Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою,у якій заінтересованою особою зазначено ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення.

Свою заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_3 . ОСОБА_3 залишила заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 , що підтверджується заповітом від 18.11.2009 року.

Заявник вказує, що на день смерті ОСОБА_3 , проживав разом з нею без реєстрації місця проживання та доглядав за нею, що підтверджується довідкою Соломонівської сільської ради від 31.01.2019 року.

11.03.2019 року приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу Гецянин І.С. відкрито спадкову справу, що підтверджується витягом із Спадкового реєстру.

Необхідність встановлення факту проживання заявника з померлою ОСОБА_3 на день її смерті виникла, оскільки згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 11.03.2019 року приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу Гецянин І.С., у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом заявнику було відмовлено, з підстав не надання документа, яким би підтверджувався факт постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

На підставі викладеного, просить суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з померлою 24.02.2016 року ОСОБА_3 на день її смерті.

03.12.2019 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення. Розгляд справи постановлено проводити в порядку окремого провадження.

Заявник в судове засідання не з`явився, водночас від представника заявника адвоката Мартинов Г.К. 12.06.2020 року через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності заявника та його представника. В заяві зазначив, що свої вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Також в зазначеному клопотанні міститься завірена секретарем Соломонівської сільської ради Лешко О.М. заява зацікавленої особи ОСОБА_2 про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши всі обставини справи, оцінивши подані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з позовної заяви, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся заявника ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 24.02.2016 року

Судом встановлено, що бабуся заявника ОСОБА_3 , залишила заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_4 , 1974 року народження, що підтверджується копією заповіту від 18.11.2009 року, зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій під № 41 та засвідчено секретарем Соломонівської сільської ради Лешко О.М.

З наявної в матеріалах справи постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.03.2019 року вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 відмовлено, оскільки спадкоємцем не було надано документів, які б підтвердили факт постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

Судом встановлено, що відповідно до копії довідки № 40 від 31.01.2019 року, виданої сільським головою Соломонівської сільської ради ОСОБА_5 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , були зареєстровані інші члени сім`ї, а саме ОСОБА_6 невістка 1954 рокународження; ОСОБА_2 онук 1975 року народження; ОСОБА_1 онук 1974 року народження за адресою АДРЕСА_1 ( проживає без реєстрації, та вів догляд за бабусею).

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ст. ст.76-81ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін; докази повинні бути належними, тобто містити інформацію щодо предмету доказування; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть.

Відповідно до ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст.29 3ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст.31 5ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. п. 1, 7 постанови від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,в порядкуокремого провадженнярозглядаються справипро встановленняфактів,якщо:згідно ззаконом такіфакти породжуютьюридичні наслідки,тобто відних залежитьвиникнення,зміна абоприпинення особистихчи майновихправ громадян;чинним законодавствомне передбаченоіншого порядкуїх встановлення. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Як зазначено в заяві, встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_3 на день її смерті заявнику необхідне для можливості прийняти спадщину.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як випливає із п. 3. 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Зважаючи на викладене, суд вважає доведеним факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , на день її смерті за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною довідкою №40 від 31.01.2019 року, виданою сільським головою Малинич Г.І. Соломонівської сільської ради

Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення.

Відповідно до діючого законодавства юридичний факт встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

З урахуванням всіх обставин справи, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, враховуючи відсутність заперечень про встановлення цього юридичного факту зі сторони заінтересованих осіб, зважаючи на те, що заявник довів перед судом факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте не може реалізувати своє право на спадщину, а відтак позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, суд вважає вказані заявником вимоги обґрунтованими, які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 293, 315, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на день її смерті..

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Дата складання повного рішення 19 червня 2020 року.

Головуюча О.В. Лемак