ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 653/3770/18 Головуючий в І інстанції: Берлімова Ю.Г.
Номер провадження: №22-ц/819/886/20 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Литвиненко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 02 квітня 2020 року, у складі судді Берлімової Ю.Г., у справі за позовом ОСОБА_2 , діючого від імені ОСОБА_1 , до Публічного акціонерного товариства "Волна" про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В :

02 березня 2020 року ОСОБА_2 , діючий від імені ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 14.03.2019 року у цивільній справі №653/3770/18 за позовом ОСОБА_2 , діючого від імені ОСОБА_1 , до Публічного акціонерного товариства "Волна" про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 02 квітня 2020 року було відмовлено у поновленні процесуального строку для подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинамирішення Генічеського районного суду від 14 березня 2019 року у вказаній цивільній справі та було залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про перегляд судового рішення у вказаній цивільній справі за нововиявленими обставинами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначену ухвалу й направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права. Зокрема вказала, що судом залишено поза увагою те, що вона просила зарахувати як період часу, коли оскаржувалось рішення суду першої інстанції, період з дня отримання нової інформації про скасування права власності і подання апеляційної скарги до отримання нової інформаційної довідки з державного реєстру, тобто з 26.06.2019 року до 21.02.2020 року, а тому просила вважати це поважною причиною пропущення строку для подання заяви про перегляд вказаного рішення за нововиявленими обставинами. При цьому вказала, що ухвалу Верховного Суду від 28.11.2019 року про відмову у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження вона отримала поштою 25.01.2020 року. Також зазначила, що в пропуску процесуальних строків винен її представник ОСОБА_2 , що фактично строки на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами нею пропущено не було, бо особисто вона ніяких заяв до суду не подавала, що її представник ввів її в оману, бо в питаннях будь-якого права вона не розуміється, тому просить з цих підстав поновити їй строк на подання цієї заяви. Також вказала, що строк оскарження рішення судді вона пропустила з вини самого суду, бо про факт ухвалення судом завідомо неправосудного рішення їй повідомив представник 09.04.2020 року, а з суду першої інстанції ніякої інформації по цій справі вона не отримувала. Крім того, зазначила, що слід враховувати й те, що сам суд першої інстанції порушив процесуальні строки, зокрема, коли 13.03.2020 року залишив її заяву від 26.02.2020 року про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без руху для усунення недоліків, тобто вирішив відповідне питання протягом 15 днів (а мав би вирішити це питання, відповідно до ст.427 ЦПК України, протягом 5 днів), і коли вручив в суді 09.04.2020 року оскаржувану ухвалу від 02.04.2020 року її представнику (а мав би, відповідно до ст.127 ЦПК України, надіслати її не пізніше наступного дня з дня її постановлення).

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність ухвали вимогам процесуального закону, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на такій підставі.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається таке.

31 жовтня 2018 року ОСОБА_2 , діючий від імені ОСОБА_1 , звернувся до суду з цим позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю до Публічного акціонерного товариства "Волна", в якому просив визнати право власності ОСОБА_1 на житловий будинок літ. А загальною площею 48,2 кв.м, житловою площею 23,5 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.2-4).

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

З 1980 року позивачка ОСОБА_1 працювала та була членом колгоспу "Волна революції", де проробила до пенсії. 20 квітня 1993 року колгосп був реорганізований у колективне сільськогосподарське підприємство "Хвиля революції", а з 23 травня 1996 року на базі КСГП створено Закрите акціонерне товариство "Волна".

У жовтні 1980 року за згодою виконавчого комітету Червонопрапорної сільської ради позивачка вселилася до будинку АДРЕСА_1 , де мешкає до теперішнього часу. Це один з декілька житлових будинків у селі Червонопрапорне та селі Ясна Поляна Генічеського району, які були забудовані колгоспом "Волна революції" наприкінці 70-х початку 80-х років минулого сторіччя для постійного мешкання там своїх членів колгоспу.

З моменту вселення до вказаного житлового будинку позивачка постійно, впродовж 38 років, сплачує комунальні платежі, податок за землю до виконкому Червонопрапорної сільської ради та проживає у ньому. Право власності на цей будинок не має, хоча робила внески до каси колгоспу за будинок, але укласти договір купівлі продажу не встигла у зв`язку з ліквідацією колгоспу.

Посилаючись на те, що позивачка з 1980 року відкрито та з дозволу сільської ради, на законних підставах, як колишній член колгоспу та КГСП "Хвиля революції", безперервно володіє вказаним житловим будинком, вважає, що вона має право власності на це нерухоме майно за набувальною давністю.

На даний позов генеральним директором ПРАТ "Волна" подано 21.02.2019 року заперечення, в якому він заперечив проти позову, оскільки право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано за ПРАТ "Волна". При цьому до матеріалів справи було долучено Інформаційну довідку від 30.01.2019 року з різних реєстрів щодо нерухомого майна, а саме будинку АДРЕСА_1 (Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) (а.с.45-47).

Вказаній Інформаційній довідці судом першої інстанції було дано оцінку, у зазначеній довідці були наявні такі відомості про права власності та з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: дата внесення запису про державну реєстрацію: 25.07.2008р; назва: ЗАТ "Волна"; форма власності: приватна; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, САВ 519826, 25.07.2008; право власності припинено 03.05.2018р, внесено відомості до реєстру про припинення права власності 07.05.2018р.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 14 березня 2019 року у цивільній справі №653/3770/18 за вказаним позовом у задоволенні позовних вимог було відмовлено (а.с.72-73).

На вказане рішення ОСОБА_1 подано 23 липня 2019 року апеляційну скаргу, до якої, зокрема, додано Інформаційну довідку від 24 червня 2019 року з різних реєстрів щодо нерухомого майна, а саме будинку АДРЕСА_1 (Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) (а.с.81-82, 83-85).

У вказаній Інформаційній довідці наявні аналогічні відомості про права власності та з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо житлового будинку, який є предметом позову, зокрема і щодо припинення права власності 03.05.2018 року.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року з огляду на неповажність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 14 березня 2019 року (а.с.98).

Ухвалою Верховного Суду від 28.11.2019 року було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на вказану ухвалу Херсонського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року (а.с.113-114).

Відповідно до даних пошуку поштових відправлень вказану ухвалу заявнику вручено 16 січня 2020 року (а.с.112).

21 лютого 2020 року заявником повторно отримано Інформаційну довідку з різних реєстрів щодо вказаного нерухомого майна (Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) (а.с.104).

02 березня 2020 року представником заявника ОСОБА_2 до суду першої інстанції подано заяву про перегляд рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 14 березня 2019 року за нововиявленими обставинами (а.с.101-102).

Підставою для подання вказаної заяви заявниця зазначила те, що при ухваленні рішення суду не були відомі обставини про те, що відомості про право власності ПАТ "Волна" на спірний житловий будинок є відсутні, що підтверджується відповідною Інформацією з державних реєстрів від 21.02.2010року №201248745. Вона ж дізналася про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення, з 21.02.2020 року, коли отримала Інформаційну довідку №201248745.

Ухвалою суду від 13.03.2020 року вказана заява була залишена без руху з наданням строку 10 днів для усунення недоліків (а.с.107-108).

Своє вказане рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що про наявність обставин, які можуть бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами заявниця була обізнана ще на час подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, оскільки ще 24.06.2019 року представник заявниці звертався до державного реєстратора та отримав інформацію про те, що право власності ПАТ "Волна" на спірний будинок припинено.

02 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про поновлення строку на перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (а.с.110-111).

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, заявник посилається на те, що після отримання від свого представника 26.06.2019 року інформаційної довідки від 24.06.2019 року про припинення за ПАТ "Волна" права власності на спірний будинок вона намагалася оскаржити рішення у апеляційній та касаційній інстанції та після цього намагалася зареєструвати право власності на житловий будинок.

Відмовляючи оскаржуваною ухвалою від 02 квітня 2020 року у поновленні процесуального строку для подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинамирішення Генічеського районного суду від 14 березня 2019 року у вказаній цивільній справі та про залишення без розгляду вказаної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що про наявність обставин, які заявник вважає підставою для перегляду рішення, остання була обізнана з 26 червня 2019 року, однак до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, вона звернулася лише 02 березня 2020 року, тобто з порушення строків. Також виходив з того, що оскарження ухвали апеляційного суду у касаційній інстанції не позбавляло можливості ОСОБА_1 звернутися до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Також виходив з того, що навіть після закінчення процесу оскарження рішення (який заявник вважає поважною причиною пропуску строку) та отримання 24 січня 2020 року ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, заявник протягом 30 днів не звернулась до суду. При цьому є безпідставними її посилання на намагання зареєструвати своє право власності на будинок, оскільки у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Тобто суд виходив з того, що заявник, будучи обізнаною про наявність обставин, які вона вважає нововиявленими, свідомо не скористалася у встановлений законом строк правом на звернення до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, при цьому нею не надано доказів на підтвердження наявності обставин, які об`єктивно позбавляли її можливості звернутись до суду у 30-денний строк з заявою та не залежали від її волевиявлення, були пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для цього, як після того, коли вона дізналась про наявність обставин, які вона вважає підставою для перегляду, так і після закінчення процесу оскарження рішення.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він є правильним по суті.

Відповідно до ч.1 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

За ч.2 вказаної норми закону підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з ч.1 ст.424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної п.1 ч.2 ст.423 цього Кодексу, учасниками справи протягом 30 днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

За положеннями ст.126 ЦПК України:

--- право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (ч.1);

--- документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч.2).

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За абз.4 п.13 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами і заява про перегляд такого судового рішення (у разі поновлення пропущеного строку) розглядаються у різних судових засіданнях, оскільки при їх розгляді доведенню й дослідженню підлягають різні обставини, крім того, докази на їх підтвердження є різними.

Відповідно до абз.1 п.13 вказаної постанови визначений абзацом 1 частини першої статті 362 ЦПК України 2004 року місячний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є процесуальним і може бути поновлений за загальними правилами, встановленими статтею 73 ЦПК України 2004 року.

Як встановлено судом та не заперечується заявником, про наявність обставин, які заявник вважає підставою для перегляду рішення, остання була обізнана з 26 червня 2019 року, однак до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, заявник звернулася лише 02 березня 2020 року. Суд першої інстанції правомірно звернув увагу на те, що навіть після закінчення процесу оскарження рішення та отримання 16 січня 2020 року (за даними пошуку поштових відправлень) ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження від 28.11.2019 року (за її касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду, якою було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за її апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції), заявник протягом 30 днів (до понеділка, 17.02.2020 року включно) не звернулась до суду. При цьому є безпідставними її посилання на намагання зареєструвати своє право власності на будинок, оскільки у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Отже суд обґрунтовано виходив з того, що заявник, будучи обізнаною про наявність обставин, які вона вважає нововиявленими, свідомо не скористалася у встановлений законом строк правом на звернення до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, при цьому нею не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску зазначеного 30-денного строку, як після того, коли вона дізналась про наявність обставин, які вона вважає підставою для перегляду, так і після закінчення процесу оскарження рішення.

Вказаний строк є пропущеним навіть і при отриманні зазначеної ухвали Верховного Суду від 28.11.2019 року 25 січня 2020 року (за поясненнями заявниці), оскільки відповідний 30-денний строк закінчується 24.02.2020 року.

Отже, підсумовуючи викладене, зміст заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції свідчить, що заявниця як підставу для перегляду рішення навела п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що заявниця дізналася про обставини, які, за її твердженням є нововиявленими, 26.06.2019 року. Після закінчення процесу оскарження рішення та отримання 16 січня 2020 року (за даними пошуку поштових відправлень) ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження від 28.11.2019 року вона із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами звернулася лише 02 березня 2020 року, тобто з пропуском 30-денного строку, встановленого ч.1 ст.424 ЦПК України (останнім днем оскарження є понеділок, 17.02.2020 року).

Враховуючи те, що належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку заявником не було надано, суд першої інстанції зробив правильний висновок про відмову в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку та про залишення заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 14 березня 2019 року без розгляду.

Крім того, слід звернути увагу й на те, що хоча заявниця і посилається на те, що вона дізналася лише з 26.06.2019 року про припинення за ПАТ "Волна" права власності на спірний житловий будинок (коли ознайомилася з відповідною Інформацією від 24.06.2019 року з різних реєстрів щодо об`єкта нерухомого майна), однак ще при розгляді справи по суті у суді першої інстанції до матеріалів справи була долучена Інформація від 30.01.2019 року з різних реєстрів щодо спірного житлового будинку (а.с.45-47), за якою право власності на спірний будинок за ВАТ "Волна" було припинено.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи й дав їм належну оцінку, а тому оскаржувана ухвала є законною і обґрунтованою.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу resjudicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру ("Пономарьов проти України", № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, не підтверджені належними доказами та висновків суду не спростовують. Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржника на поважність причини пропуску строку через оскарження в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції та в касаційному порядку ухвали апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки після закінчення процесу оскарження рішення суду першої інстанції, яким у позові було відмовлено, та отримання 16 січня 2020 року (за даними пошуку поштових відправлень) ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження (за її касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду, якою було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за її апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції), ОСОБА_1 протягом 30 днів (до понеділка, 17.02.2020 року включно) не звернулась до суду й не надала поважних причин пропущення вказаного строку. Вказаний строк є пропущений і у випадку отримання ОСОБА_1 зазначеної ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження 25 січня 2020 року (за поясненнями самої заявниці), оскільки вона протягом 30 днів (до понеділка, 24.02.2020 року включно) не звернулась до суду й не надала поважних причин пропущення вказаного строку. Також підлягають відхиленню й посилання скаржниці на несвоєчасність постановлення судом першої інстанції ухвали про залишення без руху заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та про ненадіслання не пізніше наступного дня з дня її постановлення оскаржуваної ухвали від 02.04.2020 року, оскільки це не впливає на правильність прийнятого судом оскаржуваного судового рішення. Крім того, у своїй скарзі ОСОБА_1 надає суперечливі дані, вказуючи, з одного боку, що в пропуску процесуальних строків винен її представник ОСОБА_2 або винен сам суд, а з іншого боку, що фактично строки на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами нею пропущено не було. Вказані обставини не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не вказують на такі її порушення, що вплинули на правильність вирішеного судом питання, апеляційний суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 02 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 16 липня 2020 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська