УХВАЛА

23 липня 2020 року

м. Київ

справа № 357/12676/18

провадження № 61-1549св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 , поданого представниками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов обгрунтований тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2005 року, у шлюбі мають двох малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сім`я розпалася через різні погляди сторін на подружнє життя, світосприйняття, шлюб існує формально, подружжя проживає окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, а тому позивач просив розірвати шлюб.

Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанції

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2018 року відкрито провадження у справі.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2018 року про відкриття провадження у справі залишена без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позов пред`явлено з додержанням вимог територіальної юрисдикції (підсудності).

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 22 жовтня 2005 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1353, розірвано.

Заочне рішення мотивоване тим, що сторони з 2014 року проживають окремо, в різних країнах, кроків до примирення не вчиняли, відновлювати відносини позивач не бажає, подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2019 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2019 року залишене без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які відповідають вимогам цивільно-процесуального закону та узгоджуються з нормами матеріального права, які правильно застосовані.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

22 січня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року, просила її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Рух справи у суді касаційної інстанції

14 лютого 2020 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за вказаною касаційною скаргою.

У березні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.

31 березня 2020 року ухвалою Верховного Суду у задоволенні заяви ОСОБА_2 від 20 лютого 2020 року про зупинення виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2019 року відмовлено.

25 травня 2020 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_1 через представника ОСОБА_4 на касаційну скаргу.

19 червня 2020 року ухвалою Верховного Суду клопотання ОСОБА_2 від 15 травня 2020 року про зупинення дії рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2019 року задоволено.

30 червня 2020 року ухвалою Верховного Суду виправлено описку в ухвалі Верховного Суду від 19 червня 2020 року, а саме: у третьому абзаці описової частини ухвали замість: «У лютому 2020 року» зазначено: «У травні 2020 року»; у резолютивній частині ухвали додатково зазначено: «Зупинити дію рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2019 року до закінчення касаційного розгляду справи».

Короткий зміст вимог клопотання

10 липня 2020 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , поданого представниками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківскього міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Клопотання обгрунтоване тим, що ОСОБА_2 звернулась до Верховного Суду з касаціною скаргою, у якій просила скасувати заочне рішення Білоцерківскього міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2019 року у справі № 357/12676/18 та ухвалити нове рішення про відмову у позові. Представники позивача наголошують, що відповідач не заявляла вимогу про скасування постанови Київського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року, а посилання на постанову апеляційного суду у назві документа та його тексті ще не означає, що така вимога заявляється суду касаційної інстанції.

Згідно зі статтею 409 ЦПК України касаційний суд не має такого повноваження, як скасувати лише рішення суду першої інстанції, залишивши чинною постанову суду апеляційної інстанції. Крім того, суд касаційної інстанції переглядає у касаційном порядку судові рішення в межах доводів та вимог касаційної інстанції.

Оскільки у цій справі касаційну скаргу подано лише на рішення суду першої інстанції, то касаційний суд повинен був відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК Укараїни відмовити у відкритті провадження з посиланням на неможливість касаційного оскарження лише рішення суду першої інстанції. Однак, касаційне провадження було помилково відкрито ухвалою від 14 лютого 2020 року.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд

Вивчивши матеріали цивільної справи, клопотання про закриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , поданого представниками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про закриття касаційного провадження у цій справі з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо, зокрема касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Форма і зміст касаційної скарги визначена у статті 392 ЦПК України.

Згідно зі частинами першою, другою статті 392 ЦПК України касаційна скарга подається у письмовій формі. У касаційній скарзі повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається скарга; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); рішення (ухвала), що оскаржується; підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень); клопотання особи, яка подає скаргу; перелік письмових матеріалів, що додаються до скарги; дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Відповідно до частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо: після відкриття касаційного провадження особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги; після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати; після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося; після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом; після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 зазначила, що касаційна скарга подана на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року. Також зазначила дату отримання судового рішення апеляційної інстанції та розрахувала початок відліку строку на його касаційне оскарження. В тексті касаційної скарги відповідач обгрунтовувала підстави для касаційного оскарження судових рішень першої та апеляційної інстанції посиланням на порушення судами норм процесуального права.

Верховний Суд зауважує, що підстави для касаційного оскарження для суду були зрозумілі, отже, для уникнення надмірного формалістичного підходу (формалізму) та позбавлення заявника судового захисту, наданого цивільним законодавством, та уникнення порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд відкрив касаційне провадження.

Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, підстав, визначених цивільним процесуальним зконом, для закриття касаційного провадження немає.

Керуючись статтями 17, 394, 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , поданого представниками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко