Справа № 509/2595/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

5 червня 2020 року, ОСОБА_1 звернулася до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 19.10.1991 року Іллічівським міським відділом РАГСом Одеської області (актовий запис № 540), в якому у сторін народився малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та інтереси, різні погляди на сімейне життя та побут, втрату з відповідачем один до одного необхідних почуттів любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки, внаслідок чого, з березня 2020 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства, а тому збереження їхньої сім`ї неможливо і буде суперечити її інтересам, так як їхній шлюб носить формальний характер.

В судове засідання позивачка не з`явилася, надавши до свого позову заяву, в якій повністю підтримала свій позов, який просила задовольнити і слухати справу без її участі (а.с. 11).

Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши до позову заяву, в якій повністю визнав позов та просив суд, слухати справу без його участі (а.с. 12).

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 19.10.1991 року Іллічівським міським відділом РАГСом Одеської області (актовий запис № 540), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 19.10.1991 року, в якому у сторін народився малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 02.02.2010 р. (а.с. 5,10).

З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у подружжя не склалося через різні характери та інтереси, різні погляди на сімейне життя та побут, втрату один до одного необхідних почуттів любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки, внаслідок чого, з березня 2020 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства, а тому, на думку позивачки, збереження їхньої сім`ї неможливо і буде суперечити її інтересам, так як їхній шлюб носить формальний характер.

Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається.

Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При таких обставинах, враховуючи згоду відповідача з позовом, викладеної у письмовій заяві на адресу суду, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам і свободам позивачки, та моральним засадам суспільства.

Керуючись ст.ст. 3-7,10-13,18,11,76-83,95,133,174,200,213,228,229,241-246,258,259,263-268,272,273 ЦПК України, ст.ст. 24,56,104,111,105,109,110,112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити ;

2.Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19.10.1991 року Іллічівським міським відділом РАГСом Одеської області (актовий запис № 540) - розірвати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 23.07.2020 р.

Суддя Гандзій Д.М.