Справа № 486/1520/19
Провадження № 2/486/70/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року м.Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Деменко К.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, яка була завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

09 вересня 2019 року на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, яка була завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свою позицію позивач обґрунтував тим, що 01 квітня 2019 року о 13 годині 40 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Рено, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Дружби народів в м. Южноукраїнську Миколаївської області в стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог п. 2.3 б; 12.1; 12.3 ПДР України, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, інтервал та дистанцію, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілями Nissan державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 та КІА Sportage державний номерний знак НОМЕР_3 , під його керуванням. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 серпня 2019 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ПрАТ СГ ТАС, полісом АМ/5988547 з франшизою 2000 грн. За виплатою страхового відшкодування в сумі 88890,24 грн та 4158 грн витрат на евакуацію автомобіля з місця ДТП до СТО він звернувся до страховика відповідача. Також за власні кошти в сумі 2500 грн. замовив незалежну оцінку, згідно висновку якої вартість матеріального збитку транспортного засобу КІА Sportage державний номерний знак НОМЕР_3 , в результаті його пошкодження в ДТП на дату оцінки становить 120222,44 грн. та складається з вартості відновлювального ремонту та величини втрати товарної вартості автомобіля в сумі 18815,40 грн. Наразі автомобіль відремонтовано. Просив стягнути з відповідача на його користь величину втрати товарної вартості автомобіля в сумі 18815,40 грн. та розмір франшизи - 2000 грн.

Крім того, внаслідок ДТП йому було заподіяно моральну шкоду, яка виражається у великій кількості значних хвилювань та суттєвих змін в житті. Внаслідок ДТП автомобіль отримав значні ушкодження та був у несправному стані до його повного відновлення. Після ДТП він був вимушений звертатись до страхової компанії, за юридичною допомогою, до СТО, взаємодія з якими вимагала великої кількості часу для оформлення необхідних документів. На час ремонту залишився без заробітку, кошти на ремонт автомобіля був вимушений брати в кредит та в борг, внаслідок чого перебував у скрутному матеріальному становищі, був вимушений обмежувати себе в задоволенні побутових та інших майнових потреб, внаслідок чого постійно погіршувались стосунки в його сім`ї. Ремонт автомобіля тривав два місяці. Весь цей час він був змушений їздити до м. Миколаєва, купувати пальне на АЗС, що коштувало певних витрат на проїзд та займало багато часу. В результаті ДТП автомобіль втратив частину своєї вартості на вторинному ринку. Внаслідок дій відповідача направлених на ухилення від адміністративної відповідальності постійно нервував, хвилювався, знаходився в пригніченому стані, з`явилась хронічна втома та погіршилось його самопочуття. Щодо відшкодування спричинених збитків до відповідача звертався його адвокат, однак останній шкоду до сьогоднішнього дня не відшкодував. Розмір своєї моральної шкоди оцінює в 30000 грн. та просить стягнути її з відповідача

Також зазначив, що для участі у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_2 скористався послугами адвоката Лукіянчина П.П. вартість яких становить 6000 грн. За наданням професійної правничої допомоги звернувся до адвоката Гречаної Є.Й., якій за написання запиту сплатив 300 грн., за присутність в судовому засіданні - 300 грн., за написання даної позовної заяви 2500 грн., а всього 3100 грн. Зазначені витрати просив стягнути з відповідача.

Окрім наведеного просив стягнути з відповідача витрати на оцінку майна в сумі 2500 грн. витрати на пальне 1546, 90 грн. та судовий збір.

20 грудня 2019 року позивач надав до суду заяву про збільшення позовних вимог. Посилаючись на те, що в зв`язку з оскарженням судових рішень відповідачем він вимушений був звертатись за правничою допомогою та витрачати кошти на проїзд до судів вищих інстанцій, просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь витрати на пальне в сумі 1040 грн., витрати на правову допомогу адвоката ОСОБА_4 в сумі 2000 грн. Посилаючись на те, що зазначені дії супроводжувались моральними стражданнями та порушили його звичайні життєві зв`язки, а також було нанесено певний удар по його престижу, просив стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 15000 грн. та судовий збір за збільшену вимогу в сумі 768,40 грн.

Згідно наданого відповідачем доповнення до відзиву на позовну заяву, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню та стягненню з нього на користь позивача підлягають витрати, пов`язані з втратою товарного вигляду транспортного засобу в сумі 18815,40 грн. та витрати на правничу допомогу надану адвокатом Гречаною Є.І. Щодо суми моральної шкоди 30000 грн. вважає її такою, що не відповідає обставинам ДТП, ступеню вини відповідача, принципам розумності та справедливості. Витрати на правничу допомогу адвоката Лукіянчина П.П. нічим не підтверджені та не зрозуміло з чого складаються, тому в задоволенні цієї частини позовних вимог просив відмовити.

В подальшому відповідачем було надано відзив на заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якого останньому незрозуміло яку саме моральну шкоду позивач просить стягнути з нього чи у розмірі 30000 грн. чи у розмірі 15000 грн., вважає її нічим не доведеною. Витрати на пальне для проїзду до Миколаївського апеляційного суду у розмірі 1040 грн., на його думку, задоволенню не підлягають, оскільки позивачем було відхилено пропозицію суду щодо здійснення розгляду справи в режимі відеоконференції у приміщенні Южноукраїнського міського суду Миколаївської області. Витрати адвоката на участь в Миколаївському апеляційному суді не підтверджені, оскільки засідання відбулось 14 серпня та 14 листопада 2019 року, а квитанція до прибуткового журналу датована 02 грудня 2019 року, окрім того представництво другого учасника ДТП є його правом, а не обов`язком. Просив відмовити в задоволенні збільшених позовних вимог.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги та збільшені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Моральну шкоду просив стягнути в сумі 30000 грн. та в сумі 15000 грн.

Відповідач пояснив, що автомобіль позивачу відновили. ОСОБА_1 за своїм бажанням їздив до апеляційного суду, незважаючи на те, що йому пропонували розгляд справи в режимі відеоконференії.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, вважала такими що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані з втратою товарного вигляду транспортного засобу в сумі 18815,40 грн. та витрати на правничу допомогу надану адвокатом Гречаною Є.І. в сумі 3500 грн. У задоволенні решти позовних вимог, а також збільшених позовних вимог просила відмовити.

Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 01 квітня 2019 року о 13 годині 40 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Рено, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Дружби народів в м. Южноукраїнську Миколаївської області в стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог п. 2.3 б; 12.1; 12.3 ПДР України, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, інтервал та дистанцію, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілями Nissan державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 та КІА Sportage державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 серпня 2019 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрите в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП /а.с. 41-42/.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 серпня 2019 року, залишено без змін /а.с. 77-80/.

Як вбачається з висновку за Звітом № 75-19 про незалежну оцінку майна з визначення вартості матеріального збитку заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля КІА Sportage державний номерний знак НОМЕР_3 , вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля КІА Sportage державний номерний знак НОМЕР_3 на дату ДТП 01 квітня 2019 року становить 120222,44 грн. (з урахуванням ВТВ та ПДВ). Вартість відновлювального ремонту дорівнює 102815,06 грн. (з урахуванням ПДВ). Величина втрати товарної вартості становить 18815,40 грн. /а.с. 11-39/.

22 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до АТ Страхової групи ТАС про страхове відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу КІА Sportage державний номерний знак НОМЕР_4 наслідок ДТП, яка сталася 01 квітня 2019 року в м. Южноукраїнську Миколаївської області з вини ОСОБА_2 , водія транспортного засобу Рено, державний номерний знак НОМЕР_1 . Погодився з тим, що розмір страхового відшкодування складає 88 890, 24 грн. з вирахуванням франшизи - 2000 грн., в тому числі були понесені витрати на евакуатор в сумі 4158 грн. /а.с. 40/.

Відповідно копії акту здачі прийняття робіт (надання послуг) № ФЛА-000169 від 07 травня 2019 року, виконавцем ТОВ ФЛАГМАН було виконано роботи та надано послуги на замовлення ТАС на підставі заказу-наряду №ФЛА-000169 від 07 травня 2019 року КІА Sportage (QL) 1.7 D АКПП 2 017, загальною вартістю з ПДВ: 90890,24 грн. /а.с. 44/.

Приписами частини першої статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок недотримання водієм автомобіля Рено, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 правил дорожнього руху, сталася ДТП, в результаті якої автомобіль КІА Sportage державний номерний знак НОМЕР_3 отримав механічні ушкодження.

Вартість матеріального збитку заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля КІА Sportage державний номерний знак НОМЕР_3 , на дату ДТП 01 квітня 2019 року становить 120222,44 грн. (з урахуванням ВТВ та ПДВ). Вартість відновлювального ремонту дорівнює 102815,06 грн. (з урахуванням ПДВ). Величина втрати товарної вартості становить 18815,40 грн.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 6 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до положень статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на зазначені вище норми матеріального права, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18.

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 074/8395 (далі - Методика) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку. Методикою передбачено можливість і порядок обчислення показника втрати товарної вартості колісного транспортного засобу як складової загального розміру майнової шкоди, яка завдана власнику транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП. Оскільки від сплати відповідного відшкодування законодавством звільнено страховика, то його згідно зі статтями 1166, 1187, 1194 ЦК України може бути стягнуто з особи, яка завдала шкоду.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 04 червня 2014 року у справі № 6-49цс14.

З урахуванням наведеного стягненню з відповідача підлягає величина втрати товарної вартості автомобіля КІА Sportage державний номерний знак НОМЕР_3 у сумі 18815,40 грн. та франшиза 2000 грн.

Позивач зазначає, що внаслідок протиправних дій відповідача, внаслідок яких сталась дорожньо-транспортна пригода та було пошкоджено його транспортний засіб, він зазнав значних душевних страждань, розмір яких оцінює в 30000 грн. та 15000 грн.

Частинами першою-третьою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив судам, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.

При цьому, за змістом статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У своїй позовній заяві позивач зазначає, що в зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталася з вини відповідача він зазнав значних душевних страждань, його сталий життєвий уклад було порушено. Розмір своєї моральної шкоди оцінив у 30000 грн. та 15000 грн.

З таким розміром суд не погоджується та вважає його завищеним.

Не може бути підставою для відшкодування моральної шкоди, як зазначає ОСОБА_1 , непрацездатний стан його автомобіля. Підстава для стягнення моральної шкоди, як погіршення самопочуття позивачем нічим не доведена, також ОСОБА_1 не надано до суду будь-яких доказів, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, він отримав будь-які тілесні ушкодження. До того ж позивачем не доведено, що під час ремонту автомобілю залишився без заробітку, до того ж останній працює в корпорації "ТСН груп" інженером у м.Южноукраїнську.

Однак, беручи до уваги, ступінь вини ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, обставини справи, можливість виникнення моральних страждань внаслідок ДТП що сталася, порушення нормального та звичного способу його життя ОСОБА_1 , принципи розумності, виваженості і справедливості, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у сумі 5000 грн.

На думку суду саме такий розмір моральної шкоди буде належною аргументацією критеріям, визначеним у частині третій статті 23 ЦК України, присуджена сума відшкодування буде домірною цій шкоді.

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 витрат на правову допомогу, надану адвокатами у справі про адміністративне правопорушення, та стягнення з ОСОБА_2 витрат на проїзд до суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд дійшов висновку, що вони задоволенню не підлягають, оскільки дані витрати, понесені у справі про адміністративне правопорушення, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову. Такі витрати розподіляються виключно за правилами, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 витрат на правову допомогу, надану адвокатами у справі про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що витрати, понесені потерпілим на правову допомогу адвоката в розмірі 6000 грн., підлягають стягненню з відповідача, оскільки положеннями ст. 275 КУпАП, якими унормовано відшкодування витрат потерпілим, свідкам, експертам і перекладачам, Інструкцією про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів, затвердженою постановою Кабінету міністрів України від 1 липня 1996 р. N 710, зазначені витрати, як такі, що підлягають відшкодуванню потерпілому при розгляді справи про адміністративне правопорушення не передбачені. Суд звертає увагу, що неврегульованість такого питання у нормах національного законодавства (Кодексу про адміністративні правопорушення), а також факт закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за спливом строку не можуть бути підставою для відмови у компенсації витрати на правову допомогу, при цьому суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 10.03.1980р. у справі "Кьоніг проти Німеччини", від 06.11.1980р. у справі "Санді таймс проти Сполученого Королівства".

Що стосується розподілу судових витрат, відповідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

09 квітня 2019 року між ОСОБА_1 та адвокатом Гречаною Є.Й. було укладено договір про надання професійної правничої допомоги та за участь останньої в судовому засіданні Миколаївського апеляційного суду від 09.09.2019 року сплачено 300 грн. /а.с. 45/.

Згідно акту виконаних робіт від 30 серпня 2019 року та квитанції до прибуткового касового ордера № 23/19/1, ОСОБА_1 на підставі даного ордеру та акту було сплачено 2500 грн. за 2 год. 50 хв. роботи адвоката, написання запиту 300 грн., 2000 грн. за участь в судовому засіданні /а.с. 48, 50-51/, а всього 5100 грн.

Доведені витрати на правничу допомогу у даній справі складають 5100 грн. та підлягають розподілу, поряд з іншими судовими витратами.

Щодо оплати пального суд приходить до такого.

Позивачем надано чек на оплату пального на суму 927,10 грн. від 14 серпня 2019 року та долучено копію судової повістки, згідно якої на 14 серпня 2020 року його було викликано до Миколаївського апеляційного суду для участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 /а.с. 49, 98, 99/.

Даних про участь ОСОБА_1 в судовому засіданні матеріали справи не містять.

До того ж, суд приймає зауваження відповідача щодо можливості розгляду справи в режимі відеоконфернцзв`язку, з чим погодився позивач.

Чек на паливо від 08 травня 2019 року на суму 619, 80 грн. /а.с.44/ прикладений до акту здачі-прийняття робіт (надання послуг), судових повісток на на цю дату позивачем не надано.

Таким чином позивачем не доведено цільове призначення придбаного ним пального на суму 619, 80 грн. та 927,10 грн.

Згідно копії квитанції, 02 квітня 2019 року ОСОБА_1 було здійснено оплату ФОП ОСОБА_5 згідно рахунку № 70-19 від 02 квітня 2019 року, а саме за проведення автотоварозначного дослідження та визначення вартості матеріальної шкоди у сумі 2500 грн. /а.с. 43, 134/. Зазначена сума також підлягає розподілу поряд з іншими судовими витратами.

Загальна сума понесених позивачем судових витрат становить 9905,40 грн., в тому числі 2305,20 грн. судового збору, 5100 грн. витрат на правову допомогу, 2500 грн. за проведення автотоварозначного дослідження 2500 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково на суму 35720,80 грн., при цьому заявлена сума позову становить 74402, 30 грн.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір за дві вимоги на загальну суму 1536,80 грн. та при зверненні до суду з заявою про збільшення позовних вимог на суму 768,40 грн., а всього 2305,20 грн.

Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає судовий збір у сумі 799,90 грн. (34,70%) та 5100 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2500 грн. за проведення автотоварозначного дослідження

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, яка була завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 величину втрати товарної вартості автомобіля в сумі 18815 (вісімнадцять тисяч вісімсот п`ятнадцять) гривень 40 копійок та розмір франшизи в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

В задоволенні вимог щодо витрат на пальне відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 799,90 грн., 5100 грн. витрат на правову допомогу, 2500 грн. за проведення автотоварозначного дослідження 2500 грн.., а всього 8339,90 грн.

Повне найменування позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне найменування відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г. А. Далматова