Єдиний унікальний номер 229/882/20
Номер провадження 2/229/813/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Гонтар А.Л.,

за участю секретаря Білик О.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" Дружківського виробничого Управління водопровідно-каналізаційного господарства" про визнання незаконним відключення від мережі водопостачання, зобов`язання відновити подачу холодної води та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_3 звернулась до Дружківського міського суду 24 лютого 2020 року з зазначеним позовом в якому просила зобов`язати відповідача здійснити її перерахунок оплати за послуги з водопостачання та водовідведення з нарахування по нормам на нарахування за показниками лічильника, виходячи із об`ємів фактично використаної води; поновити їй надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення; стягнути моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Обґрунтовує вимоги таким. Вона проживає зі своєю сім`єю в будинку АДРЕСА_1 та є користувачем послуг водопостачання і водовідведення, які надає відповідач. В будинку для обліку обсягів використаної холодної води встановлено лічильника системи КВ - 1,5 , заводський № 078704, облік показників якого ведеться по особовому рахунку №20005.

Останнім часом заборгованості з оплати послуг водопостачання не було. Остання перевірка законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки була проведена відповідачем 18 серпня 2016 року, про що свідчить свідоцтво № 88588. Ніяких порушень виявлено не було. З зазначеного часу, а саме, з серпня 2016 року, ніяких повідомлень про майбутню перевірку , необхідності проведення перевірки засобу обліку від підприємства , яке здійснює водопостачання, вона не отримувала.

15 січня 2020 року до неї до дому прийшли представники Торецького ВУВКГ і повідомили, що оскільки вона порушила строки проведення перевірки лічильника, у неї виникла заборгованість за сплату послуг з водопостачання та відключили воду. Заборгованість виникла тому, що починаючи з серпня 2019 року оплата за послуги водопостачання і водовідведення нарахована згідно норм споживання води до кількості зареєстрованих осіб.

Просить зобов`язати КП "Компанія "Вода Донбассу" Торецьке Виробниче Управління водопровідно-каналізаційного господарства здійснити перерахунок оплати за послуги з водопостачання та водовідведення по її особовому рахунку № 20005 з нарахуванням по нормам за показників лічильника, виходячи із об`ємів фактично використаної води; зобов`язати КП "Компанія "Вода Донбассу" Торецьке Виробниче Управління водопровідно-каналізаційного господарства поновити надання послуг з централізованого водопостачання і водовідведення; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

02 березня 2020 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до підготовчого засідання на 26 березня 2020 року (а.с.15-16).

07 квітня 2020 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем укладений договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 22 червня 2014 р., який є діючим. У пункті 17 підпункту 16 Договору зазначено, що споживач зобов`язаний за власний рахунок забезпечувати своєчасну повірку засобів обліку холодної води.

Позивач не виконала вимоги діючого Договору, що призвело до несвоєчасної повірки індивідуального засобу обліку та виникнення заборгованості. Тому як згідно ч.1 ст. 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації підлягають періодичній повірці і повірці після ремонту. Пунктом 15,21 постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 встановлено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок підлягають періодичній повірці.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Вважає, що відповідач має здійснити перерахунок оплати за послуги з водопостачання з нарахування по нормам на нарахування за показами квартирного засобу обліку холодної води. А за період перебування лічильника на повірці здійснити перерахунок за середніми показниками засобу обліку холодної води. Відповідач не попереджав її про необхідність повірки. Як тільки було повідомлено, вона одразу зняла лічильник, надала його на повірку, оплатила повірку. Лічильник виявився придатним до користування. Підстав для нарахування по нормі не було. Просить позов задовольнити.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про житлово- комунальні послуги", Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005року , із змінами та доповненнями., Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність", Порядком подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 474 від 08 липня 2005 року.

Згідно ст. 16 Закону України від 24.06.2004року № 1875 - ІV "Про житлово комунальні послуги", в редакції Закону України від 10.04.2014року № 1198- VІІ "Про житлово-комунальні послуги" (чинного на час виникнення правовідносин) порядок надання житлово комунальних послуг , їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» , в редакції Закону України від 10.04.2014р №1198 VІІ, який набрав чинності з 26.04.2014року, договір на надання послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцем цих послуг.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 22084632 від 23.05.2014 року житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності (1/1 частка) ОСОБА_4 (а.с.9).

Законом України від 10.04.2014роу №1198 VІІ внесені зміни до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно яким виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Тобто з 23.05.2014 року виконавець послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення визначений законом і яким є саме відповідач.

Між сторонами склалися фактичні договірні відносини з надання послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення, які надає відповідач , а позивач їх оплачує, що підтверджується особовим рахунком № НОМЕР_1 , який відкритий відповідачем на ім`я позивача ОСОБА_1 , як споживача послуг за адресою АДРЕСА_2 (а.с.31).

Статтею 218 ЦК України передбачено, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п.9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (чинного на час виникнення правовідносин) у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік.

Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

Відповідно до п.1 Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, цей Порядок визначає процедуру подання на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки, результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиту для побутових потреб електричну енергію і газ, комерційних розрахунків за спожиту теплову енергію і воду (далі - засоби вимірювальної техніки), що є власністю фізичних осіб, спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку.

Оплата періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки, результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиту для побутових потреб електричну енергію і газ, комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду, здійснюється відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність.

Особовим рахунком № 2005 , відкритим відповідачем на ім`я ОСОБА_1 , як споживача послуг за адресою АДРЕСА_2 , свідоцтвом про повірку законодавчого регульованого засобу вимірювальної техніки № 8858, паспортом № 23014 на лічильник води крильчатий КВ-1,5 5 заводський номер 078704, підтверджується, що квартирний засіб обліку лічильник води крильчатий КВ-1,5 заводський номер 078704, перебував на обліку виконавця, тобто відповідача.

Згідно зазначеного паспорту № 23014 строк повірки лічильника КВ-1,5 заводський № 078704 кожні три роки, дата надходження в експлуатацію 2006 рік. Дата повірки 18.08.2016 року, висновок придатний (а.с.8, 8 зв.б.).

Судом встановлено, що 15 січня 2020 року контролер служби реалізації господарства ОСОБА_5 та споживач з іншого боку ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_1 на підставі ст. 32 ЗУ "Про питна воду та водопостачання" склали акт про те, що з 15 січня 2020 року за адресою АДРЕСА_1 обмежено питне водопостачання через здійснення видимого розриву водопроводу в точці балансового розмежування (а.с.10).

Відповідно до ч.1,4 ст. 23 Закону України від 09.06.2018 року "Про житлово-комунальні послуги" одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водопостачання визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом.

Послуга з централізованого водопостачання надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Частинами 1,3 статті 24 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", зазначено, що одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водовідведення визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом.

Послуга з централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 10 Правил оплата послуг за показаннями засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу), проводиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі (будинку садибного типу) незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок.

Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Відповідно до п.15 Правил засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці.

Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку:

з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці;

з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період.

У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

Стаття 32 Закону України від 24.06.2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», норми пунктів 10, 15 Правил не суперечать ст. 41 Закону України від 10.01.2002 року № 2918-III «Про питну воду та питне водопостачання» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), на яку посилається відповідач в своїх запереченнях на позов, згідно якої облік у сфері питного водопостачання здійснюється підприємствами питного водопостачання і споживачами за допомогою технічних засобів, що внесені до державного реєстру засобів вимірювальної техніки. У разі відсутності таких технічних засобів облік питної води тимчасово здійснюється розрахунковим шляхом згідно з установленими нормами.

Тобто, у разі, якщо в квартирі позивача був встановлений засіб обліку води, єдиною підставою для переведення споживачів на плату за послуги згідно з нормативами (нормами) споживання є виявлена несправність засобів обліку води, що не підлягає усуненню. Такі нарахування здійснюються лише з моменту виявлення несправності засобів обліку води.

23 січня 2020 року на звернення ОСОБА_1 від 20 січня 2020 року про перерахунок заборгованості КП «Компанія «Вода Донбасу» надала відповідь № 22,27 в якій зазначили , що міжповірочний інтервал і дата повірки обов`язково вказується в паспорті заводу виготовлювача приладу обліку або в повір очному паспорті. Лічильник, який знаходиться у власності ОСОБА_3 підлягав повірці 18.08.2019 року. Враховуючи, що прилад обліку не пройшов своєчасну повірку, його неможливо було застосовувати та використовувати його показання (а.с.7).

За період з 18.09.2019 по 01.01.2020 року без водомірного обліку була нарахована сума за послуги у розмірі 2145,06 грн. Загальна сума боргу станом на 01.01.2020 року становить 3111,63 грн., з урахуванням сплати споживачем у січні 2020 року, сума боргу станом на 01.01.2020 року за послуги водопостачання на особовому рахунку 20005 за адресою АДРЕСА_1 без нарахування послуги за січень місяць становить 2111,63 грн.

Оплата за послуги водопостачання споживачем сплачується не регулярно, не дотримувалися умов раніше укладеного договору погашення заборгованості.

15.01.2020 року ОСОБА_6 отриманий прилад обліку води після повірки на повірочній ділянці та 16.01.2020 року, представником Дружківського ВУВКГ прилад обліку води був прийнятий в експлуатацію.

15.01.2020 року за вищевказаною адресою була припинена подача води, шляхом опломбування вводу за заборгованість. Відновлення подачі води буде зроблено після повного погашення заборгованості (а.с.7 зв.б.)

Так, між ОСОБА_7 та КП «Компанія «Вода Донбасу» 28 листопада 2018 року дійсно було укладено договір № 2590 про погашення заборгованості строком на один рік (а.с.41-43).

Пунктом 18 підпунктом 8 Договору передбачено право КП «Компанія «Вода Донбасу» обмежувати подачу води споживачу у разі несплати за послуги водопостачання та водовідведення.

Отже, споживач ОСОБА_3 мала заборгованість, але сплачувала суми боргу та кошти за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення нерегулярно. Так, позивач частково сплатила борг у жовтні 2019 року та у січні 2020 року (а.с.29). Як пояснила позивач ОСОБА_3 вона мала намір погасити заборгованість та сплачувала платежі.

Нарахування плати за особовими рахунками з простроченим строком повірки засобів обліку за нормами водоспоживання суперечить вимогам закону, зокрема, ст. 16, ст. 32 Закону України від 24.06.2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», пунктам 10, 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, згідно яких справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, крім випадків виявлення несправності засобів обліку води, що не підлягає усуненню.

Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення не передбачено перевід споживача на нарахування плати за нормативами (нормами) споживання у зв`язку із спливом міжповірочних інтервалів.

Суд не погоджується з доводами відповідача, що підприємство не несе відповідальність за своєчасність проведення повірки та обслуговування приладів обліку води.

Так, п. 9 Правил встановлено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

Згідно ст. 17 Закону України від 05.06.2014 року № 1314-VII «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набув законної сили 01.01.2016 року, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Суб`єкти господарювання зобов`язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Законом України від 24.06.2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок забезпечувати цілісність засобів обліку комунальних послуг та не втручатися в їх роботу; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника в порядку, визначеному законом і договором, для перевірки показників засобів обліку (ст. 20), тобто зазначений Закон не покладає обов`язок з повірки засобів обліку на споживачів.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення обов`язок контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж покладають на виконавця (п. 32 Правил).

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 532 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869, яка набула чинності 24.10.2014 року, був затверджений Порядок формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), згідно п. 16 якого до складу витрат на збут послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення включаються витрати, безпосередньо пов`язані із збутом послуг споживачам, зокрема, витрати на проведення планових періодичних повірок, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку холодної води, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, розпломбування та опломбування, а також витрати на формування обмінного фонду квартирних засобів обліку холодної води.

Постановою Національної комісії; що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 10.03.2016 року № 303 затверджено Порядок формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.04.2016 р. за № 499/28629 та набув чинності з 06.05.2016 року. Цим Порядком також передбачено, що до складу витрат на збут послуг з централізованого постачання холодної води та/або водовідведення включаються витрати, безпосередньо пов`язані зі збутом послуг споживачам, зокрема, витрати на проведення робіт з періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку холодної води для мешканців багатоквартирного житлового фонду, у тому числі на їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, а також витрати на формування обмінного фонду засобів обліку холодної води (п. 3.4).

Предметом спору по цій справі є нарахування плати за послуги з водопостачання за період з 18 серпня 2019 року по 15 січня 2020 року. До 15 січня 2020 року спір між сторонами щодо розміру плати був врегульований договором про погашення заборгованості, відповідач здійснював нарахування плати позивачу саме на підставі показань засобу обліку, який перебував у нього на абонентському обліку.

Таким чином, суд, вважає, що у відповідача не було підстав відключати позивача від послуг водопостачання.

Згідно п. 1 підпункту 5 ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Статтею 1 ЗУ «Про відповідальність за шкоду. Завдану внаслідок дефекту в продукції» визначено поняття як таке, яке завдано внаслідок дефекту в продукції, каліцтво, інше ушкодження здоров`ю або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об`єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.

Відповідно до ст. 711 ЦК України шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю у зв`язку з придбанням товару , що має недоліки , відшкодовується відповідно до положень глави 82 цього Кодексу.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів діюче цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така шкода завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Тому, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у сумі 10000,00 грн. не відносяться до таких, які підлягають моральній та матеріальній компенсації. Крім того, позивачем не надано ніяких підтверджень та доказів того, що їй було завдано моральну шкоду.

Відповідно до частини 3 ст. 22 Закону УРСР від 12.05.1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (в редакції Закону України від 1.12.2005 року № 3161-IV) споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно частини 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України "Про захист право споживачів", судові витрати в сумі 1681,60 грн. (по 840,80 грн. за кожну вимогу) підлягають відшкодуванню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,61,88,209,212-215,223 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

позовні вимоги ОСОБА_3 до Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" Дружківського виробничого Управління водопровідно-каналізаційного господарства" про визнання незаконним відключення від мережі водопостачання, зобов`язання відновити подачу холодної води та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Зобов`язати Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» відокремлений підрозділ Дружківського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства підключити будинок 10, розташований по вулиці Л. Костіної місто Дружківка Донецької області, до системи водопостачання за рахунок Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу».

Зобов`язати комунальне підприємство "Компанія "Вода Донбасу" здійснити перерахунок нарахувань за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення по особовому рахунку № 20005 відкритому на ім`я ОСОБА_1 : за період з 18 серпня 2019 року по 15 січня 2020 року за показаннями будинкового засобу обліку холодної води.

Стягнути з комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" на користь держави судовий збір в сумі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп.

У задоволенні позовних вимог у частині відшкодування моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 24 липня 2020 року.

Суддя: А. Л. Гонтар