Справа № 703/720/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Кирилюк Н.А.

з секретарем судового засідання Римським Д.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

за участю

представника позивача адвоката Геріха М.А.,

відповідача ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .

Спадщину після смерті матері прийняли відповідачі по справі шляхом подачі заяв до Смілянської державної нотаріальної контори.

Однак, 19 лютого 2020 року їй стало відомо, що мати, ІНФОРМАЦІЯ_2 склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй. Вказаний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Пешехоновою А.В.

Враховуючи, що вона проживає за межами України та про наявність заповіту дізналася лише у 2020 році, звернулася до суду та просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки такий пропущено з поважних причин.

Представник позивача - адвокат Геріх М.А. в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, вказаних у позовній заяві. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що позивач дійсно пропустила строк звернення із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки про наявність заповіту дізналася лише на початку 2020 року.

Крім того зауважив, що в зв`язку зі станом здоров`я позивач не мала змоги приїхати на Україну, що є вагомою, на його думку, підставою для звернення на даний час до суду за захистом своїх прав, тому проти задоволення поданої заяви не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, в надісланій на адресу суду заяві просила розгляд справи проводити без її участі, проти задоволення позову не заперечувала.

Заслухавши пояснення представника позиваач та відповідача ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 грудня 2013 року в м. Сміла Черкаської області померла ОСОБА_4 .

Як вбачається з заповіту посвідченого ОСОБА_5 приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу 29 жовтня 2012 року, ОСОБА_4 все своє майно заповіла ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно довідки державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори від 12 вересня 2019 року після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_2 , з заявою про відмову від прийняття спадщини звернувся ОСОБА_3 .

Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно п. 24 вищевказаної постанови, особа, яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: обставини неподання заяви про прийняття спадщини суд визнав поважними.

Відповідно до статті 63 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Як вбачається з листа завідувача Смілянської державної нотаріальної контори від 19.02.2020 року під час перевірки матеріалів спадкової справи, після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було виявлено копію заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Пешехоновою А.В. 29.10.2012 року, яким ОСОБА_4 все своє майно заповіла ОСОБА_1 .

Однак, доказів на предмет того, що нотаріусом було вчинено дії передбачені ЗУ «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зокрема в частині повідомлення спадкоємців про наявність спадкового майна та заповіту, матеріали справи не містять.

Крім того, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Зазначена правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 6 вересня 2017 року у справі №6-496цс17.

Враховуючи викладене, а також перебування позивача тривалий час за межами України, стан її здоров`я, на що безпосередньо звернули увагу учасники справи, а також факт того, що нотаріус не повідомила її про наявність заповіту, крім того, спадкоємець по закону ОСОБА_2 не заперечує проти визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, зокрема з довідки державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори від 12 вересня 2019 року, після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 звернувся з заявою про відмову від прийняття спадщини.

Враховуючи, що позивачем не доведено яким чином були порушені її права, свободи чи охоронювані законом інтереси відповідачем ОСОБА_3 за наявності недоведеності його права на спадкування, суд вважає, що вимоги до цього позивача є недоведеними та необґрунтованими, відтак позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позовні вимоги задоволено лише в частині їх пред`явлення до ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне стягнути з неї судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст. 5, 12, 13, 76, 80, 81, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 10 вересня 2015 року відділом УФМС Росії по Краснодарському краю в місті курорті Анапа) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 27 жовтня 2005 року Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволити частково.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк в три місяці для прийняття спадщини після ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сміла Черкаської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору

Перебіг додаткового строку для прийняття спадщини починається з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 липня 2020 року.

Головуючий: Н. А. Кирилюк