Постанова

Іменем України

02 липня 2020 року

м. Київ

справа № 711/3656/18-ц

провадження № 61-16899св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач (за первісним та зустрічним позовами) - ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс», державний реєстратор Виконавчого комітету Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області Сафроненко Володимир Адольфович, приватне підприємство «Болід», державний реєстратор виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Цьопа Богдан Анатолійович, департамент організаційного забезпечення Черкаської міської ради,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватне підприємство «Зрюкін», приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Грушицька Віталіна Віталіївна, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , фізична особа-підприємець ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 травня 2019 року у складі судді Пироженко В. Д. та постанову Черкаського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року у складі колегії суддів: Єльцова В. О., Бородійчука В. Г., Нерушак Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватне підприємство «Болід», приватне підприємство «Зрюкін», про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він згідно договору купівлі-продажу від 20 лютого 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 379, придбав у власність нежитлові приміщення першого поверху № 1, з № 5 по № 10 , приміщення підвалу з № 1-1 по № 1-10, сходові клітинки № І, II літ. «А-5», загальною площею 425,4 кв. м, що розташовані за адресою АДРЕСА_2 та на які за ним 03 січня 2013 року зареєстровано право власності. Належне йому право власності на нерухомість він неодноразово захищав у судових органах.

30 листопада 2016 року йому стало відомо, що державним реєстратором Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради Великою О. В. прийнято рішення за індексним номером 3262854 про реєстрацію права власності на нежитлові приміщення 1-го поверху з № 1 по № 10, приміщення підвалу з № 1-1 по № 1- 10, з № 2-1 по № 2-5 сходові клітинки № І, II літ. «А-5», загальною площею 500,1 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 за ПП « Болід ». Вважаючи, що вказаним рішення фактично здійснено подвійну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення ще за однією особою, ним було оскаржено дії державного реєстратора до суду.

Постановою Соснівського районного суду міста Черкаси від 30 березня 2017 року визнано протиправним і скасовано рішення державного реєстратора Великої О. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 3262854 від 30 листопада 2016 року, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності № 17720356 від 13 жовтня 2016 року; зобов`язано державного реєстратора Велику О. В. скасувати в Державному реєстрі прав на нерухоме майно запис про право власності № 17720356 від 13 жовтня 2016 року, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 3262854 від 30 листопада 2016 року. Приймаючи вказану постанову, судом було встановлено, що невиконання державним реєстратором обов`язків, передбачених Законом, обумовило фактичну подвійну реєстрацію права власності ПП «Болід» на 425,4 кв. м по АДРЕСА_3 , на який не була припинена реєстрація права власності позивача під іншим номером 29/3, внаслідок чого істотно порушені його законні права та інтереси як власника нерухомого майна.

Під час апеляційного оскарження постанови суду особою, яка не брала участі у справі - ОСОБА_2 , йому стало відомо, що між ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» та ОСОБА_2 було укладено договір від 14 квітня 2016 року про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобов`язанні) № 140-К та договір від 14 квітня 2016 року про відступлення права вимоги за договором іпотеки, внаслідок чого ОСОБА_2 набув прав іпотекодержателя на нерухоме майно: приміщень першого поверху з № 1 по № 10 , приміщення підвалу з № 1 по № 15 , загальною площею 429,7 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 .

Вказував, що 21 березня 2006 року між ТОВ КБ «Західінкомбанк» та виробничо-комерційною фірмою «Зрюкін» (далі - ВКФ «Зрюкін») було укладено кредитний договір № 4-ЮО, відповідно до якого банк надав грошові кошти ВКФ «Зрюкін» в розмірі 1 780 000 грн на строк з 21 березня 2006 року по 21 березня 2011 року для поповнення обігових коштів, а ВКФ «Зрюкін» зобов`язувався повернути кредит, сплатити 18 % річних, комісійну винагороду за видачу кредиту в розмірі 1 % від суми кредиту на умовах, передбачених договором.

Під час дії договору між ТОВ КБ «Західінкомбанк» та ПП «Зрюкін», яке є правонаступником ВКФ «Зрюкін», було укладено додаткові угоди до кредитного договору, відповідно до яких сторони збільшили ліміти кредитування у розмірах 2 050 000 грн, 3 520 000 грн, та 4 020 000 грн.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ТОВ КБ «Західінкомбанк» та ПП «Болід» було укладено договір № 4- ЮО/ІР застави нерухомого майна (іпотека) від 21 березня 2006 року. Предметом вказаного договору іпотеки є нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення (частина 1-го поверху приміщення з №1 по №10 та частина приміщення підвалу з № 1 по № 15 ), загальною площею 429,7 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

14 квітня 2016 року між ПАТ Західінкомбанк (первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги № 31/03-02 (про заміну кредитора у зобов`язанні), за умовами якого до ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» перейшло право вимоги, яке належало первісному кредитору за укладеним між останнім та ПП «Зрюкін» кредитним договором № 4-ЮО від 21 березня 2006 року.

Також між указаними особами був укладений договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до якого ПАТ «Західінкомбанк», як первісний іпотекодержатель, відступає ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс», як новому іпотекодержателю, право вимоги за договором № 4-ЮО/ІР застави нерухомого майна (іпотека) від 21 березня 2006 року стосовно наступного майна, а саме: нежитлового приміщення (частина 1-го поверху прим, з № 1 по № 10 та частина приміщення підвалу № 1 по № 15 ), що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 429,7 кв. м.

Того ж дня між ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» та ОСОБА_2 було укладено договір про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобов`язанні) № 140-К та договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до якого первісний іпотекодержатель відступає новому іпотекодержателю права вимоги за договором іпотеки стосовно наступного майна, а саме: нежитлового приміщення (частина 1-го поверху, приміщення з № 1 по № 10 та частина приміщень підвалу № 1 по № 15 ), що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 429,7 кв. м.

Посилався на те, що на час укладення оспорюваного договору ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» повинно було мати статус фінансової установи та ліцензію по наданню послуг з факторингу, а ОСОБА_2 , укладаючи оспорювані договори в якості клієнта, повинен був мати статус фізичної особи-підприємця відповідно до статті 1079 ЦК України.

Разом з тим, договір від 14 квітня 2016 року про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобов`язанні) № 140-К ОСОБА_2 уклав в якості клієнта, не маючи статусу фізичної особи-підприємця, а ТОВ «ФК «Нексджен Фінанс» надало фінансові послуги, не маючи ліцензії на здійснення послуг з факторингу, тобто в порушення правил, що регулюють інститут фінансових послуг.

Вважав, що договори від 14 квітня 2016 року про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобов`язанні) та про відступлення права вимоги за договором іпотеки укладені між ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» та ОСОБА_2 з порушенням вимог закону та підлягають визнанню недійсними.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив суд: визнати недійсним договір про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобов`язанні) № 140-К від 14 квітня 2016 року, укладений між ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» та ОСОБА_2 , та визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 14 квітня 2016 року, укладений між ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» та ОСОБА_2 ; скасувати рішення приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Грушицької В. В. про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 29252296 від 14 квітня 2016 року щодо заміни Іпотекодержателя нерухомого майна на ОСОБА_2 .

У червні 2018 року ОСОБА_2 пред`явив позов до ОСОБА_1 , державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс», про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні майном, приведення у відповідність вимог щодо скасування запису про державну реєстрацію.

Позовна заява обґрунтована тим, що 21 березня 2006 року укладено кредитний договір № 4-ЮО між ПП «Зрюкін» та ПАТ «Західінкомбанк». У цей же день з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «Західінкомбанк» та ПП «Болід» № 4-ЮО/ІР укладено договір застави нерухомого майна (іпотеки), за умовами якого предметом іпотеки є нерухоме майно: нежиле приміщення (частина 1-го поверху приміщення з № 1 по № 10 та частина приміщення підвалу з № 1 по № 15 ), загальною площею 429,7 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

14 квітня 2016 року ПАТ «Західінкомбанк» та ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» укладено договір про відступлення права іпотеки, згідно якого до останнього перейшли права іпотекодержателя нерухомого майна, а саме: належних ПП «Болід» нежитлових приміщень 1-го поверху з № 1 по № 10, приміщення підвалу з № 1 по № 15 , загальною площею 429,7 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

У цей же день між ним та ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, внаслідок укладення якого він набув прав іпотекодержателя наведеного майна.

На підставі рішення № 29252296 від 14 квітня 2016 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Грушицькою В. В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про те, що він є іпотекодержателем наведеного нерухомого майна. Таким чином, до нього перейшло також право вимоги за кредитним договором від 21 березня 2006 року № 4-ЮО, укладеним між ПП «Зрюкін» та ПАТ «Західінкомбанк».

12 червня 2018 року державним реєстратором на підставі іпотечного договору та всіх доданих необхідних документів зареєстровано за ним право власності на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , площею 429,7 кв. м, розмір частки 43/50.

Вказував, що він, як власник майна, позбавлений можливості користування своїм майном в результаті незаконних дій ОСОБА_1 , який оспорює та не визнає його право власності на вказане майно, а також здав майно в оренду двом фізичним особам-підприємцям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які в даний час його займають.

15 червня 2018 року шляхом отримання інформаційної довідки з державного реєстру речових прав ним отримано інформацію, що в реєстрі міститься запис про об`єкт нерухомого майна 101 за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого зазначено ОСОБА_1

10 січня 2017 року ОСОБА_1 подавав до Соснівського районного суду м. Черкаси адміністративний позов, в якому зазначав, що він є власником нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 20 лютого 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 379. Також в позовній заяві він зазначав, що 30 січня 2016 рокудержавним реєстратором було зареєстровано право власності за ПП«Болід» на нежитлові приміщення першого поверху та підвалу загальною площею 425,4 кв. м тільки за адресою: АДРЕСА_3 .

Вказував, що державний реєстратор фактично повторно зареєстрував право власності на нежитлові приміщення на іншу особу, чим грубо порушив його право власності на майно.

Причиною таких дій ОСОБА_1 є те, що в 2010 році невстановленими особами шляхом вчинення злочинних шахрайський дій було виготовлено технічну документацію на нерухомість під неіснуючим номером будинку АДРЕСА_2 . Внаслідок кількох перепродажів кінцевим власником нерухомості по АДРЕСА_2 рахується ОСОБА_1 , який і зареєстрований в Державному реєстрі речових прав, незважаючи на те, що такого номера будинку з такою площею у м. Черкаси не існує. Всі шахрайські дії з нерухомістю вчинялися протягом 2008-2017 років без відому іпотекодержателя майна по АДРЕСА_3 .

Вказував, що рішенням господарського суду Черкаської області від 12 березня 2015 року визнано недійсним один із системи незаконних договорів купівлі-продажу нерухомості по АДРЕСА_2 . Підставами незаконності договору стало встановлення судом фактів підробки рішення Черкаської міськради про присвоєння номера 29/3 будинку по АДРЕСА_3 , підробки судового рішення, підробки ухвали суду, підробки печатки суду, підробки підпису судді в рішенні та ухвалі. За вказаними фактами СУ УМВС України в Черкаській області порушено кримінальну справу за № 6 та за постановою слідчого від 11 травня 2012 року проведено із КП «ЧООБТІ» виїмку матеріалів інвентаризаційної справи по даному будинку 01 червня 2012 року.

Зазначав, що з дня вступу в законну силу вказаного рішення Господарського суду Черкаської області від 12 березня 2015 року ОСОБА_1 не є власником майна, але вважає себе таким і не визнає його право на це ж майно, незаконно ним розпоряджається.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив суд: визнати за ним право власності на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , розмір частки 43/50, площею 429,7 кв. м, яке зареєстроване 12 червня 2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41552290 від 12 червня 2018 року; усунути перешкоди в користуванні майном шляхом встановлення ОСОБА_1 строку в один день на звільнення безпідставно зайнятих нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 з дня набрання рішенням суду законної сили; скасувати запис про державну реєстрацію прав від 01 вересня 2016 року № 16180430 щодо об`єкта нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, адреса: АДРЕСА_2 , внесеного у реєстр реєстратором Цьопою Б. А.

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , державного реєстратора виконавчого комітету Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області Сафроненка В. А., треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ПП «Болід», ПП «Зрюкін», про визнання незаконним та скасування рішення про реєстрацію прав власності.

Позовна заява обґрунтована тим, що згідно договору купівлі-продажу від 20 лютого 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 379, ним придбано у власність нежитлові приміщення першого поверху № 1, з № 5 по № 10 , приміщення підвалу з № 1-1 по № 1-10, сходової клітинки № І, II літ. «А-5», загальною площею 425,4 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано за ним 03 січня 2013 року.

Ознайомившись зі змістом первісного позову ОСОБА_2 та доданих до нього документів, йому стало відомо, що 12 червня 2018 року державним реєстратором виконавчого комітету Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області Сафроненком В. А. прийнято рішення за індексним номером 41552290, яким зареєстровано за ОСОБА_2 право власності на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , площею 429,7 кв. м, розмір частки 43/50.

Крім того, з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна йому також стало відомо, що вказаним державним реєстратором Сафроненко В. А. прийнято рішення за індексним номером 41620753, яким на указані нежитлові приміщення зареєстровано право спільної часткової власності також за ПП «Болід», розмір частки 7/50.

Зазначав, що вказані дії державного реєстратора та інших осіб вважає незаконними, оскільки на час реєстрації права власності на спірні нежитлові приміщення за ОСОБА_2 та ПП «Болід» в реєстрі обтяжень був зареєстрований арешт спірного нерухомої майна на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37907765 від 02 листопада 2017 року, прийнятого на виконання ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 жовтня 2017 року у справі № 712/13161/17к.

Вказані обтяження встановлено в інтересах СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, у провадженні якого знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000445 від 13 червня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 358 КК України.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2017 року скасовано арешт, накладений ухвалою суду від 26 жовтня 2017 року, на нежитлові приміщення (літ. А-5) 1-го поверху № 1, з № 5 по № 10 (площею 207,1 кв. м), приміщення підвалу з № 1-1 по № 1-10 (площею 202,1 кв. м), сходові клітинки № І, II (площею 16,2 кв. м), разом загальною площею 425,4 кв. м, що розташовані по АДРЕСА_2 .

30 листопада 2016 року державним реєстратором Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради Великою О. В. прийнято рішення за індексним номером 3262854 про реєстрацію права власності на нежитлові приміщення I-го поверху з № 1 по № 10, приміщення підвалу з № 1-1 по № 1-10, з № 2-1 по № 2-5 сходові клітинки № І, II літ. «А-5», загальною площею 500,1 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 за ПП « Болід ». Однак постановою Соснівського районного суду міста Черкаси від 30 березня 2017 року у справі № 712/436/17а, яка набрала законної сили, визнано протиправним і скасовано зазначене рішення державного реєстратора Великої О. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 3262854 від 30 листопада 2016 року, та зобов`язано державного реєстратора Велику О. В. скасувати в Державному реєстрі прав на нерухоме майно запис про право власності 17720356 від 13 жовтня 2016 року, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 3262854 від 30 листопада 2016 року. Дане рішення суду державним реєстратором було виконано, право власності за ПП «Болід» - скасовано.

Таким чином, вказував, що станом на 12 червня 2018 року за ПП «Болід» зареєстровано право власності лише на 74,7 кв. м спірних нежитлових приміщень, що унеможливлювало перехід права власності на нежитлові приміщення площею 429,7 кв. м до ОСОБА_2 на підставі іпотечного договору та внесених змін до нього, які передбачали передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання за кредитним договором.

Враховуючи наведене, з урахуванням збільшення позовних вимог просив суд: визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області Сафроненка В. А. від 06 червня 2018 року, індексний номер 41540277 щодо реєстрації права власності на нежитлові приміщення І-го поверху з № 1 по № 10, приміщення підвалу з № 1-1 по № 1-10, з № 2-5, сходові клітинки № І, ІІ літ «А-5», загальною площею 500,1 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 за ПП « Болід »; визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області Сафроненко В. А. від 12 червня 2018 року, індексний номер 41552290 щодо реєстрації права власності на нежитлові приміщення І-го поверху з № 1 по № 10, приміщення підвалу з № 1-1 по № 1-10, з № 2-5, сходові клітинки № І, II літ. «А-5», загальною площею 500,1 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_2 , розмір частки 43/50; визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області Сафроненко Володимира Адольфовича від 15 червня 2018 року, індексний номер 41620753 щодо реєстрації права власності на нежитлові приміщення І-го поверху з № 1 по № 10, приміщення підвалу з № 1-1 по № 1-10, з № 2-5, сходові клітинки № І, II літ. «А-5», загальною площею 500,1 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 за ПП «Болід », розмір частки 7/50.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2018 року позовні вимоги за вищевказаними позовами обєднано в одне провадження.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року, позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення. Позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на нежитлові приміщення, що знаходяться по АДРЕСА_3 , розмір частки 43/50, площею 429.7 кв. м, яке зареєстровано 12 червня 2018 року, реєстраційний номер 101 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 12 червня 2018 року.

Усунуто перешкоди в користуванні майном шляхом зобов`язання ОСОБА_1 звільнити зайняті приміщення по АДРЕСА_3 після набрання рішенням суду законної сили.

Скасовано рішення про державну реєстрацію права власності щодо об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер 101 по АДРЕСА_2 , внесеного у державний реєстр реєстратором, та скасовано запис від 01 вересня 2016 року про державну реєстрацію нерухомого майн.а реєстраційний номер 101 по АДРЕСА_2 із закриттям розподілу.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовано тим, що оскільки судовими рішеннями встановлено факт фальсифікації правовстановлюючих документів та відсутність у ОСОБА_1 будь-яких прав на майно по АДРЕСА_3 , то він не є особою, права якої порушено оскаржуваними договорами чи діями посадових осіб щодо майна за вказаною адресою, а задоволення будь-якої його позовної вимоги не тягне за собою встановлення, зміни чи припинення його прав. Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що ОСОБА_1 не є особою, яка в розумінні положень статті 4 ЦПК України має право на звернення до суду за судовим захистом прав на вказане майно та на підставі статті 15 ЦК України може вимагати захисту порушеного права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суди виходили із того, що, оскільки ОСОБА_1 не набув права власності на майно по АДРЕСА_3 , проте чинить перешкоди у користуванню цим майном його власнику та здає його третім особам в оренду, відновлення порушених прав ОСОБА_2 в такому випадку слід проводити передбаченим законом способом. Враховуючи те, що ОСОБА_1 оспорює право власності ОСОБА_2 на нежитлові приміщення по АДРЕСА_3 , розмір частки 43/50, площею 429,7 кв. м, суди дійшли висновку про визнання за ОСОБА_2 права власності на вказані нежитлові приміщення. Підтвердження права власності ОСОБА_2 на майно необхідне йому не для пред'явлення ОСОБА_1 , якому відомо, хто є власником вказаного майна, а для пред'явлення третім особам та правоохоронним органам.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У вересні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верхового Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .

Ухвалою Верховного Суду від 16 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

У жовтні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 червня 2020 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що набуття ОСОБА_2 спочатку права іпотекодержателя, а потім і права власності на нерухоме майно по АДРЕСА_3 створює йому перешкоди у користуванні цим самим нерухомим майном, зареєстрованим лише за іншим номером, тобто по АДРЕСА_2 . Таким чином, вважає, що його позовні вимоги щодо визнання недійсними договору відступлення права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки є обґрунтованими. Зазначає, що оскаржувані ним договори є договорами факторингу, а не цесії.

Також посилається на те, що він є добросовісним набувачем нерухомого майна, оскільки ПП «Болід», правонаступником якого є ОСОБА_2 , добровільно, з власної волі, за кошти відчужило йому майно.

Крім того, вказує, що висновки судів про те, що державним реєстратором було перенесено дані про власність ПП «Болід» із реєстру ЧОБТІ до Державного реєстру без будь-яких змін у назвах, площах та правовласників, є такими, що не відповідають дійсності та спростовуються наявними у справі доказами.

Зазначає, що за наявності зареєстрованих арештів на нерухоме майно державним реєстратором Сафроненком В. А. проведено державну реєстрацію переходу права власності від ПП «Болід» до ОСОБА_2 , що є неприпустимим.

Вказані, а також інші доводи касаційної скарги ідентичні доводам, які були викладені заявником у апеляційній скарзі на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 травня 2019 року.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У жовтні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 від ОСОБА_2 , у якому вказано, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Спірні нежитлові приміщення по АДРЕСА_3 перебували у власності Черкаської міської ради, за рішенням якої на початку 2000-х років вони були продані ЗАТ «Хрещатик».

10 липня 2002 року між ЗАТ «Хрещатик» та приватною фірмою «Стагл» (далі - ПФ «Стагл») було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення по АДРЕСА_3 .

Відповідно до договору купівлі-продажу від 03 червня 2003 року ПП «Болід» придбало спірні приміщення у ПФ «Страгл». Право власності ПП «Болід» на нежитлові приміщення по АДРЕСА_3 , яке виникло на підставі вказаного договору купівлі-продажу, зареєстровано комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 05 червня 2003 року (а. с. 160-163, т. 2).

21 червня 2006 року між ПП «Зрюкін» та ПАТ «Західінкомбанк» було укладено кредитний договір № 4-ЮО.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ «Західінкомбанк» та ПП «Болід» 21 березня 2006 року було укладено договір іпотеки № 4-ЮО/ІР застави нерухомого майна (іпотеки), за умовами якого предметом іпотеки є нерухомість ПП «Болід», а саме нежиле приміщення (частина 1-го поверху приміщення з №1 по № 10 та частина приміщення підвалу з № 1 по № 15 ), загальною площею 429,7 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . При посвідченні вказаного договору іпотеки одночасно нотаріусом накладено заборону на відчуження іпотечного майна до припинення іпотеки (а. с. 10-12, т. 1).

Рішенням Черкаської міської ради № 481 від 30 червня 2006 року ПП «Болід» надано дозвіл на проведення реконструкції першого поверху та підвалу за вказаною адресою.

Відповідно до додаткового рішення Господарського суду Черкаської області від 23 липня 2008 року визнано за ПП «Болід» право власності на приміщення І-го поверху з № 1 по № 10 площею 246,9 кв. м., підвалу з № 1-1 по № 1-10, з № 2-1 по № 2-5, сходових клітин № І, ІІ, площею 253,4 кв. м, загальною площею 500,3 кв. м у домоволодінні по АДРЕСА_3 (а. с. 164-165, т. 2).

На підставі договору застави нерухомого майна № 4-ЮО/ІР від 21 березня 2006 року ПП «Болід» передало ТОВ КБ «Західінкомбанк» в заставу нерухоме майно: нежиле приміщення (частина 1-го поверху приміщення з № 1 по № 10 та частина підвалу з № 1 по № 15 ) загальною площею 429,7 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Решта майна ПП «Болід» площею 70,4 кв. м за вказаною адресою по наявним у справі доказам під обтяженням не перебуває (а. с. 171-175, т. 2).

Відповідно до договору про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобов`язанні) № 31/03-02 від 14 квітня 2016 року, укладеного між ПАТ «Західінкомбанк» (первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» (новий кредитор), новий кредитор набув право вимоги за кредитним договором на суму заборгованості, яка існувала станом на 31 березня 2016 року (а. с. 22-23, т. 2).

На підставі договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 14 квітня 2016 року новому іпотекодержателю (ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» відступлені права вимоги за договором іпотеки нерухомого майна, що укладений між КБ «Західінкомбанк» та ПП «Болід», а саме нежилих приміщень (частина 1-го поверху приміщення з № 1 по № 10 та частина підвалу з № 1 по № 15 ) загальною площею 429,7 кв. м, які розташовані за адресою АДРЕСА_3 . Вказаний договір зареєстрований приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Грушицькою В. В. за № 2487 (а. с. 24-25).

В цей же день ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» уклала договір про відступлення права вимоги (заміна кредитора у зобов'язанні) по кредитному договору між ПП «Зрюкін» та ПАТ «Західінкомбанк» з громадянином ОСОБА_2 (а. с. 46-47, том 4) та договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки між ПАТ «Західінкомбанк» та ПП «Болід» також з громадянином ОСОБА_2 (а. с. 177-180, т. 2).

14 квітня 2016 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Грушицькою В. В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 2495 внесено відомості про те, що ОСОБА_2 є іпотекодержателем нерухомого майна загальною площею 429,7 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (а. с. 180, т. 2).

17 січня 2018 року учасниками іпотечного договору - ОСОБА_2 та ПП «Болід» в нотаріальному порядку внесено зміни до договору № 4-ЮО/ІР (іпотеки) від 21 березня 2006 року. Учасники договору доповнили договір розділом про позасудове врегулювання (іпотечне застереження) (а. с. 186-188, т. 2).

У травні 2018 року ОСОБА_2 направив боржнику ПП «Зрюкін» (на той час перейменоване у ВКФ «Зрюкін») та майновому поручителю ПП «Болід» вимогу про повернення боргу по кредиту з попередженням про те, що в разі невиконання зобов'язань позивач зверне стягнення на іпотечне майно згідно умов іпотечного договору. Вимога в строк 30 днів залишена без виконання і у червні 2018 року позивач подав для державної реєстрації документи щодо реєстрації за ним права власності згідно умов іпотечного застереження (а. с. 184-185, т. 2).

Внаслідок неперенесення з технічних причин - виїмки матеріалів інвентарної справи ЧОБТІ по даному будинку слідчим в межах кримінального провадження - з 01 січня 2013 року даних із реєстру ЧОБТІ до Державного реєстру речових прав записів про право власності та обтяжень ПП «Болід» на нерухоме майно державний реєстратор згідно «Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», затвердженого постановою КМУ від 26 жовтня 2011 р. № 1141, зобов`язаний вчинити дві дії - зробити технічне перенесення записів про власність із реєстру ЧОБТІ до державного реєстру і лише потім зареєструвати право власності за ОСОБА_2 на підставі іпотечного застереження.

Оскільки до змісту даних реєстру, ведення якого до 2013 року було обов`язком ЧОБТІ, претензій не існувало, своїм рішенням від 06 червня 2018 року державний реєстратор переніс дані про власність ПП «Болід» із реєстру ЧООБТІ до Державного реєстру.

12 червня 2018 року державний реєстратор на підставі іпотечного застереження в договорі іпотеки та поданих документів зареєстрував за ОСОБА_2 як за іпотекодержателем право власності на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , площею 429,7 кв. м, розмір частки 43/50.

В той же час ОСОБА_1 на день подачі позову зареєстрований у Державному реєстрі речових прав як власник нерухомого майна, розташованого за іншою адресою: АДРЕСА_2 , площею - 425,4 кв. м за наступних обставин.

За наявними у справі доказами вперше адреса « АДРЕСА_2 » та нерухоме майно за цією адресою вказані у договорі купівлі-продажу від 25 березня 2010 року, укладеному між СТ «Мошенська троянда» та ПП « Болід », який в подальшому визнаний господарським судом недійсним.

Згідно умов вказаного договору ПП «Болід» набуло право власності на майно за адресою: АДРЕСА_2 , площею - 425,4 кв. м. При укладанні вказаного договору купівлі-продажу нотаріусу посадовими особами СТ «Мошенська троянда» як правовстановлюючий документ було надано рішення господарського суду Черкаської області від 18 лютого 2010 року у справі № 17/32 за позовом СТ «Мошенська Троянда» до ПП «Болід» про визнання договору купівлі - продажу нерухомості дійсним та про визнання права власності на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 425,4 кв. м. та ухвалу господарського суду Черкаської області від 09 березня 2010 року про виправлення описки в рішенні господарського суду Черкаської області із зазначенням правильного реєстраційного номеру майна 29860363 та правильної адреси місцезнаходження майна: АДРЕСА_2 .

Відповідно до договорів купівлі-продажу від 01 жовтня 2010 року та від 09 грудня 2010 року, посвідчених приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Плахою Т. І. та зареєстрованих в реєстрі за № 4889 та № 6442, ПП «Болід» були продані, а громадянином ОСОБА_5 придбані нежитлові приміщення 1-го поверху та підвалу загальною площею 425,4 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі договору купівлі-продажу від 09 лютого 2011 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 379, ОСОБА_1 став власником вказаного майна (а. с. 8, т. 1).

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 12 березня 2015 року встановлено, що рішення господарського суду Черкаської області від 18 лютого 2010 року та ухвала господарського суду Черкаської області від 09 березня 2010 року, які були підставою для укладення договору купівлі-продажу між СТ «Мошенська троянда» та ПП « Болід », за своєю формою є нікчемними, фіктивними і такими, що не можуть породжувати цивільні права та обов`язки у частині майнових правовідносин та визнано недійсним договір купівлі - продажу від 25 березня 2010 року нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 425,4 кв. м, укладений між СТ «Мошенська троянда» та ПП « Болід » (а. с. 73-77, т. 1).

Підставою недійсності договору в рішенні від 12 березня 2015 року вказано: підроблення судового рішення Господарського суду Черкаської області від 18 лютого 2010 року та ухвали про виправлення описки від 09 березня 2010 року за позовом СТ «Мошенська Троянда» до ПП «Болід» про визнання договору купівлі - продажу нерухомості дійсним та про визнання права власності, оскільки такого позову до суду не подавалось і судом не розглядалось, проведеними судовими експертизами доведено, що підпис судді на обох рішеннях підроблено, печатка суду на обох рішеннях підроблена, довідка про присвоєння номеру споруди 29/3 підроблена, департаментом архітектури Черкаської міської ради нумерація будинку АДРЕСА_2 не присвоювалася.

Відповідно до змісту листа директора департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міськради від 30 березня 2015 року № 3803-01-9 наказу «Про присвоєння та зміну нумерації будинків та споруд на території м. Черкаси», яким надано окремий порядковий вуличний знак АДРЕСА_2 , не існує (а. с.4, т. 2).

10 травня 2012 року по факту підроблення вказаних документів слідчим СУ УМВС України в Черкаській області порушено кримінальну справу, проведено досудове розслідування, проведено виїмку інвентарної справи із КП ЧООБТІ.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 грудня 2018 року ОСОБА_7 , підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 358 КК України, а самевикористання завідомо підробленого документу, звільнено від кримінальної відповідальності за пунктом 1 частини другої статті 284 КПК України у зв`язку з закінченням строків давності. В ухвалі вказується, що ОСОБА_7 , діючи умисно, цілеспрямовано, з метою проведення зміни реєстрації номеру нежитлових приміщень, які розташовані в будинку АДРЕСА_3 та які перебувають в іпотечній заставі ПАТ «Західінкомбанк» відповідно до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, подала провідному реєстратору КП ЧООБТІ завідомо неправдиві документи, що видаються чи посвідчуються підприємством, установою, яке має право видавати такі документи, а саме лист від ПАТ «Західінкомбанк» до ПП «Болід» про надання згоди на присвоєння частини нежитлових приміщень по АДРЕСА_3 окремого реєстраційного номеру, підроблений наказ № 3 від 05 березня 2010 року Департаменту архітектури, будівництва та землеустрою Черкаського міськвиконкому «Про присвоєння та зміну нумерації будинків та споруд на території м. Черкаси», зокрема окремого порядкового вуличного знаку № 29/3 нежитлових приміщень (літ. А-5) 1-го поверху № 1, з № 5 по № 10 ( площею 207,1 кв. м) приміщення підвалу з № 1-1 по № 1-10 ( площею 202,1 кв. м), сходовими клітинами № 1, 11 (площею 1,2 кв. м), загальною площею 425,4 кв. м на замовлення невстановленої особи ОСОБА_8 , підроблені рішення господарського суду Черкаської області від 18 лютого 2010 року за позовом СТ «Мошенська троянда» до ПП «Болід» про визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним та про визнання права власності на нежиле приміщення загальною площею 425,4 кв. м та ухвалу господарського суду від 09 березня 2010 року про виправлення описки (а. с.,106 т. 2).

В подальшому укладалось декілька договорів купівлі-продажу з посиланням на адресу АДРЕСА_2 та площу майна 425,4 кв. м.: за договорами купівлі-продажу від 01 жовтня 2010 року та від 09 грудня 2010 року, посвідчених приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Плахою Т.І . та зареєстрованих в реєстрі за №4889 та № 6442, ПП «Болід» були продані, а громадянином ОСОБА_5 придбані нежитлові приміщення 1-го поверху та підвалу загальною площею 425,4 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до даних інформаційної довідки з державного реєстру речових прав договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 від 09 лютого 2011 року, став підставою для прийняття рішення державним реєстратором Рацівської сільської ради Чигиринського району Цьопою Б. А. про внесення запису про право власності за ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав та їх обтяжень, таким чином, останній став власником об'єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 101 за адресою: АДРЕСА_2 , площею 425,4 кв. м.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення відповідають.

Положенням статті 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України).

Згідно частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судами встановлено, що 10 липня 2002 року між ЗАТ «Хрещатик» та ПФ «Стагл» було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення по АДРЕСА_3 .

Відповідно до договору купівлі-продажу від 03 червня 2003 року ПП «Болід» придбало спірні приміщення у ПФ «Страгл», загальною площею 437 кв. м. Право власності ПП «Болід» на нежитлові приміщення по АДРЕСА_3 , яке виникло на підставі вказаного договору купівлі-продажу, зареєстровано комунальним підприємством «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 05 червня 2003 року (а. с. 160-163, т. 2).

21 червня 2006 року між ПП «Зрюкін» та ПАТ «Західінкомбанк» було укладено кредитний договір № 4-ЮО.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «Західінкомбанк» та ПП «Болід» 21 березня 2006 року було укладено договір іпотеки № 4-ЮО/ІР застави нерухомого майна (іпотека), за умовами якого предметом іпотеки є нерухомість ПП «Болід», а саме нежиле приміщення (частина 1-го поверху приміщення з № 1 по № 10 та частина приміщення підвалу з № 1 по № 15 ), загальною площею 429,7 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . При посвідченні вказаного договору іпотеки одночасно нотаріусом накладено заборону на відчуження іпотечного майна до припинення іпотеки (а. с. 10-12, т. 1).

Рішенням Черкаської міської ради № 481 від 30 червня 2006 року ПП «Болід» надано дозвіл на проведення реконструкції першого поверху та підвалу за вказаною адресою.

У зв`язку із проведеними переобладнаннями з відступленням від проекту акт державної комісії про прийняття в експлуатацію не був підписаний, в результаті чого право власності на самовільно збудовані приміщення було визнано за ПП «Болід» рішенням Господарського суду Черкаської області від 26 березня 2008 року.

Додатковим рішенням від 23 липня 2008 року по даній справі Господарський суд Черкаської області конкретизував площі приміщень, їх розташування та загальну площу нерухомості, власником якої є ПП «Болід», загальною площею 500,3 кв. м. (а. с.164-165, т. 2).

В результаті подальших переобладнань, які не потребували дозволу архітектури - встановлення перестінки в одній із кімнат - загальна площа змінилася з 500,3 кв. м на 500,1 кв. м, відповідні зміни внесені до реєстраційних документів (а. с. 166, т. 2).

Наведене вище підтверджується також відповіддю КП «ЧООБТІ» від 17 травня 2018 року № 306 на запит ОСОБА_9 (а. с.168-169, т. 2).

Таким чином, вбачається, що ПП «Болід» було власником нежитлових приміщень площею 500,1 кв. м, на підставі договору купівлі-продажу та відповідних судових рішень.

При цьому, оскільки частина приміщень площею 429,7 кв. м була передана в іпотеку, решта майна ПП «Болід» площею 70,4 кв. м за вказаною адресою ( АДРЕСА_3 ) по наявним у справі доказам під обтяженням не перебуває.

Відповідно до договору про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобов`язанні) № 31/03-02 від 14 квітня 2016 року, укладеного між ПАТ «Західінкомбанк» (первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» (новий кредитор), новий кредитор набув право вимоги за кредитним договором на суму заборгованості, яка існувала станом на 31 березня 2016 року (а. с. 22-23, т. 2).

На підставі договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 14 квітня 2016 року новому іпотекодержателю (ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс») відступлені права вимоги за договором іпотеки нерухомого майна, що укладений між КБ «Західінкомбанк» та ПП «Болід», а саме нежиле приміщення (частина 1-го поверху приміщення з № 1 по № 10 та частина підвалу з № 1 по № 15 ) загальною площею 429,7 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Вказаний договір зареєстрований приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Грушицькою В. В. за № 2487 (а. с. 24-25, т. 2).

Вказані договори про відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами від 14 квітня 2016 року ОСОБА_1 не оскаржував.

Також 14 квітня 2016 року ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» уклала договір про відступлення права вимоги (заміна кредитора у зобов`язанні) по кредитному договору між ПП «Зрюкін» та ПАТ «Західінкомбанк» з громадянином ОСОБА_2 (а. с. 46-47, т. 4) та договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки між ПАТ «Західінкомбанк» та ПП «Болід» також з громадянином ОСОБА_2 (а. с. 177-180, т. 2).

14 квітня 2016 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Грушицькою В. В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 2495 внесено відомості про те, що ОСОБА_2 є іпотекодержателем нерухомого майна загальною площею 429,7 кв. м, яке розташоване за адресою; АДРЕСА_3 (а .с. 180, т. 2).

Отже, із 14 квітня 2016 року до ОСОБА_2 перейшли права іпотекодержателя нерухомого майна - належних ПП «Болід» нежитлових приміщень 1-го поверху з № 1 по № 10 , приміщення підвалу з № 1 по № 15 , загальною площею 429,7 кв. м за адресою: АДРЕСА_3 та право вимоги до ПП «Зрюкін» по договору кредиту, забезпеченого іпотекою.

17 січня 2018 року учасниками іпотечного договору, ОСОБА_2 та ПП «Болід», в нотаріальному порядку внесено зміни до Договору № 4-ЮО/ІР (іпотека) від 21 березня 2006 року. Учасники договору доповнили договір розділом про позасудове врегулювання (іпотечне застереження) (а. с. 186-188, т. 2).

У травні 2018 року ОСОБА_2 направив боржнику ПП «Зрюкін» (на той час перейменоване у ВКФ «Зрюкін») та майновому поручителю ПП «Болід» вимогу про повернення боргу по кредиту з попередженням про те, що в разі невиконання зобов'язань позивач зверне стягнення на іпотечне майно згідно умов іпотечного договору. Вимога в строк 30 днів залишена без виконання і у червні 2018 року позивач подав для державної реєстрації документи щодо реєстрації за ним права власності згідно умов іпотечного застереження (а. с. 184-185, т. 2).

Внаслідок неперенесення з технічних причин - виїмки матеріалів інвентарної справи КП «ЧОБТІ» по даному будинку слідчим в межах кримінального провадження - з 01 січня 2013 року даних із реєстру КП «ЧОБТІ» до Державного реєстру речових прав записів про право власності та обтяжень ПП «Болід» на нерухоме майно державний реєстратор згідно «Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141, зобов`язаний вчинити дві дії - зробити технічне перенесення записів про власність із реєстру КП «ЧОБТІ» до державного реєстру і лише потім зареєструвати право власності за ОСОБА_2 на підставі іпотечного застереження.

Оскільки до змісту даних реєстру, ведення якого до 2013 року було обов`язком КП «ЧОБТІ», претензій не існувало, своїм рішенням від 06 червня 2018 року державний реєстратор переніс дані про власність ПП «Болід» із реєстру КП «ЧООБТІ» до Державного реєстру.

12 червня 2018 року державний реєстратор на підставі іпотечного застереження в договорі іпотеки та поданих документів зареєстрував за ОСОБА_2 , як за іпотекодержателем, право власності на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , площею 429,7 кв. м, розмір частки 43/50.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 33 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Слід зазначити, що стаття 37 Закону України «Про іпотеку» не містить можливості визнання права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем за рішенням суду.

Відповідно до цієї статті іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Отже, державна реєстрації права власності на нерухоме заставне майно по АДРЕСА_3 за ОСОБА_2 відбулася на підставі договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 14 квітня 2016 року, зареєстрованим приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Грушицькою В. В., а також договору про внесення змін до Договору № 4-ЮО/ІР застави нерухомого майна від 21 березня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою Н. А. за реєстраційним № 1751 від 17 січня 2018 року, укладеного між ПП «Болід» та ОСОБА_2 , який посвідчений цим же нотаріусом під реєстраційним № 165.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_2 набуто право власності на нежитлові приміщення по АДРЕСА_3 у передбачений законом спосіб.

Разом із тим, у позовній заяві ОСОБА_1 вказував, що наявність у ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно по АДРЕСА_3 порушує його законні права на майно по АДРЕСА_2 , а тому просив визнати недійсними вказані вище договори відступлення права вимоги, які укладені між ОСОБА_2 та «ФК «Некстджен Фінанс», та скасувати рішення про реєстрацію права власності.

Натомість ОСОБА_1 зареєстрований у Державному реєстрі речових прав як власник нерухомого майна, розташованого по АДРЕСА_2 , площею 425,4 кв. м за таких обставин.

За наявними у справі доказами вперше адреса « АДРЕСА_2 » та нерухоме майно за цією адресою вказано у договорі купівлі-продажу від 25 березня 2010 року. укладеного між СТ «Мошенська троянда» та ПП «Болід», який в подальшому визнаний судом недійсним, що має наслідком нікчемність всіх подальших правочинів.

Так, згідно умов вказаного договору ПП «Болід» набуло право власності на майно за адресою АДРЕСА_2 та площею 425,4 кв. м. При укладанні вказаного договору купівлі-продажу нотаріусу посадовими особами СТ «Мошенська троянда» як правовстановлюючий документ було надано рішення господарського суду Черкаської області від 18 лютого 2010 року у справі № 17/32 за позовом СТ «Мошенська Троянда» до ПП «Болід» про визнання договору купівлі - продажу нерухомості дійсним та про визнання права власності на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 425,4 кв. м та ухвалу господарського суду Черкаської області від 09 березня 2010 року про виправлення описки в рішенні господарського суду Черкаської області із зазначенням правильного реєстраційного номеру майна 29860363 та правильної адреси місцезнаходження майна, а саме: АДРЕСА_2 .

Проте, рішенням Господарського суду Черкаської області від 12 березня 2015 року визнано недійсним договір купівлі-продажу від 25 березня 2010 року нежитлових приміщень по АДРЕСА_2 , загальною площею 425,4 кв. м, укладеного між СТ «Мошенська троянда» та ПП « Болід ».

Підставою недійсності договору в рішенні суду від 12 березня 2015 року вказано підроблення судового рішення Господарського суду Черкаської області від 18 лютого 2010 року та ухвали про виправлення описки від 09 березня 2010 року за позовом СТ «Мошенська Троянда» до ПП «Болід» про визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним та про визнання права власності, оскільки такого позову до суду не подавалось і судом не розглядалось, проведеними судовими експертизами доведено, що підпис судді на обох рішеннях підроблено, печатка суду на обох рішеннях підроблена, довідка про присвоєння номеру споруди 29/3 підроблена, департаментом архітектури Черкаської міської ради нумерація будинку по АДРЕСА_2 не присвоювалася.

Відповідно до змісту листа директора департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міськради від 30 березня 2015 року № 3803-01-9, наказу «Про присвоєння та зміну нумерації будинків та споруд на території м. Черкаси», яким надано окремий порядковий вуличний знак АДРЕСА_2 , не існує (а. с.4, т. 2).

До визнання 12 березня 2015 року недійсним в судовому порядку договору купівлі-продажу від 25 березня 2010 року було вчинено ще кілька дій з майном за фіктивною адресою по АДРЕСА_2 :

відповідно до договорів купівлі-продажу від 01 жовтня 2010 року та від 09 грудня 2010 року, посвідчених приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Плахою Т. І. та зареєстрованих в реєстрі за № 4889 та № 6442, ПП «Болід» були продані, а громадянином ОСОБА_5 придбані нежитлові приміщення 1-го поверху та підвалу загальною площею 425,4 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 ;

на підставі договору купівлі-продажу від 09 лютого 2011 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 379, ОСОБА_1 став власником даного майна та надав його в іпотеку, іпотекодержателем є ОСОБА_5

10 травня 2012 року по факту підроблення вказаних документів слідчим СУ УМВС України в Черкаській області порушено кримінальну справу, проведено досудове розслідування, проведено виїмку інвентарної справи із КП «ЧОБТІ».

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 грудня 2018 року ОСОБА_7 , підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документу, звільнено від кримінальної відповідальності за пунктом 1 частини другої статті 284 КПК України у зв`язку з закінченням строків давності. В ухвалі указується, що ОСОБА_7 , діючи умисно, цілеспрямовано, з метою проведення зміни реєстрації номеру нежитлових приміщень, які розташовані в будинку АДРЕСА_3 та які перебувають в іпотечній заставі ПАТ «Західінкомбанк» відповідно до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, подала провідному реєстратору КП «ЧООБТІ» завідомо неправдиві документи, що видаються чи посвідчуються підприємством, установою, яке має право видавати такі документи, а саме лист від ПАТ «Західінкомбанк» до ПП «Болід» про надання згоди на присвоєння частині нежитлових приміщень по АДРЕСА_3 окремого реєстраційного номеру, підроблений наказ № 3 від 05 березня 2010 року Департаменту архітектури, будівництва та землеустрою Черкаського міськвиконкому «Про присвоєння та зміну нумерації будинків та споруд на території м. Черкаси», зокрема окремого порядкового вуличного знаку № 29/3 нежитлових приміщень (літ. А-5) 1-го поверху № 1, з № 5 по № 10 ( площею 207,1 кв. м), приміщення підвалу з № 1-1 по № 1-10 ( площею 202,1 кв. м), сходовими клітинами № 1, 11 (площею 1,2 кв. м), загальною площею 425,4 кв. м на замовлення невстановленої особи ОСОБА_8 , підроблені рішення господарського суду Черкаської області від 18 лютого 2010 року за позовом СТ «Мошенська троянда» до ПП «Болід» про визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним та про визнання права власності на нежиле приміщення загальною площею 425,4 кв. м та ухвалу господарського суду від 09 березня 2010 року про виправлення описки (а. с.,106 т. 2).

Відповідно до даних інформаційної довідки з державного реєстру речових прав договір від 20 лютого 2011 року став підставою для прийняття рішення державним реєстратором Рацівської сільскої ради Цьопою Б. А. про внесення запису про право власності ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав та їх обтяжень.

Відповідно до даних інформаційної довідки з державного реєстру речових прав ОСОБА_1 є власником об`єкту нерухомого майна 101 за адресою: АДРЕСА_2 , площею 425,4 кв. м на підставі договору купівлі-продажу від 20 лютого 2011 року, укладеного між ним та ОСОБА_5 .

Таким чином, рішенням Господарського суду від 12 березня 2015 року встановлено факт фальсифікації документів, на підставі яких вперше в державному реєстрі з'явився номер по АДРЕСА_2 і якого фактично не існує, та встановлено недійсність договору купівлі-продажу нерухомості від 25 березня 2010 року, укладеного між СТ «Мошенська троянда» та ПП « Болід ».

Відповідно до частини першої статті 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Частиною першою статті 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 10 постанови пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», після визнання недійсним першого в ланцюжку договорів купівлі-продажу майна, визнання всіх інших договорів недійсними не вимагається - вони всі є нікчемними, такими, що не породжують юридичних наслідків.

З наведеного вбачається, що оскільки договір купівлі-продажу від 20 лютого 2011 року, на підставі якого ОСОБА_1 набув право власності на майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , є нікчемним, у ОСОБА_1 відсутні жодні права щодо вказаного майна, тому його посилання на співпадіння цього нерухомого майна й майна, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_3 та зареєстроване за ОСОБА_2 та ПП «Болід», як на підставу порушення своїх прав, є необґрунтованими.

У зв`язку з тим, що судами встановлена та обставина, що ОСОБА_1 не є особою, права якої порушено набуттям ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , колегія суддів не вбачається за доцільне аналізувати аргументи щодо недійсності договорів від 14 квітня 2016 року про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобов`язанні) та про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладеним між ТОВ «Некстджен Фінанс» та ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп-2004 поняття «порушене право», за захистом якого особа може звернутися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в цьому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечить Конституції і законом України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл. Тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає , щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, підсумовуючи наведене, колегія суддів погоджується зі висновками судів попередніх інстанцій про те, що, звертаючись до суду із відповідними позовами про визнання недійсними договорів відступлення прав вимоги та визнання незаконним та скасування рішення про реєстрацію права власності, ОСОБА_1 не було доведено порушення свого права та/або інтересу, а тому останньому було правомірно відмовлено у задоволенні його позовів.

Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58).

Отже, вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій з дотриманням вимог статей 263-265, 382 ЦПК України повно, всебічно та об`єктивно з`ясували обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, вірно встановили правовідносини, що склалися між сторонами, й обґрунтовано відмовили ОСОБА_1 у задоволенні його позовів, а позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнили.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 травня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович