Справа № 736/618/20
Номер провадження 2/736/398/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2020 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чурупченка М.І.,

за участю секретаря Макуха О.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Корюківці у приміщенні суду цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору: Менська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

28 травня 2020 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору: Менська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування та просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай) площею 5,33 умовних кадастрових гектарів по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству ім. Шевченка с. Сахутівка, Корюківського району Чернігівської області на підставі втраченого сертифікату на право власності на земельну частку (пай) Серія ЧН № 066765 виданого 24.07.1996 року на підставі рішення Корюківської районної державної адміністрації від 27.06.1996 р. № 221, розміром 5,33 умовних кадастрових гектарів та зареєстровано 10.07.1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 265, вартістю 20 163 (двадцять тисяч сто шістдесят три) грн. 00 коп., що належав померлій ОСОБА_2 та був успадкований ОСОБА_3 , яка також померла.

В судове засідання позивач не прибула, в позовній заяві просила розгляд справи провести без її участі, позов підтримала.

Від відповідача в судове засідання подано письмову заяву про слухання справи без їх участі, заперечень не мають.

Від Менської районної державної нотаріальної контори заперечень не надійшло.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджуйся копією свідоцтва про смерть та довідкою Корюківської міської ради. ОСОБА_2 , за життя була членом колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка с. Сахутівка, Корюківського району Чернігівської області та отримала у власність земельний пай, що підтверджується отриманим нею Сертифікатом на право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка с. Сахутівка, Корюківського району Чернігівської області Серія ЧН № 066765 виданий 24.07.1996 року на підставі рішення Корюківської районної державної адміністрації від 27.06.1996 р. № 221, розміром 5,33 умовних кадастрових гектарів та зареєстровано 10.07.1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 265. Вартість земельної частки (паю) станом на 24.12.1998 року становить 20163 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області № 31-25-0.201-1397/177-20 від 13.05.2020.

ОСОБА_2 за життя не розпорядилась своїм майном, заповіту не склала. На час відкриття спадщини разом з нею адресою: АДРЕСА_1 постійно проживала її дочка та мати позивача, ОСОБА_3 , яка не заявляла про відмову від спадщини померлої матері ОСОБА_2 , прийняла спадщину після її смерті з дня відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 та була єдиним власником спадкового майна після смерті матері. Інших спадкоємців, що прийняли спадщину чи претендували на обов`язкову частку у спадщині, не було.

Разом з іншим майном померлої матері ОСОБА_2 мати позивача, ОСОБА_3 успадкувала земельну частку (пай), що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка с. Сахутівка, Корюківського району Чернігівської області Серія ЧН № 066765 виданий 24.07.1996 року на підставі рішення Корюківської районної державної адміністрації від 27.06.1996 р. № 221, розміром 5,33 умовних кадастрових гектарів та зареєстровано 10.07.1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 265, що належав її померлій матері ОСОБА_2 до дня її смерті.

Мати позивача, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, довідкою Корюківської міської ради, копією свідоцтва про народження та копією витягу з Державного- реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища.

ОСОБА_3 за життя не розпорядилась своїм майном, заповіту не склала. Проживаючи постійно разом з матір`ю на день відкриття спадщини, вона, ОСОБА_1 , не заявляла про відмову від спадщини померлої матері ОСОБА_3 , прийняла спадщину після смерті матері з дня відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 та є єдиним власником спадкового майна після смерті матері. Інших спадкоємців, що прийняли спадщину чи претендують на обов`язкову частку у спадщині, немає.

Разом з іншим майном померлої матері ОСОБА_3 вона успадкувала земельну частку (пай), що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка с. Сахутівка, Корюківського району Чернігівської області Серія ЧН № 066765 виданий 24.07.1996 року на підставі рішення Корюківської районної державної адміністрації від 27.06.1996 р. .№221, розміром 5,33 умовних кадастрових гектарів та зареєстровано 10.07.1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №265, що належав її бабі ОСОБА_2 до дня її смерті та був успадкований моєю матір`ю ОСОБА_3 після смерті її матері та її баби ОСОБА_2 .

На сьогоднішній день фактичним власником спадкового майна є позивач, ОСОБА_1 , але коли вона виявила бажання реалізувати своє право власності, а саме розпорядитися майном, виявилося, що без свідоцтва про право на спадщину вона цього зробити не зможе.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності.

Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за нею права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом сплатив 50% судового збору, тому ці витрати слід залишити за нею.

Керуючись ст.ст. 325, 392, 1216-1218, 1261, 1268-1269 ЦК України, ст.ст. 142, 200, 207, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , уродженкою с. Сахутівка, Корюківського району Чернігівської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом, право власності на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай) площею 5,33 умовних кадастрових гектарів по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству ім. Шевченка с. Сахутівка, Корюківського району Чернігівської області на підставі втраченого сертифікату на право власності на земельну частку (пай) Серія ЧН № 066765 виданого 24.07.1996 року на підставі рішення Корюківської районної державної адміністрації від 27.06.1996 р. № 221, розміром 5,33 умовних кадастрових гектарів та зареєстровано 10.07.1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 265, вартістю 20 163 (двадцять тисяч сто шістдесят три) грн. 00 коп., що належав померлій ОСОБА_2 та був успадкований ОСОБА_3 , яка також померла.

Судовий збір залишити за позивачем.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Корюківський районний суд. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя М.І.Чурупченко