Справа №265/4510/20
Провадження №2/265/1344/20
У Х В А Л А

14 липня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Костромітіна О. О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И Л А:

10 липня 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Башкірова Юлія Гнатівна,звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №2314, та визначити постійне місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком за адресою АДРЕСА_1 .

Разом з позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову та визначити тимчасове місця проживання його дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_1 разом із ним за адресою АДРЕСА_2 до набрання рішення суду про визначення місця проживання дітей законної сили. Крім того в заяві зазначено, що не цей час діти проживають разом із ним за адресою його батьків по АДРЕСА_2 , донька ОСОБА_4 тривалий час проживає з його матір`ю, яка її водить до школи, гуляє з нею та займається, щоб дитина була розвинена як інтелектуально так і фізично. Дружина не працює, він їй допомагає матеріально, однак вона має намір переїхати до Київської області разом з дітьми.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України суддя розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суддя дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В керівних роз`ясненнях Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12. 2006 року зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно

виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати

особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття певних заходів, передбачених ч. 1 ст. 150 ЦПК,утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Оскільки у змісті заяви про забезпечення позову заявником зазначено, що діти проживають разом із ним, про які-небудь дії з боку відповідачки, щодо повернення їй дітей та щодо проживання дітей з нею у заяві не зазначено, тому суддя дійшла висновку, що заявником не надано доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. А посилання на те, що дружина має намір виїхати за межі м. Маріуполя не підтверджується ані матеріалами позову, ані матеріалами заяви про забезпечення позову, внаслідок чого суддя відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Крім того суддя зазначає, що предметом заявленого ОСОБА_1 позову є визначення місця проживання дітей за місцем проживання батька. Задоволення заяви про забезпечення позову шляхом тимчасового визначення місця проживання дитини з позивачем уявлятиме собою вирішення цивільно-правового спору по суті без судового розгляду та ухвалення у встановленому законом порядку судового рішення, що недопустимо в межах діючого Цивільного процесуального кодексу України, що є також підставою для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом визначення тимчасового місця проживання його дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_1 разом із ним за адресою АДРЕСА_2 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О.Костромітіна