Справа №263/628/20
Провадження №2/265/843/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Копилової Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Хара Наталії Станіславівни, публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Хара Наталії Станіславівни, публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна.

В обґрунтування скарги посилався на те, що постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого напису № 1838, виданого 29 березня 2018 року приватним нотаріусом Харою Н.С. про стягнення з нього на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 30 313,79 гривень. Ознайомившись із змістом виконавчого напису №1838 від 29 березня 2018 року, вважає його незаконним та таким, що не підлягає виконанню, з наступних підстав. По-перше: стягувачем не надано нотаріусу кредитний договір; по - друге, в розрахунку заборгованості вказані комісія та пеня, з яким він не згоден; по - третє він не отримував від стягувача повідомлення про наявність заборгованості та необхідності її погашення; по-четверте він зареєстрований та постійно проживає в місті Маріуполі Донецької області, на території якого здійснювалася антитерористична операція і тому нарахування йому штрафних санкцій з 14 квітня 2014 року не відповідає вимогам Закону України № 1669-УІІ від 02 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «ПУМБ» у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Приватний нотаріус Хара Н.С. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, своєчасно та належним чином.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу кредитних зобов`язань.

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, 29 березня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. був вчинений виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 1838, за яким у безспірному порядку стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборговнсть в розмірі 30313,79 гривень.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.18 ЦК України, ст.87 Закону України «Про нотаріат»).

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року (п.п.3.1 п.3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку).

У відповідності до підп.2.1. п.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

Заява може містити також іншу інформацію необхідну для вчинення виконавчого напису.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, зазначені у написі є безспірними. Розрахунок боргу зазначений у виконавчому написі щодо наявності грошового зобов`язання позивача за тілом кредиту є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку до позивача.

За таких обставин підлягає перевірці питання щодо стягнення з боржника за кредитним договором, а сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 року по справі №310/9293/15.

Наведене свідчить про надання фінансовою компанією неповної інформації та документів приватному нотаріусу, що має наслідком порушення при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат» та п.1 Глави 13 Порядку № 296/5, згідно з яким на нотаріуса покладається обов`язок відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Таким чином, доказів направлення ОСОБА_1 стягувачем повідомлення про наявність заборгованості суду також не надано.

Крім того, ОСОБА_1 посилається на той факт, що вимоги ПАТ «ПУМБ», зазначені в заяві про вчинення виконавчого напису є неправомірними, оскільки містять нараховані суми пені за користування кредитом, які зазначені у виконавчому написі нотаріуса, як безспірна заборгованість, хоча він зареєстрований та проживає у м.Маріуполі на території проведення АТО.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Відповідно до вказаного розпорядження м.Маріуполь було включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Однак пеня по кредиту ОСОБА_1 йому нараховувалася.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Хара Наталії Станіславівни, публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.2-5, 76-81, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Хара Наталії Станіславівни, публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1838 від 29 березня 2018 року, вчинений приватним нотаріусом Харою Наталією Станіславівною, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 30313,79 гривень.

Рішення може бути оскражено до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 16 липня 2020 року.

Суддя ____________________ Копилова Л.В.