Номер провадження: 22-ц/813/189/20
Номер справи місцевого суду: 520/7510/19
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Вадовська Л.М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.

при секретарі - Сороколет Ю.С.,

переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу №520/7510/19 за скаргою боржника ОСОБА_1 на рішення, бездіяльність посадових осіб Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю стягувача ОСОБА_2 за апеляційною скаргою Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 1 липня 2019 року у складі судді Петренка В.С., -

в с т а н о в и в :

Боржник ОСОБА_1 в особі представника, звернувшись 8 квітня 2019 року до суду з вищеназваною скаргою, вказав, що у Першому Київському ВДВС ГТУЮ в Одеській області знаходиться на виконанні виконавчий лист №2-1273/05, виданий Київським районним судом м. Одеси 12 серпня 2011 року про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі ј частки всіх видів заробітку доходу. У виконавчому провадження №29559394 державним виконавцем з посиланням на борг по сплаті аліментів постановою від 9 листопада 2017 року оголошено розшук майна, постановою від 29 травня 2018 року встановлено тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, постановою від 29 травня 2018 року накладено арешт на майно боржника, постановою від 3 вересня 2018 року накладено штраф. Вказані постанови є неправомірними, аліменти сплачувались на території Російської Федерації, так як за клопотанням стягувача ОСОБА_2 рішенням Пензенського обласного суду Російської Федерації від 13 травня 2016 року надано дозвіл на виконання рішення суду про стягнення аліментів на території Російської Федерації, будь-яких доходів в Україні він не має. На підставі рішення Пензенського обласного суду Російської Федерації від 13 травня 2016 року з пенсійних виплат здійснюється утримання аліментів, заборгованість по аліментам відсутня, відповідно накладення штрафу, арешту на майно та інших обмежень проведено безпідставно. Надані ним документи про сплату державним виконавцем аліментів ігноруються. Посилаючись на вказані обставини, боржник ОСОБА_4 після уточнення 19 червня 2019 року вимог остаточно просив:

зобов`язати посадових осіб Першого Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області у виконавчому провадженні №29559394 витребувати з Одеської дирекції АТ «Укрпошта» інформацію про отримання ОСОБА_2 міжнародних поштових переказів з м. Самари Російської Федерації з 2016 року по теперішній час;

провести перерахунок заборгованості по сплаті ОСОБА_1 аліментів з урахуванням отриманої інформації щодо міжнародних поштових переказів;

скасувати постанови державного виконавця Першого Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області у виконавчому провадженні №29559394, а саме: постанову про накладення штрафу від 3 вересня 2018 року, постанову про арешт майна боржника від 29 травня 2018 року, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 29 травня 2018 року, постанову про розшук майна боржника від 9 листопада 2017 року;

скасувати розрахунок нарахування виконавчого збору від 3 вересня 2018 року у виконавчому провадженні №29559394, здійснений державним виконавцем Першого Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області (т.1 а.с.1-3, т.2 а.с.20-21).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2019 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.21-22).

У відзиві на скаргу Перший Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ в Одеській області просив у задоволенні скарги відмовити, так як оскаржувані постанови було винесено у виконавчому провадженні №29559394 за відсутності у державного виконавця документів про підтвердження виконання виконавчого листа №2-1273/05, виданого 12 серпня 2011 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення аліментів. Боржник ОСОБА_1 23 листопада 2018 року звернувся до відділу виконавчої служби із заявою про скасування обмежень щодо нього у зв`язку з виконанням ним рішення суду, додавши до заяви копію виконавчого листа №13-4/16 від 13 травня 2016 року Пензенського обласного суду Російської Федерації, ухвалу суду в справі №13-4/16 від 13 травня 2016 року про виконання на території Російської Федерації рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2005 року та стягнення аліментів на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідку про розмір виплачених коштів за період з 1 лютого 2017 року до 30 листопада 2018 року. При цьому державному виконавцю не було надано відомості про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа №2-1273 від 12 серпня 2011 року, виданого Київським районним судом м. Одеси 12 серпня 2011 року про стягнення аліментів (т.1 а.с.29-31).

У відзиві на скаргу ОСОБА_2 просила скаргу залишити без задоволення за безпідставністю, зазначивши, що згідно частини 2 статті 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, виплачується виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості (т.2 а.с.28-30).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 1 липня 2019 року скаргу ОСОБА_1 задоволено; зобов`язано посадових осіб Першого Київського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області у виконавчому провадженні №29559394 витребувати з Одеської дирекції АТ «Укрпошта» інформацію про отримання ОСОБА_2 міжнародних поштових переказів з м. Самара Російської Федерації з 2016 року по теперішній час та провести перерахунок заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 з урахуванням отриманої інформації щодо міжнародних поштових переказів; скасувати постанови державного виконавця Першого Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області у виконавчому провадженні №29559394, а саме: постанову про накладення штрафу від 3 вересня 2018 року, постанову про арешт майна боржника від 29 травня 2018 року, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 29 травня 2018 року, постанову про розшук майна боржника від 9 листопада 2017 року; скасовано розрахунок нарахування виконавчого збору від 3 вересня 2018 року у виконавчому провадженні №29559394, здійснений державним виконавцем Першого Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Доковою Г.П. (т.2 а.с.55-62).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29 липня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 1 липня 2019 року.

В апеляційній скарзі представник в інтересах ОСОБА_2 просив ухвалу скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні скарги (т.2 а.с.69-76).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26 червня 2020 року (описку виправлено ухвалою Одеського апеляційного суду від 26 червня 2020 року) клопотання ОСОБА_2 про відмову від апеляційної скарги задоволено, апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 1 липня 2019 року закрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Першого відділу державної виконавчої служби м.Одеси ГТУЮ в Одеській області на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 1 липня 2019 року.

В апеляційній скарзі Перший Київський відділ держаної виконавчої служби м.Одеси ГТУЮ в Одеській області просить ухвалу скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні скарги (т.2 а.с.86-96).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість ухвали з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у не дослідженні судом першої інстанції підстав для стягнення коштів з боржника на території Російської Федерації та у не врахуванні того, що рішення визнано на території Російської Федерації без дотримання міжнародного законодавства. Всупереч положень пункту 4.7 розділу ІУ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом №1092/5/54 від 27 червня 2008 року Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації, для звернення з клопотанням про визнання та виконання рішення суду України до компетентного органу запитуваної держави заінтересована особа не зверталася до суду України, який ухвалив рішення, для отримання документів, передбачених міжнародним договором України, як наслідок, Київським районним судом м.Одеси в справі №2-1273/05 не видавалась довідка стосовно виконання частини рішення на території України, яка є обов`язковою для визнання та виконання рішення на підставі Конвенції. Визнання та виконання рішення на території Російської Федерації без дотримання вимог міжнародного законодавства стало підставою для одночасного виконання рішення на території двох держав, що не передбачено жодним нормативно-правовим актом. Обставини визнання та виконання рішення на території Російської Федерації судом не досліджено, оцінку можливості виконання одного і того ж рішення на території двох держав не надано. У 2015 році ОСОБА_1 переведено отримання пенсії до Російської Федерації з посиланням на те, що вибув за місцем проживання своїх батьків у зв`язку з їх безпорадним в силу віку та хвороби станом, проте ОСОБА_1 фактично залишився бути зареєстрованим за адресом: АДРЕСА_1 , та ще майже рік працював в ТОВ «Іллічівський морський порт». Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пенсійного законодавства України та міжнародних договорів. Судом безпідставно скасовані постанови державного виконавця, винесені з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» в рамках виконання судового рішення, яке є обов`язковим на території України, без дослідження при цьому порушення норм міжнародного законодавства та пенсійного законодавства України з боку боржника та судових і виконавчих органів Російської Федерації. На боржника оскаржуваними постановами державним виконавцем накладено відповідні обмеження в межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження», з метою забезпечення прав дитини та належного виконання рішення суду. У порушення норм процесуального права суд неправильно витлумачив закон, неповно та не всебічно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Відзиви на апеляційну скаргу не подано.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно Свідоцтва про зміну імені, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 30 жовтня 2013 року, ОСОБА_7 змінила прізвище та іменується ОСОБА_2 (т.2 а.с.155).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2005 року в справі №2-1273/05 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 2 серпня 2004 року до повноліття сина ОСОБА_9 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а потім у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до повноліття сина ОСОБА_10 , а саме до 9 квітня 2021 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Виконавчий лист №2-1273/05 видано 30 березня 2005 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 2 серпня 2004 року до повноліття сина ОСОБА_9 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а потім у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до повноліття сина ОСОБА_10 , а саме до 9 квітня 2021 року.

Виконавчий лист №2-1273/05 (дублікат) видано 12 серпня 2011 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 2 серпня 2004 року до повноліття сина ОСОБА_9 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а потім у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до повноліття сина ОСОБА_10 , а саме до 9 ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.1 а.с.39).

Постановою ВП №29559394 від 6 грудня 2016 року головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Середіна О.С. про прийняття до виконання виконавчого провадження прийнято до виконання виконавче провадження №29559394 з примусового виконання виконавчого листа №2-1273/05, виданого 12 серпня 2011 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання дітей (матеріали виконавчого провадження передано з Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, де провадження перебувало на виконанні у зв`язку з працевлаштуванням боржника; заборгованість станом на 11 жовтня 2016 року відсутня) (т.1 а.с.183-185).

Постановою ВП №29559394 від 9 листопада 2017 року головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Середіна О.С. про розшук майна боржника оголошено в розшук майно боржника ОСОБА_1 , а саме автомобіль марки «Ваз» - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2008 року випуску; причіп легковий НОМЕР_3 Турист, реєстраційний номер НОМЕР_4 , 1993 року випуску. Копію постанови до відома направлено боржнику та стягувачу 9 листопада 2017 року за вихідним №12035 (т.1 а.с.193, 194).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 1 березня 2018 року, проведеного головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Койчевою О.Ф., заборгованість за період з жовтня 2016 року по 1 березня 2018 року визначена рівною 27451,25 грн. (т.2 а.с.196).

За інформацією Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 21 жовтня 2015 року №10703/03 у зв`язку з переїздом боржника на постійне місце проживання до Російської Федерації повернуто Приморському відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції копію виконавчого листа №2-1273/05, виданого 30 березня 2005 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 2 серпня 2004 року до повноліття сина ОСОБА_9 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а потім у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до повноліття сина ОСОБА_10 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 ( аліменти утримані по ІНФОРМАЦІЯ_6 , заборгованості станом на 1 жовтня 2015 року не має; пенсійна справа листом від 23 вересня 2015 року №9743/03 надіслана до Управління Федеральної служби безпеки Російської Федерації по Пензенській області) (т.1 а.с.202).

Постановою ВП №29559394 від 29 травня 2018 року старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Судак В.А. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості по сплаті аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №2-1273, виданого 12 серпня 2011 року Київським районним судом м.Одеси про стягнення аліментів на утримання дітей. Копію постанови направлено до відома стягувачу та боржнику 29 травня 2018 року за вихідним №13312/5 (т.1 а.с.206, 207).

Постановою ВП №29559394 від 29 травня 2018 року старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Судак В.А. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості по сплаті аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №2-1273, виданого 12 серпня 2011 року Київським районним судом м.Одеси про стягнення аліментів на утримання дітей. Копію постанови направлено до відома стягувачу та боржнику 29 травня 2018 року за вихідним №13317/5 (т.1 а.с.208-209, 210).

Постановою ВП №29559394 від 29 травня 2018 року старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Судак В.А. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві полювання до погашення заборгованості по сплаті аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №2-1273, виданого 12 серпня 2011 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення аліментів на утримання дітей. Копію постанови направлено до відома стягувачу та боржнику 29 травня 2018 року за вихідним №13318/5 (т.1 а.с.211-212).

Постановою ВП №29559394 від 29 травня 2018 року старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Судак В.А. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості по сплаті аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №2-1273, виданого 12 серпня 2011 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення аліментів на утримання дітей. Копію постанови направлено до відома стягувачу та боржнику 29 травня 2018 року за вихідним №13319/5 (т.1 а.с.213, 215зв.).

Постановою ВП №29559394 від 29 травня 2018 року старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Судак В.А. про арешт майна боржника накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 до погашення заборгованості по сплаті аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №2-1273, виданого 12 серпня 2011 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення аліментів на утримання дітей. Копію постанови направлено до відома стягувачу та боржнику 29 травня 2018 року за вихідним №13322/5 (т.1 а.с.216, 216зв.).

Постановою ВП №29559394 від 3 вересня 2018 року державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Докової Г.П. про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 7831,30 грн., оскільки відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам станом на 31 серпня 2018 року розмір заборгованості складає 39156,50 грн., що перевищує суму відповідних платежів за 1 рік. Копію постанови направлено до відома стягувачу та боржнику 3 вересня 2018 року за вихідним №15/26716 (т.1 а.с.226, 227).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 3 вересня 2018 року, проведеного державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Доковою Г.П., заборгованість станом на 31 серпня 2018 року визначена рівною 39156,50 грн. (т.2 а.с.228).

Згідно розрахунку нарахування виконавчого збору від 3 вересня 2018 року, проведеного державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Доковою Г.П., на заборгованість по аліментам станом на 31 серпня 2018 року в сумі 39156,50 грн. нараховано станом на 31 серпня 2018 року виконавчий збір в сумі 3915,65 грн. (т.2 а.с.230).

19 жовтня 2018 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Доковою Г.П. внесено до Київського районного суду м. Одеси подання про розшук боржника фізичної особи ОСОБА_1 . Подання розглянуто постановленням Київським районним судом м. Одеси в справі №520/15463/18 ухвали від 22 жовтня 2018 року про розшук боржника (т.1 а.с.233-234, 250).

23 листопада 2018 року у Першому Київському відділі виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області зареєстровано за вхідним №11720 заяву ОСОБА_1 , подану у зв`язку з накладенням на нього штрафу, за змістом якої ОСОБА_1 посилається на виконання ним зобов`язань по сплаті аліментів; до заяви додано довідку про відрахування з пенсії, судове рішення суду Російської Федерації (т.1 а.с.236, 237-243).

Ухвалою Пензенського обласного суду від 13 травня 2016 року (описку виправлено ухвалою від 6 лютого 2019 року) в справі №13-4 задоволено клопотання ОСОБА_2 про примусове виконання на території Російської Федерації рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2005 року в частині; приведено до виконання на території Російської Федерації рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2005 року, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_11 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини, а саме до 9 квітня 2021 року (т.1 а.с.8-14, 241-243).

На виконання ухвали Пензенського обласного суду від 13 травня 2016 року в справі №13-4 Пензенським обласним судом видано 13 травня 2016 року виконавчий лист №13-4/16 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_11 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини, а саме до 9 квітня 2021 року (т.1 а.с.15-16, 239-240).

Згідно Довідки від 14 листопада 2018 року №270-01С-12-03-02-12067/35 АТ «Сбербанк» з 1 лютого 2017 року по 30 листопада 2018 року з пенсії ОСОБА_1 у пенсійній справі ПЗО/3159 утримано на виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2005 року на підставі виконавчого листа №13-4/2016 (5226/16/58032-ИП) на користь ОСОБА_2 грошові кошти в загальній сумі 179742,84 рублів (т.1 а.с.17, 238).

На Заяву від 23 листопада 2018 року ОСОБА_1 начальником Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Головного територіального управління юстиції в Одеській області Серебрійською Ю.О. надано відповідь, за змістом якої повідомлено, що на виконанні перебуває виконавчий лист №2-1273/05, виданий 12 серпня 2011 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання дітей, заборгованість за яким станом на 31 серпня 2018 року нарахована в сумі 39156,50 грн., крім того, постановою ВП №29559394 від 3 вересня 2018 року накладено штраф в сумі 7831,30 грн.; відомості про скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відсутні. Копія відповіді отримана представником ОСОБА_1 ОСОБА_8 (т.1 а.с.244).

В ході апеляційного перегляду справи встановлено, що:

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 4 грудня 2019 року в справі №947/22807/19 заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задоволено; визнано виконавчий лист №2-1273/05, виданий Київським районним судом м. Одеси 12 серпня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді ј частки всіх видів заробітку (доходу) таким, що не підлягає виконанню. Висновок суду мотивовано тим, що рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2011 року в справі №2-1273/05 фактично виконується на території Російської Федерації на підставі ухвали Пензенського обласного суду від 13 травня 2016 року з виданням виконавчого листа №13-4/16 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу); підстави для проведення виконавчих дій у зв`язку з отриманням доходу боржником на території України відсутні, оскільки факт отримання доходу на території України не встановлений (т.2 а.с.147-149).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 8 квітня 2020 року прийнято відмову ОСОБА_2 від апеляційної скарги на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 4 грудня 2019 року, апеляційне провадження в справі №947/22807/19 закрито (т.2 а.с.150-152).

Із аналізу вищевикладеного, наявних в справі матеріалів виконавчого провадження №29559394, судових рішень у справі №947/22807/19 тощо, встановлено, що на виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2005 року в справі №2-1273/05 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_11 аліментів на утримання двох дітей Київським районним судом м. Одеси 30 березня 2005 року було видано виконавчий лист №2-1273/05, який було звернуто до примусового виконання. В подальшому Київським районним судом м. Одеси 12 серпня 2011 року було видано дублікат виконавчого листа №2-1273/05, який також було звернуто до виконання.

Виконавче провадження №29559394 було відкрито з виконання виконавчого листа №2-1273/05, виданого Київським районним судом м. Одеси 12 серпня 2011 року; виконавче провадження у Першому Київському відділі державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області знаходилось з 6 грудня 2016 року, куди провадження було передано з іншої відділу державної виконавчої служби, де виконувалось.

Дійсно, ухвалою Пензенського обласного суду від 13 травня 2016 року за клопотанням стягувача ОСОБА_2 рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2005 року в справі №2-1273/05 про стягнення аліментів приведено до виконання на території Російської Федерації з подальшим виданням Пензенським обласним судом 6 червня 2016 року виконавчого листа №13-4/16 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання меншого сина ОСОБА_3 у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до повноліття дитини.

Матеріали виконавчого провадження №29559394 містять докази про те, що рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2005 року в справі №2-1273/05 про стягнення аліментів приведено до примусового виконання на території Російської Федерації і там виконується в частині стягнення аліментів на меншого сина ОСОБА_3 шляхом відрахувань з пенсії ОСОБА_1 , отримання якої боржником було переведено у вересні 2015 року з України до Російської Федерації у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до Російської Федерації, стало відомо державному виконавцю лише з заяви ОСОБА_1 , що надійшла до відділу виконавчої служби 23 листопада 2018 року. На заяву ОСОБА_1 начальником відділу надано відповідь, де звернуто увагу на те, що ні судове рішення про стягнення аліментів не скасовано чи не визнано нечинним, ні виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, не визнано таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, оскаржувані ОСОБА_1 постанови державних виконавців, розрахунок заборгованості, виконавчого збору тощо були прийняті та проведені у виконавчому провадженні №29559394, відкритому на виконання виконавчого листа №2-1273/05, виданого 12 серпня 2011 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_12 , 1997 року народження, сина ОСОБА_5 , 2003 року народження. На час винесення оскаржуваних постанов, проведення розрахунку заборгованості, збору тощо виконавчий лист №2-1273/05, виданий 12 серпня 2011 року Київським районним судом м. Одеси, не був визнаний таким, що не підлягає виконанню повністю чи частково, відтак, державний виконавець, у провадженні якого перебувало виконавче провадження, мав вживати дій, заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», та, відповідно, виконувати наявний у виконавчій службі на виконанні виконавчий лист про стягнення аліментів.

Виконавчий лист №2-1273/05, виданий 12 серпня 2011 року Київським районним судом м. Одеси, визнаний таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання молодшого сина в розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, лише 4 грудня 2019 року постановленням Київським районним судом м. Одеси відповідної ухвали за заявою боржника ОСОБА_1 в справі №947/22807/19. Дане судове рішення набрало законної сили та є підставою для вжиття державним виконавцем відповідних дій та прийняття рішень у виконавчому провадженні №29559394, в тому числі й щодо скасування накладених на боржника обмежень.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Боржник ОСОБА_1 безпідставно зазначив в якості суб`єкта оскарження відділ виконавчої служби, та, відповідно, не зазначив державних виконавців, чиї дії, рішення, бездіяльність оскаржуються.

Боржник ОСОБА_1 безпідставно просив скасувати постанови державних виконавців, оскільки у сенсі положень статті 451 ЦПК України оскаржувані рішення у разі обґрунтованості скарги можуть бути визнані неправомірними із зобов`язанням виконавця усунути порушення, а не скасовані.

Суд першої інстанції на дану не відповідність закону увагу не звернув.

Положеннями статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», що регулює оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби, передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (ч.2 ст.74 Закону).

Згідно частини 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішення, дій чи бездіяльності таких осіб.

З наведених норм права вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, штрафів, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

На дану юрисдикцію розгляду вимог щодо стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій орієнтує судову практику касаційна інстанція (постанова Великої Палати Верховного Суду від 6 червня 2016 року в справі №921/16/14-г/15, провадження №12-93гс18).

Суд першої інстанції на дане увагу не звернув.

З огляду на викладене вимоги скарги ОСОБА_1 в частині оскарження бездіяльності посадових осіб відділу державної виконавчої служби, оскарження постанов державних виконавців про арешт майна боржника, оголошення розшуку майна боржника, встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, зобов`язання вчинити певні дії не мають підстав для задоволення, так як державні виконавці діяли у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», що відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 374, статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення в цій частині та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні частини вимог скарги.

Вимог скарги в частині оскарження накладення штрафу та нарахування виконавчого збору не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, що відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 255, пункту 4 частини 1 статті 374, частини 1 статті 377 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення першої інстанції та закриття провадження у справі у цій частині вимог скарги.

Відповідно до положень частин 4,5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Учасники справи в судове засідання 18 червня 2020 року завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; клопотань про відкладення розгляду справи не подано; учасники справи мали достатньо процесуального часу для надання суду письмового обґрунтування власних позицій. Відтак, справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.п.2,4 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 377, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 1 липня 2019 року в справі за скаргою боржника ОСОБА_1 на рішення, бездіяльність посадових осіб Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю стягувача ОСОБА_2 - в частині оскарження бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, оскарження постанов про накладення арешту на майно боржника, оголошення розшуку майна боржника, встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України скасувати, в задоволенні скарги в цій частині вимог - відмовити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 1 липня 2019 року в справі за скаргою боржника ОСОБА_1 на рішення, бездіяльність посадових осіб Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю стягувача ОСОБА_2 - в частині оскарження постанови про накладення штрафу та проведення нарахування виконавчого збору скасувати, провадження в справі в цій частині вимог - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 липня 2020 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова