Справа № 572/692/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ВОЗНЮК М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни справу №572/692/20 за позовом ОСОБА_1 до САРНЕНСЬКОГО РАЙОННОГО ВІДДІЛУ ДВС ЗАХІДНОГО МЕЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (м.Львів) про зняття арешту з грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просить зобов`язати Сарненський РВ ДВС Західного межрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з грошових коштів, що містяться на належних позивачеві рахунках : НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , накладений постановою державного виконавця Сарненського РВ ДВС Західного межрегіонального управління Міністерства юстиції Шевні Д.С. про арешт коштів боржника від 29 січня 2020 року у виконавчому провадженні ВП №57763900 від 18 листопада 2018 року.

Крім цього, позивач просила вирішити питання розподілу судових витрат.

Позивач у позовній заяві обґрунтовує заявлені вимоги тим, що 25 травня 2018 року Сарненським районним судом Рівненської області був виданий виконавчий лист №572/2908/17 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором у сумі 398 082 грн. 23 коп. На виконання вказаного виконавчого провадження 28 листопада 2018 року Сарненським РВ ДВС Західного межрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження ВП №57763900, яке в подальшому було на підставі заяви стягувача передано приватному виконавцеві Сідоренку С.П., яким також було відкрито виконавче провадження ВП №57726988 з виконання вказаного вище виконавчого листа.

Одночасно, виконавче провадження ВП №57763900 Сарненським РВ ДВС закінчено не було, крім цього, 29 січня 2020 року державним виконавцем Шевнею Д.С.у вказаному виконавчому провадженні було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою було накладено арешт на кошти, які знаходяться на рахунках НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , належних ОСОБА_2 .

Позивач посилається на ті обставини, що вказана постанова є незаконною, так як на момент накладення арешту на грошові кошти зобов`язання позивачем було виконано в повному обсязі, а арешт накладався виключно з метою стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору.

В судове засідання представник позивача подав письмову заяву, в якій підтримав заявлені позивачем ОСОБА_2 вимоги, просить залишити сплачений судовий збір за позивачем.

Відповідач у судове засідання також подав письмову заяву, відповідно до якої не визнав заявлені вимоги, просив у їх задоволенні відмовити.

Відповідно до поданого суду відзиву відповідач зазначав, що ОСОБА_2 дійсно 11 березня 2020 року звернулась до Сарненського РВ ДВС Західного межрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про зняття (скасування) арешту з майна (коштів), накладеного в рамках виконавчого провадження №57763900. При відкритті виконавчого провадження державним виконавцем у відповідності до ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» було нараховано виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, яка на даний час боржником ОСОБА_2 не сплачена. Позивачем державному виконавцеві надано копію постанови про закінчення виконавчого провадження АСВП №57726988 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» по солідарному боржнику ОСОБА_4 , однак підтверджуючих документів сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження до Сарненського РВ ДВС не надходило. В зв`язкку із наведеним , 29 січня 2020 року державним виконавцем у порядку ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника.

Сторонами заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутність, яке судом задоволено.

Крім цього, представником позивача заявлено клопотання про долучення додаткових письмових доказів, яке також судом задоволено.

Інших клопотань сторонами заявлено не було.

Правовідносини у даному випадку виникли між сторонами з приводу можливості здійснювати права власника щодо належного особі майна, обмеженого внаслідок здійснення виконавчого провадження.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Із тексту позовної заяви з`ясовано, що порушення прав позивача виникли внаслідок арешту грошових коштів, накладеного державним виконавцем.

Із наданої суду позивачем копії виконавчого листа, виданого Сарненським районним судом Рівненської області 23 травня 2018 року, встановлено, що 2 квітня 2018 року цим же судом розглянуто справу за позовом ПАТ «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу, стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача 398 082 грн. 23 коп. боргу за кредитним договором.

28 листопада 2018 року старшим державним виконавцем Сарненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області Мельником Ю.В. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного рішення суду у справі №572/2908/17, що доводиться копією відповідної постанови, наявної в матеріалах справи.

В той же час, як встановлено судом із копії постанови приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренка Сергія Петровича від 19 листопада 2018 року на підставі заяви про примусове виконання вказаним виконавцем також відкрито виконавче провадження ВП №57726988 з виконання виконавчого листа №572/2908/17, виданого 23 травня 2018 року Сарненським районним судом Рівненської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» 398 082 грн. 23 коп. боргу за кредитним договором.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Отже, судове рішення у певних визначених законодавством випадках, може виконуватись також приватним виконавцем.

Відповідно до повідомлення №1862 від 20 травня 2020 року за підписом приватного виконавця Сідоренка С.П. дійсно 19 листопада 2018 року за заявою АТ «Райффайзен Банк Аваль» приватному виконавцеві пред`явлено до примусового виконання виконавчий лист №572/2908/17 від 23 травня 2018 року, щодо боржника ОСОБА_4 , оскільки відповідно до ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» - у разі, якщо рішення ухвалено проти кількох відповідачів, у виконавчому документі зазначається один боржник, а тому у вказаному виконавчому провадженні примусове виконання здійснювалось відповідно до боржника ОСОБА_4

14 січня 2019 року виконавче провадження ВП №57726988 з виконання виконавчого листа №572/2908/17, виданого Сарненським районним судом Рівненської області 23 травня 2018 року, закінчено на підставі ст.ст.39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» - в зв`язку із виконанням судового рішення в повному обсязі, про що приватним виконавцем Сідоренком С.П. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, копія якої досліджена судом.

Однак, як вбачається із постанови державного виконавця Сарненського РВДВС Шевні Д.С. 29 січня 2020 року останнім було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , а також на всіх інших рахунках та рахунках, що будуть відкриті в подальшому, належних ОСОБА_2 з метою стягнення суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору (основної винагороди приватного виконавця), витрат виконавчого провадження, штрафів у сумі 444 658 грн. 80 коп. у виконавчому провадженні при примусовому виконанні виконавчого листа №572/2908/17, виданого 23 травня 2018 року Сарненським районним судом.

Відповідно до змісту ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» - звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Арешт майна (коштів) боржника застосовується, відповідно до ч.1 ст.56 цього ж Закону, для забезпечення реального виконання рішення. Виходячи із змісту наведених вище норм закону, а саме ст.ст.48,56 Закону України «Про виконавче провадження» - арешт може бути накладено на конкретне майно шляхом винесення постанови державним виконавцем - з метою забезпечення реального виконання рішення.

Із змісту оскаржуваної постанови про арешт грошових коштів позивача вбачається, що вказане рішення прийнято державним виконавцем з метою стягнення витрат виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною 2 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Саме на ці обставини і посилався у відзиві на позов державний виконавець, заперечивши позовні вимоги ОСОБА_2 .

Однак, відповідно до ч.5 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавчий збір не стягується у разі виконання рішення приватним виконавцем.

Наданими суду та дослідженими під час судового провадження доказами доведено, що судове рішення за виконавчим листом №572/2908/17, виданим 23 травня 2018 року Сарненським районним судом, виконано саме приватним виконавцем, через що в даному випадку згідно із вимогами статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується.

Частиною 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що в інших випадках, аніж зазначено у частині 4 цієї статті арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст.3 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що відповідачем, у відповідності до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, якою визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом жодних доказів на доведення правомірності винесення правомірності постанови про арешт коштів позивача , суду надано не було, з огляду на досліджені судом докази, які надавались позивачем суд вважає вимоги ОСОБА_2 обґрунтованими, а тому позов останньої підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст.16, 21, 391 ЦК України, ст.ст.5, 28, 47 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 (жительки АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до САРНЕНСЬКОГО РАЙОННОГО ВІДДІЛУ ДВС ЗАХІДНОГО МЕЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (м.Львів) (м.Сарни вул.Белгородська,31 Рівненської області) про зняття арешту з грошових коштів задоволити повністю.

Зняти арешт з грошових коштів, що містяться на належних ОСОБА_1 рахунках : НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , накладений постановою державного виконавця Сарненського РВ ДВС Західного межрегіонального управління Міністерства юстиції Шевні Д.С. про арешт коштів боржника від 29 січня 2020 року у виконавчому провадженні ВП №57763900 від 18 листопада 2018 року.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: