Провадження №2/359/275/2020
Справа №359/1599/19
РІШЕННЯ

Іменем України

09 липня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарях Алфімовій І.М., Зубенко В.М., Івановій К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сортнасіннєовоч», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 27 грудня 2018 року належний йому на праві власності автомобіль «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з промислової території, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, отримав пошкодження кабіни та фургону.

Причиною отримання пошкоджень став той факт, що охоронець (працівник власника території), відкривши ворота, не зафіксував їх наявним та спеціально призначеним для цього фіксатором, і внаслідок пориву вітру ворота сильно вдарили по автомобілю. Ворота виконані із товстої металевої труби, мають значну вагу і тому автомобіль отримав досить серйозні пошкодження, ворота застряли в автомобілі.

Враховуючи дані обставини, ним було визвано поліцію для фіксації факту пошкодження належного йому на праві власності автомобіля.

Співробітники поліції відібрали пояснення у нього та у представників власника території. Була зроблена фотофіксація події.

Після цього, ОСОБА_4 - власник вказаної території, сказав, що може дати йому на місці 3000,00 грн. як компенсацію за заподіяну матеріальну шкоду, що причинена автомобілю. Однак згодом він повернувся, і повідомив, що він проконсультувався з юристом, і нічого компенсувати не збирається.

29 грудня 2018 року він звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Клевер Експерт», і надав належний йому на праві власності автомобіль «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 для огляду та оцінки пошкоджень (матеріального збитку).

18 січня 2019 року СОД ТОВ «Клевер Експерт» було надано висновки щодо вартості матеріального збитку транспортного засобу № 756/12-18, відповідно до якого вартість матеріального збитку, з урахуванням фізичного зносу, становить 49 874, 27 грн.

З огляду на вказане, а також керуючись вимогами ст. 1172 ЦК України, ст.ст.13, 26 Закону України «Про охорону праці», ст.29 КЗпП України та ст.12 Закону України «Про дорожній рух» ОСОБА_1 просить суд стягнути з приватного акціонерного товариства «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» на його користь 49 874,27 грн. матеріального збитку за пошкодження автомобіля «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 , а також відшкодувати понесені судові витрати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача адвокат Буша А.В. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. В поданому відзиві на позовну заяву зазначив, що в позовній заяві описується пошкодження автомобіля «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 , разом з цим жоден наявний в матеріалах справи доказ не підтверджує, що дії відповідача були неправомірними, між діями відповідача і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина відповідача. Довідка Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області від 10.01.2019 року № 262, не може бути належним доказом викладених позивачем обставин, оскільки в ній йдеться мова про виявлення позивачем пошкоджень, але не вказано з яких причин та з чиєї вини сталося таке пошкодження. Позивач надає Висновок начальника Бориспільського ВП ГУ Національної поліції в Київській області без номера від 04.01.2019 року де зазначено, що 27.12.2019 року надійшло звернення гр. ОСОБА_1 та з наданих ним матеріалів та пояснень було встановлено: «...27.12.2018 року близько 12:10 години в місті АДРЕСА_1 внаслідок того, що охоронець не притримав ворота, вони зачинились в результаті чого автомобіль заявника...отримав механічні пошкодження.» Щодо Висновку, то відповідач вважає, що він також не може бути належним доказом у цій справі, оскільки вбачається, що обставини встановлені з пояснень та матеріалів наданих позивачем. Окрім того, як зазначено у Висновку він є результатом здійсненої перевірки, але відповідач вважає за необхідне зазначити, що його не було запрошено на цю перевірку та ним не надавалося ніяких пояснень щодо зазначених у ньому обставин. Також відповідач вважає, що Довідка та Висновок протирічать обставинам позовної заяви, оскільки в позовній заяві зазначено, що позивач викликав поліцію для фіксації факту пошкодження автомобіля, а у Висновку зазначається, що позивач звернувся до поліції з приводу виявленого ним пошкодження. Відповідач також звертає увагу суду на те, що ані Довідкою, ані Висновком не встановлено обставини та причини пошкодження автомобіля, причинно-наслідковий зав`язок між діями охоронця, відповідача і пошкодженням автомобіля позивача та винну особу у пошкодженні автомобіля. Позивач в позовній заяві не вказує, а наданими ним доказами не встановлено: хто був за кермом пошкодженого автомобіля? Тому відповідач робить припущення, що за кермом міг бути не позивач, а інша особа. Відповідач вважає, що встановлення цієї обставини є необхідним для правильного вирішення цієї справи по суті. Позивач у позовній заяві безпідставно робить висновки про те, що охоронець є працівником відповідача, оскільки станом на 27.12.2019 року у штаті відповідача посада охоронця відсутня. Отже, враховуючи все вищезазначене, відповідач вважає, то позивачем не доведено, що дії відповідача так само, як і охоронця були неправомірними, що між діями відповідача і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина відповідача. Також позивачем на підтвердження викладених ним в позові обставин надано Висновки щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу, однак на думку відповідача, даний Висновок є недостовірним та не дійсним для зазначених у ньому цілей.

Відповідно до п. 1 Переліку обмежень у використанні результатів оцінки (с.3 Висновку): "Даний звіт дійсний тільки для зазначених в ньому цілей...". Відповідно до п. 3 Переліку всіх допущень, в межах яких проводиться оцінка (с. 3 Висновку): "Висновки цього дослідження є достовірними при дотриманні наступних умов: ... 3. Дані, що надані оцінювачу в частині умов експлуатації транспортного засобу, наявності або відсутності у нього аварійних та інших пошкоджень до дати оцінки, і інших даних, які використовуються в розрахунках, є достовірними."

Дата оцінки у Висновку 29.12.2018 року, тобто через два дні після зазначеної в позові дати 27.12.2018 р.) пошкодження автомобіля. Окрім того, у п. 3 Висновків (с. 10 Висновку) вказана ринкова вартість автомобіля «Форд Транзит» до моменту ДТП.

Таким чином, Висновок було складено для визначення вартості матеріального збитку задіяного власнику колісного транспортного засобу внаслідок ДТП, що взагалі не відповідає обставинам справи.

Третя особа ОСОБА_2 та його представник Бобовська Л.А. в судове засідання не з`явився, представником подано заяву про розгляд справи за їх відсутності. Також представником третьої особи ОСОБА_2 адвокатом Бобовською Л.А. були надані письмові пояснення з приводу вказаного спору, в яких зазначено, що третя особа - ОСОБА_2 не є працівником відповідача, також не є охоронцем. ОСОБА_2 є працівником ТОВ «ЛABIA КОМПАНІ» та прийнятий на роботу на посаду чергового, що підтверджується наказом ТОВ «ЛABIA КОМПАНІ» від 29.10.2018 р. № 14.

27.12.2018 р. ОСОБА_2 знаходився на своєму робочому місці. До воріт під`їхав автомобіль «Форд Транзит» д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_2 вийшов, щоб відкрити ворота. Ворота складаються із двох половинок. ОСОБА_2 відкрив одну половинку воріт та пішов відкривати іншу. В момент відкриття другої половинки воріт машина рушила. Водій перед виїздом транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_1 , не переконавшись, що стулки воріт зафіксовані та не дочекавшись команди ОСОБА_2 щодо безпеки руху, почав здійснювати рух, що спричинило пошкодження воріт та транспортного засобу. Коли ОСОБА_2 відкрив ворота, водій, не дочекавшись команди чергового, виїхав з воріт. Внаслідок таких дій водія, автомобіль зачепив одну частину воріт, що і стало причиною пошкодження автомобіля та воріт. ОСОБА_2 вважає, що пошкодження автомобіля позивача відбулося саме з вини водія, який перед початком руху не переконався, що це буде безпечним для подальшого руху. ОСОБА_2 , звертає увагу суду, на те, що позивача на місці події взагалі не було. На місці події були лише він та водій автомобіля «Форд Транзит» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 . Свідченням непричетності ОСОБА_2 до події є і те, що поліцією не складалося жодних документів щодо ОСОБА_2 або ТОВ «ЛАВІА КОМПАНІ», у них не відбиралися пояснення в момент виїзду на місце події, а також поліція не викликала ОСОБА_2 для дачі пояснень вже після події. Поліцією також не було встановлено ОСОБА_2 , як особу, яка є винною у пошкодженні автомобіля.

Під час відпрацювання цієї події поліцією, ця подія розглядалася як дорожньо-транспортна подія, в якій водій в`їхав у ворота. До моменту отримання ОСОБА_2 повістки з суду до третьої особи зі сторони позивача, водія чи інших осіб щодо пошкодження автомобіля претензій не було.

Позивач вказує у позовній заяві, що «ворота застрягли» у автомобілі саме через те, що ворота не були зафіксовані і через порив сильного вітру. ОСОБА_2 вважає такий висновок безпідставним, адже автомобіль було пошкоджено не через порив вітру, а через те, що водій почав рух та зачепив частину воріт і саме через це ворота застрягли у автомобілі.

ОСОБА_2 вважає, що свої обов`язки виконував належним чином, положення з охорони праці та техніки безпеки не порушував, а наданий позивачем відеозапис від 21.02.2019 р. та від 13.03.2019 р. підтверджує лише його перебування на його робочому місці, і ніяким чином не підтверджує неналежне виконання третьою особою своїх обов`язків.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить автомобіль «Форд Транзит» д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 (а.с.7).

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що 27 грудня 2018 року належний йому на праві власності автомобіль «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з промислової території, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, отримав пошкодження кабіни та фургону.

З приводу виявлення пошкодження свого автомобіля «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 того ж дня звернувся до Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області, що підтверджується довідкою від 10.01.2019 року № 262 (а.с.35) та висновком ДОП Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ст. лейтенанта поліції Бабченка В.М. (а.с.34).

29 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Клевер Експерт», і надав належний йому на праві власності автомобіль «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 для огляду та оцінки пошкоджень (матеріального збитку).

18 січня 2019 року СОД ТОВ «Клевер Експерт» було надано висновки щодо вартості матеріального збитку транспортного засобу № 756/12-18, відповідно до якого вартість матеріального збитку, з урахуванням фізичного зносу, становить 49 874, 27 грн. (а.с.8-28).

На думку позивача ОСОБА_1 , причиною отримання пошкоджень його автомобілем став той факт, що охоронець (працівник власника території «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» - ОСОБА_2 ), відкривши ворота, не зафіксував їх наявним фіксатором, і внаслідок пориву вітру ворота сильно вдарили по автомобілю.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не є працівником відповідача ПАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч», а є працівником ТОВ «ЛABIA КОМПАНІ» та прийнятий на роботу на посаду чергового, що підтверджується наказом ТОВ «ЛABIA КОМПАНІ» від 29.10.2018 р. № 14 (а.с.122).

30.12.2016 року між ТОВ «ЛABIA КОМПАНІ» та ПАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» було укладено договір про надання послуг з контрольно-пропускного режиму №3, саме згідно умов цього договору у грудні 2018 року чергові, в тому числі і ОСОБА_2 , надавали послуги з контрольно-пропускного режиму на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.88-91, 82).

З копії пояснювальної записки ОСОБА_2 вбачається, що 27.12.2018 року він знаходився на своєму робочому місці. До воріт під`їхав автомобіль «Форд Транзит» д.н.з. НОМЕР_1 . Він вийшов, щоб відкрити ворота. Ворота складаються із двох половинок. Він відкрив одну половинку воріт та пішов відкривати іншу. В момент відкриття другої половинки воріт машина рушила. За кермом був водій ОСОБА_3 , який перед виїздом транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_1 , не переконавшись, що стулки воріт зафіксовані та не дочекавшись його команди щодо безпеки руху, почав здійснювати рух, що спричинило пошкодження воріт та транспортного засобу НОМЕР_1 (а.с.128).

Відповідно до положень ст.1166 ЦК України шкода, заподіяна особі, відшкодувується в повному обсязі іншою особою, яка її заподіяла, лише за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними та шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Суд не знаходить підстав для задоволення позову про відшкодування майнової шкоди, оскільки не встановлено, що саме діями відповідача позивачеві була завдана така шкода.

Посилання позивача на те, що з вини відповідача позивачеві були завдані матеріальні збитки є безпідставними і не можуть бути прийняті судом до уваги, так як не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

На думку суду, в даному випадку джерелом підвищеної небезпеки були не ворота, а автомобіль «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого не переконався в безпечності руху, не дочекався команди третьої особи ОСОБА_2 щодо безпеки руху, внаслідок чого автомобіль і зачепив ворота.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ніяких неправомірних дій відносно позивача не вчиняв, отже між ним і позивачем не виникло жодних правовідносин, які б покладали на відповідача зобов`язання щодо відшкодування шкоди.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , відшкодування судових витрат не здійснюється.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 12, 15, 16, 22, 1166 ЦК України, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 17 липня 2020 року.

Суддя В.В.Журавський