Справа №705/2040/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2020 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до слідчого управління ГУНП в Черкаській області про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до слідчого управління ГУНП в Черкаській області про зняття арешту з майна, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.11.2019 №188181359 їй на праві власності належить Ѕ частка кв АДРЕСА_1 . ј частка вказаної квартири належить її сину ОСОБА_2 , інша ј частка належить її колишньому чоловіку ОСОБА_3 . З метою розпорядитися своїм майном, а саме подарувати свою частку синові, вона звернулася до Уманської міської державної нотаріальної контори для оформлення договору дарування. Однак здійснити нотаріусом вказаний вище правочин не вдалося, оскільки відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, міститься запис про заборону на нерухоме майно, зареєстрований 04.10.2006 Уманською міською державною нотаріальною конторою на підставі постанови б/н від 03.01.1995, винесеної Уманським МВ УМВС по кримінальній справі №7392, об`єкт обтяження - квартира АДРЕСА_1 . Вважає реєстрацію вище вказаної заборони помилковою, оскільки до 04.10.2006 її не було, про що свідчить укладений між ОСОБА_4 та нею договір дарування частки вказаної квартири. З метою зняття арешту з нерухомого майна, вона зверталась до Уманської міської державної нотаріальної контори, однак їй повідомлено, що Уманська міська державна нотаріальна контора не накладала заборону, а лише реєструвала її в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а відповідно до чинного законодавства України, звільнення майна з - під арешту можливе лише органом, який наклав заборону. Відповідно до листа Уманського МВ ДВС від 25.04.2019 №6884-3 вказано, що відповідно до даних АСВП, ЄДРВ та книг обліку виконавчих документів переданих державному виконавцю, відсутня будь-яка інформація щодо виконання виконавчого документу про конфіскацію Ѕ частки майна ОСОБА_3 . Виходячи з вище викладеного, вона позбавлена можливості самостійно реалізувати своє право на користування та розпорядження в установленому законом порядку належним їй майном, а тому просить суд зняти арешт накладений на підставі постанови б/н від 03.01.1995 винесеної Уманським МВ УМВС по кримінальній справі №7392, об`єкт обтяження - квартира АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 03.06.2020 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями.

За вх. № 14878 від 15.07.2020 від начальника ГУНП в Черкаській області Рогачова Є. надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що за даними Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП кримінальна справа № була порушена 14.12.1994 за ознаками ч. 4 ст. 81 КК України (в ред. 1960 року) по факту крадіжки майна « Уманьфермаш », яку в подальшому було перекваліфіковано на ч. 3 ст. 81 КК України (в ред. 1960 року). Громадянам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було пред?явлено обвинувачення за ознаками ч. 3 ст. 81 КК України (в ред. 1960 року) та 14.02.1995 справа направлена до суду. 16.05.1995 у вищевказаній справі винесено вирок. Оскільки арешт на майно було накладено у кримінальній справі, яка скерована до суду і на дорозслідування вона не поверталася, питання про його зняття необхідно вирішувати за правилами кримінального судочинства у суді, який ухвалив вирок. Відповідно до чинного законодавства, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, а до компетенції слідчого управління ГУНП не входить розгляд заяви про зняття арешту.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.11.2019 №188181359 ОСОБА_1 на праві власності належить Ѕ частка кв АДРЕСА_1 . ј частка вказаної квартири належить сину позивачки ОСОБА_2 , інша ј частка належить колишньому чоловіку позивачки ОСОБА_3 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 188181359 від 10.11.2019 на квартиру АДРЕСА_1 , Уманською міською державною нотаріальною конторою накладена заборона на підставі постанови б/н від 03.01.1995, винесеної Уманським МВ УМВС по кримінальній справі №7392.

Станом на 8 лютого 2006 року, тобто на час укладення договору дарування частки квартири АДРЕСА_2 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 обмеження щодо відчуження зазначеної квартири не було.

Згідно листа №6884-3 від 25.04.2019 Уманський МВ ДВС повідомляє, що відповідно до даних АСВП, ЄДРВ та книг обліку виконавчих документів переданих державному виконавцю, відсутня будь-яка інформація щодо виконання виконавчого документу про конфіскацію Ѕ частки майна ОСОБА_3 .

Згідно копії рішення Уманського міського суду від 8 січня 1996 року за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Уманської податкової інспекції про виключення майна з опису, вирішено виключити із опису майна ј частину приватизованої квартири АДРЕСА_2 . В рішенні зазначено, що при виконанні вироку судовим виконавцем описано ј частини майна із квартири, яка належить сторонам на праві спільної власності. Згідно вироку підлягає конфіскації 1/8 частини квартири. Позивачі просять виключити квартиру із опису, стягнувши з них на користь держави 22 млн. 972950 крб.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Враховуючи що, кримінальна справа в Уманському міськрайонному суді знищена, будь-яка інформація щодо виконання виконавчого документу про конфіскацію Ѕ частини майна ОСОБА_10 відсутня, то є всі правові підстави для зняття арешту з майна.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, 4, 10, 18, 30, 76, 95, 223, 258, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Зняти арешт накладений на підставі постанови б/н від 03.01.1995, винесеної Уманським МВ УМВС по кримінальній справі №7392, об`єкт обтяження - квартира АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Валентина Леонідівна Гудзенко