Справа №463/6251/20
Провадження №2/463/1146/20
УХВАЛА

ПРО ПЕРЕДАЧУ СПРАВИ ЗА ПІДСУДНІСТЮ

16 липня 2020 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Леньо С. І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, просить ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 7588 від 15.04.2020р., вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНФОРС» заборгованості за кредитним договором в розмірі 8302,80 грн.

Як вбачається з поданих матеріалів, позов пред`явлено з порушенням правил підсудності.

За загальним правилом, яке міститься у ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

При цьому, згідно ч. 12 ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

В силу вимог п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом та підлягає примусовому виконання відповідно до цього Закону.

Місце виконання рішення визначається у ст. 24 цього Закону. Так, за змістом ч. 1 цієї статті, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Отже, місцем виконання виконавчого напису, серед іншого, є місце проживання боржника, а право вибору місця відкриття виконавчого провадження належить стягувачу і не залежить від волі боржника.

Визначення поняття місця проживання наведено у статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» згідно якої під місцем проживання розуміється житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

В свою чергу, реєстрацією згідно цієї норми визнається внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Тобто, поняття місце проживання та місце реєстрації не є тотожними, тоді як за змістом ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання проводиться саме за місцем проживання особи.

Як вбачається з поданих матеріалів, і зокрема виконавчого напису, виданого на підставі кредитного договору, за адресою АДРЕСА_1 , позивач лише зареєстрований, тоді як проживає він за адресою АДРЕСА_2 , що знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Личаківського районного суду м. Львова.

Звертаючись до суду з даним позовом його територіальну підсудність Личаківському районному суду м. Львова позивач обґрунтовує місцем своєї реєстрації, хоча доказів на підтвердження факту проживання саме за місцем своєї реєстрації не долучає.

Натомість, згідно долученої позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.05.2020р., примусове виконання оскаржуваного виконавчого напису проводиться приватним виконавцем у межах виконавчого округу м. Києва, тобто за місцем фактичного проживання боржника.

Таким чином враховуючи, що саме стягувачу належить право вибору місця виконання виконавчого документу і останній реалізував таке своє право саме за місцем фактичного проживання боржника (позивача) у м. Києві, місцем виконання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса не може вважатись місце реєстрації боржника (позивача).

Згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відповідач у даній справі знаходиться за адресою м. Київ, провулок Новопечерський, 19/3, корпус 2, офіс 9, а відтак, дана справа не підсудна Личаківському районному суду м. Львова як за правилами загальної підсудності, так і за правилами альтернативної підсудності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У зв`язку з викладеним даний позов для прийняття до свого провадження та вирішення питання про відкриття провадження у справі належить передати на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва, тобто за місцем виконання оскаржуваного виконавчого напису яким є місце фактичного проживання боржника.

Керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 187 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передати на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва для прийняття до свого провадження та вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355, пп. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.