були серйозні причини, які б обумовлювали необхідність визнання фізичної особи безвісно відсутньою і 5) виключення припущення про навмисність її відсутності, яка може бути обумовлена ухиленням від здійснення покладених на неї законом обов`язків щодо утримання дітей, повернення боргів, встановленого законом порядку розірвання шлюбу, ухиленням від кримінальної відповідальності тощо.

Наведені юридичні факти й утворюють юридичний склад, необхідний для визнання особи безвісно відсутньою.

Заявник надала суду акт, згідно з яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , проживав до 2015 року. Проте, даний акт не може свідчити, що вказана адреса є постійним місцем проживання ОСОБА_3 , оскільки як зазначала заявник ОСОБА_3 раніше проживав у с.Спартак Ясинуватського району Донецької області.

Належних та допустимих доказів місця реєстрації та проживання ОСОБА_3 суду не надано, а тому надані суду докази не свідчать про те, що вказана адреса є постійним місцем проживання особи, так само як відсутні відомості того, що встановити місце перебування особи неможливо.

Відповідно до ст. 307 ЦПК України до початку розгляду справи по суті суд, зокрема встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме.

Суд позбавлений можливості встановити родичів ОСОБА_3 , через відсутність даних про них.

Також, суд звертає увагу, що заявник та ОСОБА_3 , якого заявник просить визнати безвісно відсутнім, не перебувають у зареєстрованому шлюбі, та суду не надано беззаперечних доказів, що вони вели спільне господарство після розірвання шлюбу. ОСОБА_1 і ОСОБА_3 пов`язані лише правами та обов`язками щодо виховання та утримання малолітньої дочки. Крім того, суд вважає, що заявником не вірно обрано спосіб захисту, оскільки надання дозволу виїзду дитини за кордон без згоди батька має бути вирішено шляхом подання відповідної позовної заяви. Також, заявником не зазначено в чому саме полягають перешкоди у отриманні соціальної допомоги по догляду за дитиною, а тому суд зазначає, що заявник не зазначила серйозні причини, які б обумовлювали необхідність визнання фізичної особи безвісно відсутнім.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Селидівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання особи безвісно відсутньою - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16 липня 2020 року.

Суддя

Присяжні