Провадження № 2/641/326/2020 Справа № 641/7498/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - Фанда О.А.,

за участю секретарів судових засідань - Конюх С.М., Лосковської А.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом

Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

20 вересня 2019 року Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в розмірі Ѕ частки з усіх видів заробітку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що малолітній ОСОБА_4 перебуває на обліку Служби у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як дитина, позбавлена батьківського піклування.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 липня 2018 року малолітнього ОСОБА_3 , 2012 року народження відібрано від батьків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 без позбавлення батьківських прав та передано дитину органам опіки та піклування для подальшого влаштування.

Згідно розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 21.09.2018 року № 388 «Про утворення прийомної сім`ї ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та передачу на виховання і спільне проживання малолітнього ОСОБА_3 » ОСОБА_8 передано на виховання та спільне проживання до прийомної сім`ї де він перебуває з 24 вересня 2019 року по даний час. Біологічні батьки за період з грудня 2018 року по липень 2019 року відвідували свого сина ОСОБА_3 на нейтральній території шість разів, станом здоров`я сина не цікавилися, не виявляли бажання забрати дитину додому.

В судовому засіданні представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, ОСОБА_1 , яка діяла на підставі та в межах виданої їй довіреності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову про позбавлення її батьківських прав заперечувала. При цьому посилалася на те, що після ухвалення судом рішення про відібрання малолітньої дитини ОСОБА_3 від батьків, нею було докорінно змінено позицію щодо виховання сина та участі у вихованні дитини. Крім того, припинила відносини з батьком дитини та переїхала до іншої оселі, де зробила косметичний ремонт, облаштувала окрему кімнату для дитини, придбала нові меблі для дитячої кімнати, іграшки та книги. На даний час відповідач працює офіційно та отримує заробітну плату, шкідливих звичок не має, на роботі характеризується позитивно. Крім того, всі зустрічі з дитиною, під час перебування його в прийомній сім`ї, які проводилися відповідно до рішення комісії проходили в радісній, позитивній та веселій атмосфері.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Частинами 1-3 статті 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частинами 1-2, 4 ст. 155 СК України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і кожен в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до свідоцтва про народження батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , актовий запис про народження складено Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ 08.12.2017 за № 588 (повторне свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ).

ОСОБА_5 - батько дитини помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_2 ).

ОСОБА_10 перебуває на обліку Служби у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як дитина, позбавлена батьківського піклування.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 липня 2018 року малолітнього ОСОБА_3 , 2012 року народження відібрано від батьків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 без позбавлення батьківських прав та передано дитину органам опіки та піклування для подальшого влаштування.

Згідно розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 21.09.2018 року № 388 «Про утворення прийомної сім`ї ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та передачу на виховання і спільне проживання малолітнього ОСОБА_3 » ОСОБА_8 передано на виховання та спільне проживання до прийомної сім`ї де він перебуває з 24 вересня 2019 року по даний час. Біологічні батьки за період з грудня 2018 року по липень 2019 року відвідували свого сина ОСОБА_3 на нейтральній території шість разів, станом здоров`я сина не цікавилися, не виявляли бажання забрати дитину додому.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, оскільки він є недостатньо обґрунтованим і суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).

З висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 11 вересня 2019 року № 579 вбачається, що малолітній ОСОБА_3 перебуває на первинному обліку Служби у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей ХМР, як дитина, позбавлена батьківського піклування. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 липня 2018 року малолітнього ОСОБА_3 , 2012 року народження відібрано від батьків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 без позбавлення батьківських прав та передано дитину органам опіки та піклування для подальшого влаштування, в судовому засіданні батьки зазначили, що позов визнають та не заперечували проти прийняття такого рішення. Згідно розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 21.09.2018 року № 388 «Про утворення прийомної сім`ї ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та передачу на виховання і спільне проживання малолітнього ОСОБА_3 » ОСОБА_8 передано на виховання та спільне проживання до прийомної сім`ї де він перебуває з 24 вересня 2019 року по даний час. Біологічні батьки за період з грудня 2018 року по липень 2019 року відвідували свого сина ОСОБА_3 на нейтральній території шість разів, станом здоров`я сина не цікавилися, не виявляли бажання забрати дитину додому. Після спілкування з рідними батьками ОСОБА_11 не реагує на зауваження прийомних батьків, стає більш нервовим, неконтрольованим. Дитина весь час переживає, щоб прийомна мати його не віддала рідним батькам, і коли мова заходить про це, починає плакати, нервувати. Батьки дитини, ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до Департаменту з питанням про повернення дитини на виховання не зверталася. За час перебування дитини в прийомній сім`ї біологічні батьки станом здоров`я сина не цікавилися, не виявляли бажання забрати дитину додому. Таким чином ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не змінили свого ставлення до дитини, злісно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Посилаючись на вказані обставини Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ОСОБА_5 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щодо, рекомендації органу опіки та піклування, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до цивільно-процесуального законодавства жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, зазначений висновок органу опіки і піклування не може мати переваги над іншими доказами, а суд оцінює його в сукупності з іншими доказами.

З висновку про результати психологічного дослідження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наданого спеціалістом з психології ФО-П ОСОБА_12 , вбачається, що ОСОБА_11 має затримку психомовного розвитку, синдром дефіциту уваги та гіперактивності, йому властива піроманія, жорстоке ставлення до тварин та енурез, що є тріадою, яка є результатом порушення розвитку механізмів пристосування до стресових навантажень.

В судовому засіданні відповідач заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, посилаючись на намір встановити з сином належні стосунки та брати участь у його вихованні та забезпеченні.

Свідок ОСОБА_9 - подруга відповідача ОСОБА_2 , пояснила, що підтримує дружні стосунки з ОСОБА_2 . Відповівдач ОСОБА_2 прагне повернути дитину ОСОБА_11 до рідної сім`ї та виконувати обов`язки по вихованню та утриманню дитини.

Свідок ОСОБА_6 - прийомна мати дитини, пояснила, що на вихованні у її сім`ї ОСОБА_11 перебуває з вересня 2019 року по теперішній час. ОСОБА_11 мав затримку психомовного розвитку, був схильний до крадіжок, жорстоко ставився до тварин, не міг насититися їжею. Завдяки перебуванню в прийомній сім`ї та належному вихованню вдалося змінити його поведінку на краще. Батьки дитини приїжджали декілька разів, потім відвідувала дитину тільки мати ОСОБА_2 . Коли мати навідувається до дитини, ОСОБА_11 радіє зустрічам з матір`ю, з задоволенням з нею спілкується як при особистих зустрічах, так і телефоном. Позитивно реагує на намір матері взяти його з собою, але він бажання повернутися до прийомної сім`ї.

Суд приходить до висновку, що дійсно, на час відібрання дитини від батьків, були наявні підстави для позбавлення їх батьківських прав за ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Однак, на час звернення до суду та розгляду справи мати дитини змінила свою поведінку: переїхала до іншої оселі, зробила ремонт, облаштувала кімнату для дитини. Регулярно відвідує дитину в прийомній сім`ї. З показань опікуна ОСОБА_6 , допитаної в якості свідка, дитина «тягнеться до матері», чекає її дзвінків та зустрічей з нею.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Суд вважає, що сам факт звернення Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, є достатнім стимулюючим заходом щодо спонукання відповідача змінити ставлення до виховання дитини, піклування про її фізичний і духовний розвиток та матеріальне забезпечення.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Оскільки суд відмовив в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, позовна вимога про стягнення аліментів також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною.

Питання про відшкодування судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 164, 165, 166 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12,13,81,259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - залишити без задоволення.

Попередити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про необхідність належного виконання обов`язків з виховання і утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та покласти на орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків відносно дитини ОСОБА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, , місцезнаходження: м. Харків, вул. Чернишевська, 55.

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 21 липня 2020 року.

Суддя: О. А. Фанда