П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2020 року

м. Рівне

Справа № 569/12938/17

Провадження № 22-ц/4815/178/20

Головуючий у Рівненському міському суді

Рівненської області: суддя Бердій М.А.

Рішення суду першої інстанції ухвалено:

о 09 год. 22 хв. 04.11.2019

Повний текст складено: не зазначено

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Бондаренко Н.В., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів "Укрінтереавтосервіс";

представники сторін:

позивача - адвокати Маслюк Олександр Миколайович і Санжаревський Олександр Іванович ;

відповідача - адвокат Найдич Микола Андрійович;

за участі: учасники справи і їх представники не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів "Укрінтеравтосервіс" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 листопада 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів "Укрінтеравтосервіс" про визнання незаконними і скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, наказу про припинення трудового договору та звільнення, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року в суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів "Укрінтеравтосервіс" (далі - УДП "Укрінтеравтосервіс") про визнання незаконними і скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, наказу про припинення трудового договору та звільнення, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Мотивуючи вимоги, в остаточній редакції позову вказував про незаконність наказу генерального директора УДП "Укрінтеравтосервіс" №177 від 06.07.2017 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" щодо оголошення позивачу як директору філії "Рівнеавтотрансервіс" догани; наказу генерального директора УДП "Укрінтеравтосервіс" №178 від 06.07.2017 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" щодо оголошення ОСОБА_1 догани; наказу генерального директора "Укрінтеравтосервіс" №179 від 06.07.2017 щодо оголошення директору філії "Рівнеавтотранссервіс" ОСОБА_1 догани; наказу генерального директора УДП "Укрінтеравтосервіс" №180 від 06.07.2017 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" щодо оголошення позивачу догани; наказу генерального директора УДП "Укрінтеравтосервіс" №181 від 06.07.2017 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" щодо оголошення ОСОБА_1 як директору філії "Рівнеавтотранссервіс" догани; наказу генерального директора УДП "Укрінтеравтосеріс" №182 від 06.07.2017 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" щодо оголошення догани ОСОБА_1 догани; наказу генерального директора УДП "Укрінтеравтосервіс" №183 від 06.07.2017 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" щодо оголошення позивачу догани; наказу генерального директора УДП "Укрінтеравтосервіс" №184 від 06.07.2017 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" щодо оголошення догани ОСОБА_1 .

Не згоден був позивач і з законністю наказу т.в.о. генерального директора УДП "Укрінтеравтосервіс" №233-ВК від 01.08.2017 "Про припинення трудового договору" і звільнення ОСОБА_1 з посади директора філії "Рівнеавтотранссервіс" УДП "Укрінтеравтосервіс" на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. З огляду на незаконність оспорюваних наказів просив їх скасувати, поновивши його на попередньо займаній посаді та стягнувши із відповідача на користь ОСОБА_1 50 074, 35 гривень середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вважаючи оспорювані накази незаконними і такими, що підлягають скасуванню, зазначав про суперечність доган вимогам закону, адже нормами ст. 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину. Також, на думку позивача, наказ т.в.о. генерального директора УДП "Укрінтеравтосервіс" №233-ВК від 01.08.2017 "Про припинення трудового договору" з ОСОБА_1 прийнято з порушенням норм матеріального права, оскільки діяння, за яке його звільнено, було вчинено до накладення на працівника дисциплінарних стягнень.

Оскільки його щомісячний посадовий оклад складав 7 000 гривень, тому час вимушеного прогулу тривав 15 місяців 9 днів, а середній заробіток за цей час - 50 074, 35 гривень.

У поданих запереченнях на позов відповідач стверджував про те, що ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни 26 січня 2017 року, яке було виявлене 19 травня 2017 року, не притягувався. Змістом скоєного правопорушення є укладення з підприємцем ОСОБА_3 правочину, яким із розпорядження роботодавця вибув цілісний майновий комплекс. Вважає дане правопорушення триваючим, позаяк вчинене 26 січня 2017 року і виявлене 19 травня 2017 року.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано незаконним і скасовано наказ генерального директора УДП "Укрінтеравтосервіс" №177 від 06 липня 2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" та оголошення директору філії "Рівнеавтотранссервіс" ОСОБА_1 догани.

Визнано незаконним і скасовано наказ генерального директора УДП "Укрінтеравтосервіс" №178 від 06 липня 2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" та оголошення директору філії "Рівнеавтотранссервіс" ОСОБА_1 догани.

Визнано незаконним і скасовано наказ генерального директора УДП "Укрінтеравтосервіс" №179 від 06 липня 2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" та оголошення директору філії "Рівнеавтотранссервіс" ОСОБА_1 догани.

Визнано незаконним і скасовано наказ генерального директора УДП "Укрінтеравтосервіс" №180 від 06 липня 2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" та оголошення директору філії "Рівнеавтотранссервіс" ОСОБА_1 догани.

Визнано незаконним і скасовано наказ генерального директора УДП "Укрінтеравтосервіс" №181 від 06 липня 2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" та оголошення директору філії "Рівнеавтотранссервіс" ОСОБА_1 догани.

Визнано незаконним і скасовано наказ генерального директора УДП "Укрінтеравтосервіс" №182 від 06 липня 2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" та оголошення директору філії "Рівнеавтотранссервіс" ОСОБА_1 догани.

Визнано незаконним і скасовано наказ генерального директора УДП "Укрінтеравтосервіс" №183 від 06 липня 2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" та оголошення директору філії "Рівнеавтотранссервіс" ОСОБА_1 догани.

Визнано незаконним і скасовано наказ генерального директора УДП "Укрінтеравтосервіс" №184 від 06 липня 2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" та оголошення директору філії "Рівнеавтотранссервіс" Опришку П.В. догани.

Визнано незаконним і скасовано т.в.о. генерального директора УДП "Укрінтеравтосервіс" №233-ВК від 01 серпня 2017 року про припинення трудового договору та звільнення ОСОБА_1 з посади директора філії "Рівнеавтотранссервіс" УДП "Укрінтеравтосервіс" на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора філії "Рівнеавтотранссервіс" УДП "Укрінтеравтосервіс".

Стягнуто із відповідача на користь ОСОБА_1 50 074, 35 гривень середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01 серпня 2017 року по 09 вересня 2018 року.

Рішення суду в частині поновлення на роботі позивача на посаді директора філії "Рівнеавтотранссервіс" УДП "Укрінтеравтосервіс" допущено до негайного виконання.

Стягнуто з УДП "Укрітеравтосервіс" в дохід держави 1 920 гривень судового збору.

На рішення суду відповідачем подано апеляційну скаргу, де покликається на незаконність і необґрунтованість рішення суду, що полягало в неповноті з`ясування обставин, що мають значення для справи, та неправильному застосуванні норм матеріального права.

На її обґрунтування зазначалося про незгоду із твердженнями суду про правомірність правочинів, оскільки їх не було визнано недійсними і тому відповідно до ст. 204 ЦК України вони є правомірними. Такі висновки вважає хибними через укладення правочинів без дотримання передбаченої законом і правовими актами підприємства процедури. Зокрема, порядок передачі державного майна в оренду регулюється Законом України "Про оренду державного та комунального майна", Законом України "Про управління об`єктами державної власності", Положенням про оренду державного майна, яке знаходиться у господарському віданні УДП "Укрінтеравтосервіс", що затверджене Наказом відповідача від 29.03.2016 №68 "Про організацію розгляду питань стосовно оренди державного майна, яке знаходиться в господарському віданні УДП "Укрінтеравтосервіс", статутом підприємства.

Між тим, усупереч викладеним нормативно-правовим актам усі договори укладені позивачем особисто, без відповідного дозволу Міністерства інфраструктури України, без залучення Комісії з розгляду питань оренди державного майна та без залучення Фонду державного майна України (його територіального відділення). Оскільки ним було порушено норми внутрішніх розпорядчих документів по підприємству та положення спеціального законодавства, тому УДП "Укрінтеравтосервіс" правомірно застосовано до ОСОБА_1 заходи дисциплінарного характеру.

Щодо строків накладення дисциплінарних стягнень, то вважає, що суд зробив помилковий висновок про їх пропущення. Так, відповідно до ст. 148 КЗпП України догана застосовується безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. До цього часу не зараховується звільнення працівника від роботи через тимчасову непрацездатність або перебування у відпустці. Оскільки датою виявлення проступків є 19 травня 2017 року, протягом часу з 15 травня 2017 року по 26 травня 2017 року ОСОБА_1 перебував на лікарняному, з 06 червня 2017 року по 06 липня 2017 року - у щорічній відпустці, а з 07 липня 2017 року по 14 липня 2017 року - знову на лікарняному, тому роботодавцем передбачені трудовим законодавством строки для накладення дисциплінарного стягнення пропущено не було.

Окрім того, заявник не погоджувався із твердженнями суду про незаконність наказу УДП "Укрінтеравтосервіс" щодо звільнення позивача з роботи, адже правопорушення, вчинене останнім, виявлено 19 травня 2017 року, однак воно є триваючим, з урахуванням тимчасової непрацездатності і щорічної відпустки ОСОБА_1 строк накладення дисциплінарного стягнення пропущений не був. Вважає, що при розірванні трудового договору підприємством взято до уваги ступінь тяжкості проступку, заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

З наведених міркувань просить рішення суду першої інстанції скасувати, а в задоволенні позову ОСОБА_1 до УДП "Укрінтереавтосервіс" відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив і з доведеності і обґрунтованості позову, оскільки правочини, які було укладено ОСОБА_1 з перевищенням своїх посадових повноважень, заінтересованими особами не оспорювалися і не визнавалися, тобто є правомірними. Тому догани, як дисциплінарне стягнення, що накладені роботодавцем на нього, є незаконними, а відтак накази про це слід скасувати.

Крім того, оспорюваний наказ про звільнення позивача не містить конкретних фактів допущеного невиконання обов`язків працівником, дати їх вчинення, які саме проступки він вчинив після застосування до нього стягнення та коли. Отже, ОСОБА_1 поновлено на попередньо займаній посаді, яка на час вирішення трудового спору ліквідована, однак він з 10 вересня 2018 року працевлаштований на іншому підприємстві.

Проте з такими висновками погодитися не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 травня 2017 року УДП "Укравтоінтерсервіс" було складено Акт проведення позапланової перевірки діяльності філії "Рівнеавтотранссервіс". В ході проведення цієї перевірки встановлено факти неналежного виконання директором зазначеної філії ОСОБА_1 своїх трудових (службових) обов`язків.

В подальшому, 06 липня 2017 року генеральним директором УДП "Укрінтеравтосервіс" видано накази за №№ 177, 178, 179, 180, 181, 182, 183 і 184, якими позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани.

Так, підставами для накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 відповідно до наказу №177 було укладення ним договору підряду від 03 травня 2017 року №03/05/64;

відповідно до наказу №178 - укладення ним договору підряду №07/04/63;

відповідно до наказу №179 - передача ним майна філії "Рівнеавтотранссервіс" (ПАС-38 Рівненська область, АДРЕСА_1 ) в користування третім особам - підприємцю ОСОБА_4 для ведення господарської діяльності у сфері громадського харчування з використанням мобільного блоку, що знаходиться на балансі філії та належить основних фондів;

відповідно до наказу №180 - передача ним майна філії "Рівнеавтотранссервіс" (приміщення ПАС-26) в користування третім особам - підприємцю ОСОБА_5 для ведення господарської діяльності (послуги громадського харчування (кафе), продаж продовольчих товарів);

відповідно до наказу №181 - дозвіл розміщення на території ПАС-38 стаціонарного рухомого майна третьої особи - підприємця ОСОБА_4 для ведення господарської діяльності;

відповідно до наказу №182 - передача ним майна філії "Рівнеавтотранссервіс" (майнового комплексу, мобільного блоку, стаціонарно розміщеного на території ПАС-26) в користування третім особам - підприємцю ОСОБА_6 для ведення господарської діяльності (послуг шиномонтажу);

відповідно до наказу №183 передача ним майна філії "Рівнеавтотранссервіс" (нерухомого майна, будівлі навчально-випробувальної лабораторії) в користування третім особам - підприємцю ОСОБА_7 для ведення господарської діяльності (надання послуг шиномонтажу);

відповідно до наказу №184 - укладення ним договору доручення та співпрацю з 01 лютого 2015 року №20 (58).

Дані накази містять застереження, що у разі перебування директора філії "Рівнеавтотрансервіс" на лікарняному чи у відпустці наказ набирає чинності в перший день його виходу на роботу.

На вимогу генерального директора УДП "Укрінтеравтосервіс", оформлену розпорядженням №62 від 02 червня 2017 року, ОСОБА_1 06 червня 2017 року було дано письмові пояснення з приводу фактів передачі майна підприємства в оренду чи користування.

Щодо твердження суду про пропущення роботодавцем місячного строку з дня виявлення проступку для застосування дисциплінарної відповідальності, то колегія суддів з цим не згодна.

Згідно з ч. 1 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Між тим, протягом часу з 15 травня 2017 року по 26 травня 2017 року ОСОБА_1 перебував на лікарняному (лікарняний лист серії АЖД 993093). З 06 червня 2017 року по 06 липня 2017 року протягом тридцяти календарних днів (останній день відпустки - 05 липня 2017 року) він знаходився у щорічній відпустці, а з 07 липня 2017 року по 14 липня 2017 року - теж знаходився у стані тимчасової непрацездатності (лікарняний лист серії АГФ 783224).

Оскільки проступки було виявлено роботодавцем 19 травня 2017 року, тому накладення дисциплінарних стягнень 06 липня 2017 року не свідчать про пропуск місячного строку, передбаченого ст. 148 КЗпП України.

Крім цього, як вказують Загальні положення Статуту УДП "Укрінтеравтосервіс", відповідач заснований на державній власності, є державним унітарним підприємством і діє як державне комерційне підприємство, та належить до сфери управління Міністерства інфраструктури України (Уповноважений орган управління).

Підприємство здійснює свою діяльність на основі і відповідно до законодавства України, актів Уповноваженого органу управління та Статуту (підпункт 3.2 п. 3 Статуту).

Майно підприємства є державною власністю і належить йому на праві господарського відання. Здійснюючи право господарського відання, підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном, закріпленим за ним, за погодженням з Уповноваженим органом управління, вчиняючи щодо нього будь-які дії, що не суперечать законодавству та цьому Статуту (підпункт 5.2 п. 5 Статуту).

Підприємство має право відчужувати, здавати в оренду, заставу, спільну діяльність тощо закріплене за ним майно, що належить до основних фондів відповідно до чинного законодавства та за погодженням з Уповноваженим органом управління, тобто Міністерством інфраструктури України (підпункт 5.5 п. 5 Статуту).

Відповідно до пункту 30 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" уповноваженні органи управління відповідно до покладених на них завдань, з-поміж іншого, надають орендодавцям об`єктів державної власності згоду на оренду державного майна і пропозиції щодо умов договору оренди, які мають забезпечувати ефективне використання орендованого майна та здійснення на орендованих підприємствах технічної політики в контексті завдань галузі.

Частиною другою ст. 52 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері управління об`єктами державної власності, виконує функції органу управління стосовно об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління.

Таким відомством відповідно до пункту 4.1.56 Положення про Міністерство інфраструктури України, що затверджене Указом Президента України від 12.05.2011 №581/2011, саме це Міністерство виконує у межах повноважень інші функції з управління об`єктами державної власності, що належать до сфери його управління.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" орендодавцем при цьому виступає Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва.

При цьому пунктами 2.5, 4.1 Посадової інструкції директора філії "Рівнеавтотранссервіс" зобов`язано позивача дотримуватися вимог чинного законодавства і нормативно-правових документів, вживати заходи, спрямовані на недопущення правопорушень, їх попередження та профілактику. Він несе відповідальність несе відповідальність за невиконання та неналежне виконання своїх посадових обов`язків, несе персональну (дисциплінарну) відповідальність за недотримання вимог чинного законодавства в процесі керівництва філії та недотримання вимог Статуту підприємства, Положення про філію та посадової інструкції.

Отже, ОСОБА_1 усупереч своїм службовим повноваженням та обов`язкам, без відповідного дозволу Міністерства інфраструктури України, без залучення Комісії з розгляду питань оренди державного майна та без залучення територіального відділення Фонду державного майна, уклав договори, за умовами яких передав третім особам в оренду (користування) майно, яке належить УДП "Укрінтеравтосервіс".

Приходячи до висновку про правильність притягнення до дисциплінарної відповідальності, колегія суддів також бере до уваги, що сам по собі факт правомірності правочинів, укладених позивачем з третіми особами, очевидно не свідчить про незаконність накладення на нього дисциплінарних стягнень.

Тому притягнення до дисциплінарної відповідальності за кожним із оспорюваних наказів відповідача проведено в межах вимог закону та з урахуванням обставин справи, а відтак підстав для їх скасування як незаконних у суду не було.

Разом з тим, правильними є висновки суду про те, що оспорюваний наказ щодо звільнення позивача прийнято з порушеннням вимог закону та обставин справи.

Так, статтею 147 КЗпП України передбачена можливість застосування до працівника за порушення трудової дисципліни тільки одного з таких заходів стягнення:

1.)догана;

2.)звільнення.

Згідно зі ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом зокрема у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

З роз`яснень, даних Пленумом Верховного Суду України у пункті 23 своєї постанови №9 від 06.11.1992 "Про практику розгляду судами трудових спорів" (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України №4 (v0004700-94) від 01.04.94, №18 (v0018700-95) від 26.10.95, №15 (v0015700-98) від 25.05.98), вбачається, що за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року.

Між тим, наказ №233-ВК від 01 серпня 2017 року "Про припинення трудового договору" містить вказівку про звільнення позивача з посади дати прийняття наказу або з першого робочого дня у разі перебування його на лікарняному, причину для розірвання трудових відносин - за систематичне невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення згідно з п. 3 ст. 40 КЗпП України. Також зазначено підставу для звільнення - Акт проведення позапланової перевірки діяльності філії "Рівнеавтотранссервіс" від 19.05.2017; наказ УДП "Укрінтеравтосервіс" від 06.07.2017 №177; наказ УДП "Укрінтеравтосервіс" №178 від 06 липня 2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності"; наказ УДП "Укрінтеравтосервіс" №178 від 06 липня 2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності"; наказ УДП "Укрінтеравтосервіс" №179 від 06 липня 2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності"; наказ УДП "Укрінтеравтосервіс" №180 від 06 липня 2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності"; наказ УДП "Укрінтеравтосервіс" №181 від 06 липня 2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності"; наказ УДП "Укрінтеравтосервіс" №182 від 06 липня 2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності"; наказ УДП "Укрінтеравтосервіс" №183 від 06 липня 2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності"; наказ УДП "Укрінтеравтосервіс" №184 від 06 липня 2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності"; лист Міністерства інфраструктури України від 24.07.2017 №7160/10/10-17 щодо погодження звільнення ОСОБА_1 .

Однак оспорюваний наказ не містить жодного посилання на факт вчинення дисциплінарного проступку, за який звільнено позивача. Тобто самі по собі твердження роботодавця про накладення восьми доган на працівника за вісім випадків порушення трудової дисципліни в будь-якому разі не можуть бути самостійною підставою для звільнення ОСОБА_1 як вжитого заходу дисциплінарного стягнення, а могли бути лише передумовою для застосування положень п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за наявності конкретних обставин.

Стаття 61 Конституції України забороняє повторне притягнення особи до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Тому оскаржуване рішення в цій частині є законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, в тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник, повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не біль як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не звини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Оскільки у вересні 2018 року посаду керівника філії "Рівнеавтотранссервіс" було ліквідовано, тобто її вже не існує, тому висновки суду про поновлення ОСОБА_1 на попередній роботі є помилковими через неможливість вчинення таких дій. Тобто оскаржуване рішення в цій частині необхідно скасувати, а в задоволенні вимоги - відмовити. Отже, так само підлягає скасуванню і рішення щодо негайного поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Разом з тим, присуджений судом середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 50 074, 35 гривень (час вимушеного прогулу склав 15 місяців 9 днів; середньоденна заробітна плата - 299, 16 гривень; 48 399 гривень за час із серпня 2017 року по серпень 2018 року + 1 675, 35 гривень за вересень 2018 року) обчислено з урахуванням вимог закону та обставин справи, а тому рішення суду в цій частині слід залишити без змін.

Спонуканнями для часткового скасування оскаржуваного рішення і ухвалення в цій частині нового - про відмову ОСОБА_1 в позові відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

На підставі ст. 61 Конституції України, п. 3 ч. 1 ст. 40, ст.ст. 147-149, 235 КЗпП України, керуючись ст. ст. 368, 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів "Укрінтеравтосервіс" задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 листопада 2019 року скасувати в частині визнання незаконними і скасування наказів Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів "Укрінтеравтосервіс" від 06 липня 2017 року №№177, 178, 179, 180, 181, 182, 183, 184 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності"; в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді директора філії "Рівнеавтотрнассервіс" Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів "Укрінтеравтосервіс" та в частині негайного виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі.

ОСОБА_1 відмовити в задоволенні позову до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів "Укрінтеравтосервіс" про визнання незаконними і скасування наказів від 06 липня 2017 року №№177, 178, 179, 180, 181, 182, 183, 184 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" та про поновлення на роботі.

В решті рішення суду першої інстанції (про визнання незаконним і скасування наказу Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів "Укрінтеравтосервіс" №233-ВК від 01 серпня 2017 року "Про припинення трудового договору" та про стягнення 50 074, 35 гривень середнього заробітку за час вимушеного прогулу) залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 22.07.2020

Головуючий : С.В. Хилевич

Судді: Н.В.Бондаренко

С.С.Шимків