Справа №461/5074/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2020 року

Галицький районний суд міста Львова

в складі: головуючого судді Мисько Х.М.,

з участю секретаря Волошин Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Галицького ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів) (адреса: 79019, м.Львів, просп.В.Чорновола, 39; ) про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Галицького ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів), в якому просить зняти арешт з квартири АДРЕСА_2 , який накладений державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ Ач М.І. відповідно до постанови АА№ 222559 05.11.2008 року на виконання ухвали Галицького районного суду м.Львова від 22.09.2008 року В-16 у справі 2-2489/2008 та вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер обтяження: 8156101, зареєстрований 06.11.2008 року за №8156101.

В обґрунтування позову вказує на те, що 05.09.2008 року, відповідно до договору купівлі - продажу за реєстраційним №5317, посвідченим приватним нотаріусом ЛМНО Лавриком Т.Я., мати позивача - ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 . Приватним нотаріусом на момент укладення вищезазначеного договору було здійснено перевірку усіх даних та жодних заборон, арештів чи інших обтяжень виявлено не було. В подальшому, право власності на квартиру було зареєстровано за ОСОБА_2 . Після смерті матері позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Договору про поділ спадкового майна №671, укладеного в межах спадкової справи №5/2016, відкритої приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Лазьо В.Р., у спадщину ОСОБА_1 перейшла квартира АДРЕСА_2 . При зверненні до приватного нотаріуса в червні 2020 року щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було повідомлено, що державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ Ач М.І. накладено арешт на вказану квартиру. Оскільки позивач не має можливості в повній мірі здійснювати та реалізовувати своє право власності, просить позов задоволити.

До судового засідання позивач ОСОБА_1 подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі.

Представник відповідача Галицького ВДВС ЛМУЮ в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, не подав до суду відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви та обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були долучені до матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно Договору купівлі - продажу квартири від 05.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т.Я., зареєстрованого в реєстрі за №5317, ОСОБА_2 придбала квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20848574, виданого ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 07.11.2008 року, власником квартири АДРЕСА_2 зареєстровано ОСОБА_2 .

Згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15.10.2015 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 уклали Договір про поділ спадкового майна, посвідчений приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Лазьо В.Р., реєстраційний №671, згідно якого, у спадщину ОСОБА_1 перейшло майно, в т.ч. квартира АДРЕСА_2 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №213495643 від 22.06.2020 року, на квартиру АДРЕСА_2 накладено обтяження - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження - 8156101, на підставі постанови державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ АЧ від 05.11.2008 року АА №222559 у справі №2-2489 від 22.09.2008 року В-16.

З відповіді начальника Галицького ВДВС у м.Львові Тетюка Р.М. за №24548 від 30.06.2020 року, наданої у відповідь на звернення ОСОБА_3 вбачається, що у Галицькому відділі державної виконавчої служби на виконанні перебувало ВП 9790921 з примусового виконання ухвали №2-2489, виданої 22.09.2008 року Галицьким районним судом м.Львова про заборону ОСОБА_3 вчиняти дії щодо продажу, дарування або іншим способом відчужувати квартиру АДРЕСА_2 . 03.08.2008 року державним виконавцем Галицького ВДВС в порядку вимог ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та на виконання вимог ухвали, 06.11.2008 року накладено арешт на згадане майно.

Водночас, з долученого до матеріалів справи витягу ВП - спецрозділ від 30.06.2020 року, вбачається, що виконавче провадження 9790921, на підставі ухвали Галицького районного суду м.Львова від 22.09.2008 року №2-2489 - завершено.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Так, за ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ч.1 ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є рішення суду.

Таким чином, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, враховуючи те, що виконавче провадження №9790921 завершене, а позивач на даний час позбавлена можливості належним чином розпоряджатися своїм правом власності на квартиру, суд дійшов висновку про відсутність підстав для збереження обтяження, накладеного відповідачем на спірну квартиру.

Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки наявність заборони відчуження майна позивача без відповідних підстав порушує її права, як власника квартири.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст.4, 5, 18, 81, 89, 223, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 317, 321, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов задоволити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_2 , який накладений державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ Ач М.І. відповідно до постанови АА№ 222559 05.11.2008 року на виконання ухвали Галицького районного суду м.Львова від 22.09.2008 року В-16 у справі 2-2489/2008 та вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер обтяження: 8156101, зареєстрований 06.11.2008 року за №8156101.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Х.М. Мисько