Справа № 144/924/18
Провадження № 2/144/142/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2020 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - Германа О.С.,

секретаря - Пігулі А.А.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Дудіна Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Теплик справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказала, що уклала шлюб з ОСОБА_2 в Бджілянській сільській раді Теплицького району Вінницької області 25.11.1995 року, 14.04.2017 року шлюб між ними розірвано, від спільного шлюбу народився син - ОСОБА_2 , який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні та вихованні, домовленості між позивачем та відповідачем, щодо участі останнього в утриманні дитини рівною мірою не досягнуто, позивач не працює та не має доходів, відповідач є інвалідом і отримує пенсію, тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки від (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до йогоповноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що відповідач добровільно на утримання сина коштів не надає, тому вона була змушена звернутися до суду. Вказала, що син ОСОБА_4 проживає з бабусею, вона проживає по сусідству і постійно приходить до сина, щоб допомогти йому по господарству, надає йому матеріальну допомогу, оплачує навчання та купує всі необхідні речі. Відповідно до ст.179 ЦПК України подала до суду відзив, відповідно до якого вказала, що її син ОСОБА_5 з вересня 2018 року навчається у Вінницькому коледжі будівництва та архітектури Київського національного університету будівництва та архітектури, за навчання позивач має сплатити кошти в сумі 56800 гривень, син зареєстрований та проживає в гуртожитку коледжу, на протязі 2018-2019 року син один раз на місяць і на один день приїздив в с. Бджільна в будинок її матері, де вона йому готувала їжу, кошти для придбання продуктів позивач надсилала своїй матері з Польщі, де перебувала на роботі, також син постійно відвідував її спільну з відповідачем дочку ОСОБА_6 , як проживає в м. Вінниця і вона забезпечувала сина одяг та їжею за кошти, які позивач відсилала їй з Польщі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання заперечував проти позовних вимог, пояснив, що син проживає з бабусею, мати дитини проживає окремо, він надає йому матеріальну допомогу та вирішує всі його побутові проблеми. Подав до суду відповідно до ст. 178 ЦПК України відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що він є інвалідом ІІІ групи, учасником бойових дій, перебуває на обліку у сімейного лікаря з приводу післяопераційного гіпотеріозу, важка форма, стадія медикаментозної субкомпенсації, також відповідач з 17.06.2017 року уклав шлюб з ОСОБА_7 та створив багатодітну сім`ю. Вказує, що найголовніше те що син ОСОБА_4 вже тривалий період не проживає з матір`ю та не знаходиться на її повному матеріальному утриманні, син проживає з бабусею, яка доглядає за ним та готує їжу. Відповідач щомісяця дає сину кишенькові гроші в межах 1000 гривень та купує необхідні речі.

Представник відповідача - адвокат Дудін Л.В. в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив суд відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що дитина не проживає з позивачем.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що на даний час він проживає з бабусею в АДРЕСА_1 , останні два роки в період з вересня по червень проживає в гуртожитку в м. Вінниці, оскільки навчається на стаціонарній формі навчання, мати з ним не проживає, вона проживає на іншій вулиці в с. Бджільна. Вказує, що йому надають матеріальну допомогу і мати і батько, мати оплачує навчання, батько купує необхідні речі.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 (а.с.5). Дитина проживає в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Бджілянської сільської ради №729 від 15.07.2018. Позивач не проживає з дитиною, згідно її пояснень вона проживає в АДРЕСА_2 .

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що дитина не проживає з позивачем, кошти на утримання дитини надають обоє батьків, вважаю, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судові витрати стягнути згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 180, 181 СК України, ст.ст. 4, 12, 19, 81, 141, 206, 259, 263, 265, 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити повністю.

Судові витрати в сумі 704 грн. 80 коп. компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя