Справа № 415/2392/20
Провадження № 2-о/415/296/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на день смерті був постійно зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою АДРЕСА_2 , але проживав разом з дружиною за адресою: АДРЕСА_3 .

Заявник, подала заяву та пакет документів до Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанськ Луганської області для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Листом № 37/К-7 від 23.03.2020 р. їй відмовлено в призначенні пенсії в разі втрати годувальника у зв`язку з тим, що не надано документ про перебуванні на утриманні померлого годувальника, а саме відсутністю довідки житлово-експлуатаційних або інших органів з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування або довідки про реєстрацію місця проживання разом з годувальником за однією адресою.

Встановлення факту перебування на утриманні необхідно заявнику для призначення пенсії в разі втрати годувальника.

На підставі викладеного просила суд, встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходилася на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 23.10.1998 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

06.04.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/2392/20 було відкрито провадження у цій цивільній справі.

16.06.2020 року ухвалою суду витребувано довідку про розмір пенсії заявника та її чоловіка від УПФУ в м. Лисичанську Луганської області.

17.06.2020 року від заінтересованої особи надано письмове клопотання, в якому просив розглядати справу без участі їх представника.

17.06.2020 року заінтересованою особою надано письмові пояснення, де зазначено, що заявниця перебуває на обліку як одержувач пенсії за віком як внутрішньо переміщена особа в УПФУ в м. Лисичанську. Остання відома адреса реєстрації заявниці як ВПО: АДРЕСА_3 . Померлий ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , місце смерті - м. Донецьк, Донецької області.

Відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 N 1058-IV. Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягни пенсійного віку.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, якщо вони:

1)були на повному утриманні померлого годувальника;

2)одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 37 Закону № 1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Статтею 38 Закону № 1058 передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Постановою Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 № 22-1 встановлено перелік документів, що додаються до заяви про призначення пенсії.

Так, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, також надаються такі документи:

1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків особи, якій призначається пенсія.! та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);

2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія;

3) довідка про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником (за наявності);

4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт внесення до цього реєстру інформації про безвісне зникнення особи, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, отримана в порядку, передбаченому статтею 15 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти»;

5) документи про місце проживання (реєстрації);

6) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Пунктом 2.11 Постанови 22-1 встановлено за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Заявниці було роз`яснено всі вимоги чинного законодавства та умови за яких призначається пенсія у зв`язку із втратою годувальника.

Заявниця стверджує, що перебувала на утриманні свого чоловіка до його смерті.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Але сам по собі факт отримання Заявницею доходу у меншому розмірі, ніж у померлого чоловіка, на що вона посилається в обґрунтування заяви, не є підставою для задоволення заяви, оскільки вказані обставини не дають підстав для висновку про її перебування на утриманні чоловіка.

Згідно Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/99 від 3 червня 1999 р. визначальною ознакою поняття "утриманство" має бути наявність такого фактичного рівня забезпеченості громадянина, який відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України (254к/96-ВР) є нижчим від встановленого законом прожиткового мінімуму.

Розмір пенсії, що нараховується та виплачується Заявниці не є нижчим за прожитковий мінімум в Україні, встановлений для осіб, що втратили працездатність.

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.10.2017 року №344/6479/15-ц.

Також управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області звертає увагу, що встановлення факту перебування Заявниці на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2 потрібно для наступного призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, про що заявник самостійно вказує у заяві. При цьому, Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області не визнає існування у заявника права на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника з причин відсутності документів, які могли б підтвердити таке право.

Таким чином, під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає наявність спору про право з приводу наявності у заявника права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Посилаючись на вищенаведене, управління заперечує проти заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , оскільки факт отримання заявницею доходу у меншому розмірі, ніж у чоловіка, не є підставою для задоволення цих вимог. Просили відмовити у задоволенні заяви.

30.06.2020 року заінтересована особа надала письмове повідомлення про розмір пенсії заявника та її чоловіка.

17.07.2020 року від заінтересованої особи надано письмове клопотання, в якому просив розглядати справу без участі їх представника, письмові пояснення підтримують у повному обсязі.

20.07.2020 року представник заявника надана письмове клопотання про розгляд справи за відсутності заявника та його представника.

Доводи особи, яка подала позов

Заява мотивована тим, що заявнику відмовлено в призначенні пенсії в разі втрати годувальника у зв`язку з втратою годувальника, бо відсутні документи про перебування на утриманні померлого.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином.

Представник заявника Ковтун Л. Я . в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду письмове клопотання, в якому просила справу розглядати без участі заявника та його представника.

Представник заінтересованої особи - Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмові пояснення щодо заяви, заперечував проти задоволення заяви, надав до суду письмове клопотання, в якому просив розглядати справу без участі їх представника, письмові пояснення підтримують.

Дослідивши докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Матеріалами справи встановлено, що згідно з свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 від 20.02.2020 року, виданого Алчевським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зроблено актовий запис № 74 (а.с.8).

Згідно з свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 05.12.1970 року, виданого Кіровським міськбюро ЗАГС Ворошиловградської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 одружились ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що складено актовий запис № 400. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно з довідкою № 80 від 16.03.2020 р., виданою Комунальним підприємством Житлово-експлуатаційна контора №1, ОСОБА_1 фактично довгий час мешкала та вела сумісне господарство і знаходилась на утриманні чоловіка, ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 включно по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 та здійснила його поховання (а.с.10).

Згідно з посвідченням № НОМЕР_6 ОСОБА_2 , 1947 року народження, призначена пенсія за віком (а.с.11).

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 , 1944 року народження, призначена пенсія за віком на термін з 01.07.2003 по п/ж (а.с.12).

Згідно з довідкою № від 25.05.2017 р. про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 (а.с.13).

Згідно з повідомленням Управлінням пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області № 37/К-7 від 23.03.2020 р., ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії в разі втрати годувальника у зв`язку з тим, що не надано документ про перебуванні на утриманні померлого годувальника, а саме відсутністю довідки житлово-експлуатаційних або інших органів з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування або довідки про реєстрацію місця проживання разом з годувальником за однією адресою (а.с.14).

Згідно з листа №7033/03-33 від 23.06.2020 р., наданою Управлінням пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області повідомлено, що ОСОБА_1 , ін. код № НОМЕР_4 , перебуває на обліку в УПФУ в м. Лисичанська з 01.08.2014 року як особа, яка переміщена з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, та отримує пенсію за віком в сумі 2228 грн. 02 коп.

Згідно з листа №7034/03-33 від 23.06.2020 р., наданою Управлінням пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області повідомлено, що ОСОБА_2 , ін. код № НОМЕР_5 , перебував на обліку в УПФУ в м. Лисичанська з 01.08.2014 року по 29.02.2020 року (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ) як особа, яка переміщена з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, та отримує пенсію за віком в сумі 8955 грн. 14 коп. З 01.03.2020 року виплату пенсії припинено у зв`язку із смертю.

Мотивувальна частина

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Факт перебування фізичної особи на утриманні встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Таким чином, заявник скористалася своїм правом на звернення до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка та надала про це відповідні докази.

Відповідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV непрацездатні громадяни - це особи, які досягли встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Статтею 5 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються, зокрема: коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону види пенсійного забезпечення, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

У частині першій статті 9 Закону наведено види пенсійних виплат: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону передбачено право вибору пенсійних виплат - особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 36 цього Закону встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Згідно з частиною другою вказаної норми непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (частина третя статті 36 Закону).

Аналіз норм статей 4, 5, 10, 26, 36 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» дає підстави для висновку про те, що чоловік (дружина) став непрацездатними, а саме, досягнув пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього закону, мають право на отримання пенсії (за їх вибором) за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника, за умов, що вони були на повному утриманні померлого годувальника, та за умов наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії.

Отже, заявниця ОСОБА_1 як така, що досягнула пенсійного віку відповідно до положень статті 26 Закону та отримала пенсію за віком, має право перейти на пенсію у зв`язку із втратою годувальника за умови знаходження на повному утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України № 1105-ХІV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 право на одержання щомісячної страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилась протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-ХІV право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім`ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку.

Відповідно до ст. 37 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). При цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, також мають право на пенсію, якщо згодом втратили джерело засобів до існування.

Згідно з ст. 38 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до ст. 57 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на одного непрацездатного члена сім`ї у розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка, ОСОБА_1 посилалась на те, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , проживала з ним спільно, та пенсія її чоловіка була постійним та основним джерелом для її існування.

Щомісячний дохід заявниці становив - 2228,02 грн., а її чоловіка - 8955,14 грн., тому висновок суду про доведеність знаходження заявниці на утриманні у померлого чоловіка є правильним.

Не може бути взятий до уваги довід УПФУ в м. Лисичанську про відсутність факту утримання ОСОБА_1 , оскільки вона отримувала пенсію у більшому розмірі, ніж прожитковий мінімум, встановлений законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» для осіб, які втратили працездатність, оскільки спеціальний закон встановлює право членів сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (частина третя статті 36 Закону №1058-IV). Вказаний спеціальний закон не пов`язує таке право особи із розміром отримуваної ними пенсії.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 знаходилась на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 з 01.07.2003 року до настання його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити, встановивши факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 264, 265, 293, 315, 319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходилася на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.07.2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Заінтересована особа: Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, місцезнаходження: вул. ім. В.Сосюри, 347, м. Лисичанськ, Луганська область, Україна, .

СУДДЯ Ю. О. КАЛМИКОВА