Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4386/20
Провадження № 2/711/1766/20
У Х В А Л А

02.07.2020 м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути на свою користь грошові кошти в сумі 18024руб. 90коп.; стягнути грошові кошти в сумі 11736руб. 75коп., а всього 29761руб. 65коп. Вказує, що такі витрати він поніс як судові витрати, відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України, пов`язані із розглядом кримінальної справи №711/7927/19 відносно ОСОБА_2 , який засуджений вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.05.2020р. за ст. 125 ч.1 КК України.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Слід зазначити, що за приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, із цивільних та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто, у порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо інший порядок їх розгляду не передбачено законом.

При визначенні предметної юрисдикції справ суд виходить із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч.ч.1, 3, 5 ст. 122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Потерпілим, цивільним позивачам, свідкам оплачуються проїзд, наймання житла та добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів та експертів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено ч.1 ст. 124 КПК, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Суд за клопотанням осіб має право визначити грошовий розмір процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані (ст. 125 КПК). Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Сторони кримінального провадження, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі мають право оскаржити судове рішення щодо процесуальних витрат, якщо це стосується їхніх інтересів (ст. 126 КПК).

За змістом позовної заяви позивач ОСОБА_1 просить стягнути із відповідача ОСОБА_2 , який засуджений вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.05.2020р. за ч.1 ст.125 КК України, судові витрати, які пов`язані із участю у судових засіданнях за цим кримінальним провадженням свідків, на загальну суму 29761руб. 65коп. При цьому, позивач вказує, що ці витрати підлягають до стягнення із відповідача на підставі ст.ст. 122, 124 КПК України.

За нормами ст. 374 КПК України, при постановленні судом обвинувального вироку, у ньому вказуються, зокрема, - підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд, а також у резолютивній частині рішення щодо процесуальних витрат.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 534 КПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Таким чином, на думку судді, дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки питання щодо відшкодування, в даному випадку потерпілому за кримінальним провадженням Бабій ОСОБА_3 , процесуальних витрат, слід вирішувати в порядку КПК України.

За загальними нормами п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч. 5 ст. 186 ЦПК України).

Отже, у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, понесених на забезпечення участі свідків під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_2 , слід відмовити і роз`яснити позивачеві, що він має право звернутися з відповідною заявою в порядку ст.ст. 122, 124, 534 ч.5 КПК України до суду, який постановив вирок, щодо виконання судового рішення, а в разі, якщо вирок суду від 25.05.2020р. не набрав чинності, то до апеляційного суду, в разі, якщо учасником справи подано апеляційну скаргу на постановлене судове рішення і відкрито апеляційне провадження.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Конституцією України, КПК України, ст.ст. 2, 4, 175-177, 186, 259-261, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

У відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ) про стягнення грошових коштів, - відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернення з відповідною заявою про стягнення процесуальних витрат, понесених за кримінальним провадженням, в порядку ст. 534 ч.5 КПК України, або Черкаського апеляційного суду в разі, якщо відкрито апеляційне провадження за кримінальним провадженням щодо ОСОБА_2 .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 354 ЦПК України щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складено 02.07.2020.

Суддя: С. М. Позарецька