У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2020 Справа №607/10857/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Облещук О.В.,

у присутності учасників судового процесу:

представника заявника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

приватного виконавця Мелиха А.І.

представника стягувача АТ «Універсал банк» Багрія Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха Анатолія Івановича та постанову від 18 липня 2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП №59596455,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 24.06.2020р. подав до суду скаргу на дії приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха Анатолія Івановича (далі - виконавець) у виконавчому провадженні ВП №59596455, у якій просив визнати неправомірними дії виконавця при відкритті зазначеного виконавчого провадження та скасувати постанову від 18 липня 2019 року про його відкриття. Обгрунтовував скаргу тим, що виконавцем порушено принцип законності, оскільки резолютивна частина виконавчого документа в оскаржуваній постанові викладена не в точній відповідності із виконавчим документом, що ставить під сумнів її дійсність.

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав із викладених мотивів. Крім того, пояснив, що внаслідок невідповідності змісту виконавчого документу в оскаржуваній постанові, зокрема зазначення про солідарне стягнення судового збору замість стягнення його порівну, та незазначення деталізації сум, які входять до загальної суми стягнення, порушені права заявника як боржника, оскільки після закінчення виконавчого провадження стягувач продовжує нараховувати заборгованість.

Виконавець у судовому засіданні пояснив, що вважає скаргу безпідставною, підтримавши мотиви, викладені в письмовому відзиві на скаргу, які зводяться до того, що сума судового збору стягнута з боржника рівно в тому ж розмірі, як зазначено у виконавчому документі, тому помилкове вказання в оскаржуваній постанові слова солідарно замість порівну на виконання не вплинуло. Загальна сума стягнення також зазначена в повній відповідності до резолютивної частини виконавчого документа, виконавчий документ виконаний, виконавче провадження закінчене, а тому ніякі права заявника не порушені.

Представник стягувача в судовому засіданні пояснив, що вважає скаргу безпідставною, підтримав письмові пояснення, в яких зазначено про те, що невідповідності в оскаржуваній постанові є очевидною опискою, а грошові кошти, розмір яких зазначений у виконавчому документі, стягнуто і розподілено так, як це визначено в рішенні суду.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 січня 2017 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 27170 (двадцять сім тисяч сто сімдесят) доларів США 73 центи заборгованості за кредитним договором № 11/127-К від 18 квітня 2007 року, з яких: 24861,79 доларів США сума кредиту, що стягується достроково, 560 доларів США прострочена заборгованість за кредитом, 1715,47 доларів США прострочена заборгованість за відсотками. Стягнуто порівну з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 10731,05 гривень понесеного судового збору по 5365 (п`ять тисяч триста шістдесят п`ять) гривень 53 копійки з кожного.

07 квітня 2017 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист № 607/10857/16-ц, боржником у якому зазначений ОСОБА_1 , стягувачем Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», резолютивна частина рішення «Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 27170 (двадцять сім тисяч сто сімдесят) доларів США 73 центи заборгованості за кредитним договором № 11/127-К від 18 квітня 2007 року, з яких: 24861,79 доларів США сума кредиту, що стягується достроково, 560 доларів США прострочена заборгованість за кредитом, 1715,47 доларів США прострочена заборгованість за відсотками. Стягнути порівну з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 10731,05 гривень понесеного судового збору по 5365 (п`ять тисяч триста шістдесят п`ять) гривень 53 копійки з кожного».

Як убачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 18 липня 2019 року ВП №59596455, приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелихом Анатолієм Івановичем розглянута заява про примусове виконання виконавчого листа № 607/10857/16-ц, виданого 07 квітня 2017 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, про «Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь ПАТ «Універсал Банк» 27170,73 доларів США заборгованості за кредитним договором № 11/127-К від 18 квітня 2007 року, та стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь ПАТ «Універсал Банк» 10731,05 грн. судового збору по 5365,53 грн. з кожного», божник - ОСОБА_1 , стягувач Акціонерне товариство «Універсал Банк» та постановлено відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 607/10857/16-ц, виданого 07 квітня 2017 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про «Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь ПАТ «Універсал Банк» 27170,73 доларів США заборгованості за кредитним договором № 11/127-К від 18 квітня 2007 року, та стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь ПАТ «Універсал Банк» 10731,05 грн. судового збору по 5365,53 грн. з кожного».

Відповідно до виданого виконавцем розпорядження № 59596455 зазначені номери рахунків, на які необхідно перерахувати грошові кошти в розмірі 919940,02 грн., що надійшли на депозитний рахунок, та 2700 грн. авансового внеску при примусовому виконанні виконавчого листа № 607/10857/16-ц, в тому числі: 1) 2700 грн. повернення стягувачеві авансового внеску, 2) 8800 грн. повернення стягувачеві авансового внеску, 3) 5365,53 грн. повернення стягувачеві заборгованості зі сплати судового збору, 4) 763769,22 грн., що еквівалентно 27170,73 доларів США, повернення стягувачеві заборгованості, 5) 76376,83 грн., що еквівалентно 2717,07 доларів США, повернення основної винагороди приватного виконавця, 6) 65628,44 грн. повернення боржнику надміру стягнутих коштів.

Відповідно до платіжного доручення № 266 від 24 березня 2020 року виконавцем перераховано на рахунок АТ «Універсал банк» 5365,53 грн.

Як убачається з постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.03.2020р. ВП №59596455, приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелихом Анатолієм Івановичем при примусовому виконанні виконавчого листа № 607/10857/16-ц, виданого 07 квітня 2017 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області встановлено, що заборгованість на користь стягувача сплачена боржником у повному розмірі згідно з платіжними дорученнями № 266 від 24.03.2020р. та № 267 від 24.03.2020р., основну винагороду приватного виконавця та витрати виконавчого провадження сплачено боржником у повному розмірі та постановлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 607/10857/16-ц, виданого 07 квітня 2017 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про «Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь ПАТ «Універсал Банк» 27170,73 доларів США заборгованості за кредитним договором № 11/127-К від 18 квітня 2007 року, та стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь ПАТ «Універсал Банк» 10731,05 грн. судового збору по 5365,53 грн. з кожного» закінчити.

Перевіряючи, чи відповідали оскаржувані дії виконавця вимогам закону, чи прийняті вони в межах його повноважень та чи було порушено внаслідок його дій та рішення право заявника, суд застосовує такі норми права.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 цього Закону визначено засади виконавчого провадження, такі як : 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону одним із видів виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню, є виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Вимоги до виконавчого документа встановлені ч. 1 ст. 4 Закону, зокрема у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до п. п. 6, 7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р., під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами. Постанова як окремий документ містить такі обов`язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У постанові Верховного Суду від 5 червня 2019 року у справі № 235/4897/14-ц, на яку посилався заявник у своїй скарзі та представник заявника в судовому засіданні, Верховний Суд зазначив, що постанова про відкриття виконавчого провадження, яка не містить підпису державного виконавця, не створює для боржника юридичних наслідків, отже не порушує його права чи свободи, тому суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги. При цьому Верховний Суд виходив із положень статті 383 ЦПК України, в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, та містила положення, аналогічні тим, що викладені у статті 451 ЦПК України в чинній редакції.

Суд бере до уваги, що в оскаржуваній постанові дійсно зазначено про солідарне стягнення судового збору замість стягнення його порівну, однак сума стягнення 5365,53 грн. повністю відповідає змісту виконавчого документа, саме така сума судового збору відповідно до розпорядження виконавця була визначена для розподілу стягнутих з боржника коштів у рахунок судового збору і саме ця сума перерахована виконавцем у користь АТ «Універсал банк» згідно з платіжним дорученням.

Також в оскаржуваній постанові не зазначено деталізації сум, які входять до загальної суми стягнення, як це вказано у виконавчому документі, однак загальна сума заборгованості в розмірі 763769,22 грн., що еквівалентно 27170,73 доларів США, відповідно до розпорядження виконавця була визначена для розподілу стягнутих з боржника коштів у рахунок заборгованості та перерахована виконавцем у користь АТ «Універсал банк», що підтверджена постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Доводи представника заявника про те, що цей платіж повинен був бути розбитим на суми, які зазначені у виконавчому документі, а саме, що 24861,79 доларів США сума кредиту, що стягується достроково, 560 доларів США прострочена заборгованість за кредитом, 1715,47 доларів США прострочена заборгованість за відсотками, і внаслідок відсутності такого поділу банк продовжує нараховувати заявнику заборгованість, не підтверджені жодними доказами.

Таким чином, судом не встановлено, що внаслідок зазначення в оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження про солідарне стягнення судового збору замість стягнення його порівну, та незазначення деталізації сум, які входять до загальної суми стягнення, порушені права заявника.

Дії державного виконавця вчинені відповідно до закону, в межах повноважень виконавця, а зазначені вище невідповідності оскаржуваної постанови резолютивній частині виконавчого документа не призвели до порушення прав заявника.

З цих підстав суд вважає, що скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 450-452, 260 261, 353 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха Анатолія Івановича при відкритті виконавчого провадження ВП №59596455 та постанову від 18 липня 2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП №59596455 відмовити.

Ухвала набираєзаконної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Повна ухвала складена 22 липня 2020 року.

Головуючий суддяН. М. Сташків