ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1588/20Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 22-ц/817/367/20 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Щавурська Н. Б., Храпак Н. М.,

з участю секретаря - Сович Н.А.

сторін:

представника апелянта - ОСОБА_1

розглянувши у режимі відеоконференції цивільну справу № 607/1588/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2020 року, постановлену суддею Ромазаном В.В., повний текст якої складено 30 січня 2020 року, про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Державного реєстратора Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області ІВАНІСІКА Сергія Васильовича про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду із позовною заявою до ТОВ «Кредитні ініціативи», Державного реєстратора Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісіка С.В. про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на садовий будинок.

28 січня 2020 року позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначили, що 22 січня 2020 року ОСОБА_5 подзвонили сусіди по садовому будинку і повідомили, що до їхньої дачі, яка знаходяться в с.Петриків в Садівничому товаристві «Троянда», Тернопільського району Тернопільської області, та належить на праві власності ОСОБА_4 , приїхали невідомі особи і монтують на воротах додатковий замок, а також приклеїли оголошення про те, що дача вже не є власністю ОСОБА_4 , а належитьTOB «Кредитні Ініціативи». Приїхавши на місце події позивачі дізналися, що право власності на спірний садовий будинок перереєстровано на TOB «Кредитні Ініціативи». При цьому, позивачам пред`явили Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № від 14 січня 2020 року, згідно якої їм стало відомо про реєстрацію права власності (в порядку ст.37 Закону України «Про іпотеку») за TOB «Кредитні Ініціативи» на садовий будинок АДРЕСА_1 142.6 кв.м. та на земельну ділянку загальною площею 0.06 га., що знаходяться за адресою: с.Петриків в Садівничому товаристві «Троянда», Тернопільського району Тернопільської області. Позивачі вважають, що в даному випадку TOB«Кредитні Ініціативи» зареєстрували за собою право власності на вищевказане нерухоме майно з порушенням вимог чинного законодавства, а тому рішення про Державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Кредитні ініціативи» підлягає до скасування. Зазначають, що невжиття заходів для забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Враховуючи наведене, позивачі просили заборонити ТОВ «Кредитні ініціативи» до завершення розгляду даної справи у суді відчужувати (передавати будь-яким чином, тощо) третім особам нерухоме майно - садовий будинок з прибудовою, підвалом і мансардою загальною площею 142.6 кв.м. та земельну ділянку площею 0.06 га, кадастровий № :01:001:1736, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборонити ТзОВ «Кредитні ініціативи» до завершення розгляду цієї справи у суді здійснювати будь-які дії, пов`язані із перешкоджанням у користуванні ОСОБА_4 та членам її сім`ї вказаним нерухомим майном; заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, в тому числі Головному територіальному управлінню юстиції в Тернопільській області та іншим органам, особам, суб`єктам, в тому числі Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Тернопільської міської ради, та в т.ч. нотаріусам, що виконують функції державної реєстрації та здійснюють повноваження державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії, пов`язані з реєстрацією права власності на спірне нерухоме майно до розгляду справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2020 року заяву ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено ТОВ «Кредитні ініціативи» до завершення розгляду справи по суті відчужувати третім особам садовий будинок з прибудовою, підвалом і мансардою, загальною площею 142.6 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0.06 га, кадастровий № :01:001:1736, розташовану за вищезазначеною адресою.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ТОВ «Кредитні ініціативи» - адвокат Панченко Д.В. подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не здійснив оцінки обгрунтованості доводів заявників щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясував співмірності виду забезпечення позову, який просили застосувати особи, які звернулася з такою заявою, позовним вимогам, не оцінив рівноцінності заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, жодним чином не обґрунтував необхідності вжиття таких заходів, пославшись лише на загальні норми процесуального права.

Звертає увагу, що жодних причин, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та будь-яких сумнівів, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити не можливим виконання рішення суду, у позивачів не було.

Враховуючи наведене просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2020 року про забезпечення позову, а в задоволенні заяви - відмовити.

10 березня 2020 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відзив мотивований тим, що предметом спору у даній справі є скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на садовий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0.06 га, кадастровий № :01:001:1736. Вказують, що на час вчинення спірних реєстраційних дій (10 травня 2019 року) законних підстав з цього приводу у Державного реєстратора не було, оскільки заборгованість за договором кредиту була погашена позичальником 31 березня 2016 року. Звертають увагу, що 10 травня 2019 року Державний реєстратор здійснив реєстрацію спірного майна, що призвело до порушення прав ОСОБА_4 . У зв`язку з наявністю вищевказаних підстав по реєстрації спірного нерухомого майна у суду першої інстанції були всі вагомі підстави вважати, що даний садовий будинок, а також земельна ділянка, можуть бути і далі відчужені, що в свою чергу призведе до утруднення виконання рішення суду у майбутньому.

В судовому засіданні представник апелянта - адвокат Панченко Д.В. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на мотиви, викладені у ній.

Інші учасники по справі в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про день і час слухання справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що скарга до задоволення не підлягає виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст.150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25 травня 2016 року, прийнятої за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м.Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Судом встановлено, що позивачі у січні 2020 року звернулись із даним позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи», державного реєстратора Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісіка С.В. про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Позивачі свої вимоги обґрунтовують тим, що вважають незаконним спірне рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності за ТзОВ «Кредині ініціативи» на садовий будинок з прибудовою, підвалом і мансардою загальною площею 142.6 кв.м. та земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1736, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 31505874, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 252, який раніше належав ОСОБА_6 , оскільки суму заборгованості за укладеним кредитним договором №03-2/62 від 30 січня 2008 року в сумі 329861.67 грн. сплачено боржником 30 березня 2016 року згідно платіжного доручення №333. Відтак, виконавче провадження щодо виконання рішення Тернопільського мсіськрайонного суду від 05 березня 2010 року, яким було стягнуто зазначений борг, державним виконавцем закінчено. Крім цього, позивачі вважають, що державним реєстратором Іванісік С.В. при вчиненні спірної реєстраційної дії було порушено вимоги законодавства України, що установлює порядок їх вчинення. Крім цього вказали, що постановою Тернопільського апеляційного суду від 10 січня 2019 року відмовлено в задоволенні вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 30 січня 2008 року №03-1/62.

З огляду на викладене, позивачі просили забезпечити позов шляхом заборони відчуження та вчинення дій щодо нерухомого майна, спір щодо якого є предметом розгляду у даній справі.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість наведених у заяві доводів, оскільки наявні достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Згідно Іпотечного договору від 30 січня 2008 року ОСОБА_4 передала в іпотеку іпотекодержателю - Акціонерному комерційному промислово-інвестиційному банку (закрите акціонерне товариство) садовий будинок з прибудовою, підвалом і мансардою під номером АДРЕСА_2 , та земельну ділянку для ведення садівництва площею 0.06 га., розташовану на території Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, у якості забезпечення виконання основного зобов`язаня за Договором про іпотечний борг №03-2/62 від 30 січня 2008 року.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №196178501, державним реєстратором Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісік С.В. проведено державну реєстрацію за ТОВ «Кредитні ініціативи» права власності на нерухоме майно - садовий будинок з прибудовою, підвалом і мансардою під по АДРЕСА_1 на території Садівничого товариства «Троянда», Тернопільського району Тернопільської області, на підставі іпотечного договору від 30 січня 2008 року.

Апеляційний суд враховує пояснення позивачів про те, що на вхідних воротах садового будинку змінено замок, внаслідок чого позивачі не мають доступу до спірного майна.

Вказані обставини свідчать про те, що між сторонами дійсно виник спір.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо необгрунтованості заяви про забезпечення позову, оскільки з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що спірне майно може бути і далі відчужене, що в свою чергу, призведе до утруднення чи взагалі зробить неможливим виконання рішення суду у майбутньому.

З матеріалів справи слідує, що предметом спору у даній справі є реєстраційні дії державного реєстратора щодо садового будинку з прибудовою, підвалом і мансардою загальною площею 142.6 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на території Садівничого товариства «Троянда » , Тернопільського району Тернопільської області, та земельної ділянки площею 0.06 га, кадастровий № :01:001:1736.

Отже, нерухоме майно, яке суд першої інстанції заборонив до завершення розгляду справи по суті відчужувати третім особам, є майном, яке є відповідним забезпеченням вимог позивача у даній справі.

Безпідставними є доводи апелянта, що внаслідок заборони здійснювати відчуження спірного майна заподіяно збитки ТОВ «Кредитні ініціативи», оскільки вжиття судом заходів забезпечення позову не позбавлено можливості відповідача користування спірним майном та встановлено такий захід забезпечення позову, який є менш обтяжливим для обох сторін, виходячи із змісту позовних вимог та твердження позивачів про припинення їх кредитних зобов`язань.

Не заслуговують до уваги твердження апелянта щодо обов`язку застосувати судом прешої інстанції зустрічного забезпечення позову виходячи з наступного.

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_6 є громадянином України, має зареєстроване у встановленому порядку місце проживання на території України, а саме: АДРЕСА_5 . ОСОБА_5 також є громадянином України, має зареєстроване у встановленому порядку місце проживання на території України а саме: АДРЕСА_6 .

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином забезпечив вимоги позивачів по спору про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, що відповідає принципам співмірності та пропорційності застосування заходів забезпечення позову, які полягають в дотриманні балансу вимог позивачів з можливими негативними наслідками для відповідачів та третіх осіб.

У відповідності до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином колегія суддів вважає, що ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2020 року є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 24 липня 2020 року.

Головуючий

Судді