Справа № 236/2169/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2020 р. м. Лиман

Суддя Краснолиманського міського суду Донецької області Саржевська І.В.,перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Лиманської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав та стягнення пені по аліментам,

ВСТАНОВИЛА:

07.07.2020 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Лиманської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав та стягнення пені по аліментам.

Відповідно до інформації від 14.07.2020, наданої виконавчим комітетом Лиманської міської ради Донецької області, станом на 13.07.2020 в реєстрі територіальної громади відсутні відомості щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, суддя перевіряє відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту.

Розглянувши подану позовну заяву, вважаю, що вона не може бути прийнята до провадження, так як не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», визначено, що органами опіки та піклування є районні, районні у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Третьою особою у позові зазначено Службу у справах дітей Лиманської міської ради Донецької області, з огляду на це, позивачу слід за потрібне визначити належну третю особу, залучену до участі в справі, відповідно Орган опіки і піклування Лиманської міської ради Донецької області.

Статтею 175 ЦПК України визначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити в тому числі виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідачем у даній позовній заяві зазначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації якого за адресою: с. Радохінці, Мостиського району, Львівської області, фактичне останнє відоме місце мешкання якого станом на 2017 рік вказано: АДРЕСА_1 , але позивачем в обгрунтування не перебування відповідача за адресою реєстрації понад 13 років доказів не надано, та відповідно до інформації від 14.07.2020, наданої виконавчим комітетом Лиманської міської ради Донецької області місце перебування останнього на даний час не відоме.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України??відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Таким чином, Верховним Судом України було зроблено висновок, відповідно до якого встановлено виключні випадки, за яких в діях платника аліментів відсутні ознаки вини.

Як вбачається з копії паспорта відповідача, останній зареєстрований за адресою: с. Радохінці, Мостиського району, Львівської області, обставини скасування такою реєстрації позивачем не підтверджені.

Вказане останнє відоме фактичне місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , спростовується інформацією від 14.07.2020, наданої виконавчим комітетом Лиманської міської ради Донецької області.

Відповідно до копії виконавчого листа № 236/500/18, виданого 02.07.2018, місце мешкання/реєстрацїі боржника зазначено за адресою: АДРЕСА_2 .

Ч.1 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 36 Закону, у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника. Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Ч.14 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом(ч.1 ст. 19 Закону).

Крім того, за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дітей передбачена кримінальна відповідальність відповідно до ст. 164 КК України.

На підставі викладено, позивачем обставина вини відповідача по сплаті аліментів за якою утворилась заборгованість за період з березня 2018 по травень 2020 року не доведена, зокрема щодо проведення виконавчих дії за місцем реєстрації боржника/відповідача, на підтвердження вини відповідача не надано доказів про притягнення останнього до кримінальної відповідальності, а також інші дії передбачені ст.36, 71 ЗУ «Про виконавче провадження», що підтверджують його вину, тощо.

На підставі вищенаведеного, суд не в змозі встановити, чи наявний між сторонами спір щодо стягнення пені яка утворилась внаслідок заборгованості за аліментами з вини відповідача. Адже у залежності від встановлення таких юридично важливих обставин та оцінки доказів необхідно вирішити, чи є обраний позивачем спосіб судового захисту належним.

Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про поновлення та позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків - батька і матері - у всіх правах і обов`язках відносно своїх дітей. Здійснення батьками своїх прав по виконанню обов`язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою.

З огляду на викладене, оскільки позбавлення батьківських прав є крайньою мірою впливу батьків, звертаючись з позовом до суду, позивачем не надано доказів що підтверджують обставину умисного ухилення відповідача від виконання ним батьківських обов`язків, довідки та характеристики з місця роботи і місця проживання, інші документи, що характеризують дані про відповідача: майновий стан, житлові умови, інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Також порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів(ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55).

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "згідно з оригіналом"; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Всупереч вказаним вище вимогам законодавства, копії письмових доказів, долучених до позовної заяви, позивачем не засвідчені у встановленому порядку.

Крім того, станом на дату подачі позовної заяви до суду, копії документів, що підтверджують обставини по справі, є застарілими, складеними уповноваженими органами рік а то і більше потому: характеристика, видана Криволуцьким старостинським округом Лиманського району Донецької області від 31.07.2019, довідка про реєстрацію та фактичне проживання від 25.07.2019, довідка амбулаторії ЗПСМ смт. Ямпіль від 25.07.2019, акт від 30.07.2018 про постійне місце мешкання, висновок Виконавчого комітету Лиманської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 від 16.08.2019, акт обстеження умов проживання від 08.2019, довідка про місце проживання ОСОБА_2 від 15.08.2017, витяг з реєстру платників податку від 14.06.2016.

Позивачем не надано суду підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, що може бути оформлено шляхом складання письмової заяви із зазначенням таких відомостей або іншим зручним способом.

Таким чином, вказані недоліки унеможливлюють відкриття провадження у справі та потребують усунення.

Враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, особи можуть бути позбавлені батьківських прав виключно з підстав, передбачених ст. 164 СК України, а тому, з огляду на те, що вказані обставини мають значення для ухвалення законного й обґрунтованого рішення, дотримання процесуальних прав відповідача, суддя вважає, що позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Лиманської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав та стягнення пені по аліментам, залишити без руху.

Надати можливість позивачу у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали виправити вказані недоліки.

Роз`яснити, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду.

Відповідно до ч. 3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя-