Справа № 519/394/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., перевіривши виконання вимог ст. ст. 27, 28, 30 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Южного міського суду Одеської області з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л., третя особа: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 12.05.2020 року цивільну справу № 519/394/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л., третя особа: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передано на розгляд за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи встановлено наступне.

Змістом позовних вимог є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. від 04.04.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 6369, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» заборгованості в сумі 19 460,00 грн.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається на особу, яка зверталася за виконавчим написом.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.08.2019 року винесеній за результатами розгляду справи № 519/77/18.

Відповідно до положень частини 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Натомість, позивачем позов пред`явлено до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л., яка здійснює свою діяльність за адресою: м. Київ, вул. Окіпної, 4-А, оф. 71-А.

При цьому з матеріалів позовної заяви убачається, що позивач обрала альтернативну підсудність, відповідно положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України за місцем виконання виконавчого напису, позов був поданий за місцем реєстрації позивача.

Частиною 12 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Враховуючи зміст позову і доданих до нього документів, обґрунтування позовних вимог, на переконання суду справа не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва з огляду на наступне.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

За змістом ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», яка має назву «Місце виконання рішення», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження кабінету/офісу державного/приватного виконавця, а з місцем вчинення виконавчих дій щодо конкретного боржника.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви встановлено, що 10.04.2020 року приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. було винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 61794017 по виконанню оспорюваного виконавчого напису № 6359, виданого 04.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., на рахунках боржника (позивача) у АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал Банк», «ОТП Банк», ГУ АТ «Ощадбанк», АТ «Укрсиббанк», АТ «Альфа Банк», АТ «Райффайзен Банк Аваль».

У пункті 2 постанови приватного виконавця про арешт коштів боржника зазначено, що копії постанови направлені на виконання до банківських, інших фінансових установ та сторонам виконавчого провадження.

Отже, в даному випадку виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису нотаріуса вчиняються за місцем знаходження вказаних банківських установ шляхом здійснення арешту коштів на рахунках боржника, що знаходяться у цих фінансових установах.

Як зазначає у позовній заяві позивач, зокрема накладено арешт на її рахунок відкритий у АТ КБ «Приватбанк», що являється соціальною карткою, на яку нараховуються пенсія по інвалідності.

Вивчивши дані Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, судом встановлено, що жодна з вищевказаних у постанові про арешт коштів боржника банківська установа не знаходиться на території Дніпровського району м. Києва.

Згідно даних наявних в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, АТ КБ «Приватбанк» знаходиться у Печерському районі м. Києва.

Матеріали позовної заяви не містять відомостей щодо наявності коштів позивача, як боржника у виконавчому провадженні, на рахунках у банківських установах АТ «Універсал Банк», АТ «ОТП Банк», ГУ АТ «Ощадбанк», АТ «Укрсиббанк», АТ «Альфа Банк» та АТ «Райффайзен Банк Аваль», де вчинялись би виконавчі дії.

Отже, за повідомленням позивача та матеріалів позовної заяви убачається, що спірний виконавчий напис виконується шляхом накладення арешту та списання грошових коштів з рахунку позивача відкритого в АТ КБ «Приватбанк», що територіально знаходиться у Печерському районі м. Києва.

За таких умов відсутні підстави вважати, що місцем виконання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса є Дніпровський район м. Києва, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів стосовно того, що на території Дніпровського району м. Києва проводяться будь які виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 61794017 з примусового виконання виконавчого напису № 6359 виданого 04.04.2020 року, у тому числі доказів працевлаштування, проживання ОСОБА_1 або знаходження будь якого майна та/або грошових коштів боржника, у зв`язку з чим мали б проводитися відповідні виконавчі дії за спірним виконавчим написом, згідно положень Закону України «Про виконавче провадження», а отже відсутні підстави для належного визначення підсудності позову Дніпровському районному суду м. Києва.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно положень ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Вирішуючи питання про передачу справи за підсудністю суд враховує правила альтернативної підсудності спору обраної позивачем та приходить до висновку, що справу слід передати на розгляд до Печерського районного суду м. Києва, оскільки на території Печерського району м. Києва знаходиться АТ КБ «Приватбанк» у якому вчиняються виконавчі дії з арешту коштів боржника та їх перерахування в порядку виконання. За таких обставин виниклий спір підсудний Печерського районному суду м. Києва за правилами альтернативної підсудності, передбаченими ч. 12 ст. 28 ЦПК України.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Враховуючи викладені обставини та зазначені норми чинного законодавства України встановлено, що справа не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва, оскільки жодних виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 61794017 на території Дніпровського району м. Києва приватним виконавцем не здійснюється, та відноситься до територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 32, 353-355 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу № 519/394/20 (провадження № 2/755/4549/20) за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передати на розгляд до Печерського районного суду м. Києва за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя