Ухвала

24 липня 2020 року

місто Київ

справа № 227/5397/19

провадження № 61-10212ск20

Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області та постанову Донецького апеляційного суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань України, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2020 року ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

І. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.

У порушення наведеного положення заявником у вступній частині касаційної скарги зазначається про оскарження рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03 червня 2020 року та постанови Донецького апеляційного суду від 17 березня 2020 року.

Водночас у прохальній частині скарги заявник просить скасувати рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 лютого 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 16 червня 2020 року.

Серед матеріалів, які додані до касаційної скарги, міститься постанова Донецького апеляційного суду від 16 червня 2020 року, ухвалена у справі № 227/5397/19, проте у касаційній скарзі також міститься посилання на оскарження судових рішень, що ухвалені у справі № 227/4785/19, що зумовлює неоднозначність у питанні того, які судові рішення та у якій справі оскаржує заявник.

ІІ. Заявником у порушення пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України не сформульовано належним чином процесуальну вимогу касаційної скарги, що має відповідати статті 409 ЦПК України щодо повноваження касаційного суду.

Згідно зі статтею 409 ЦПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право:

- залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

- скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

- скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

- скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

- скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;

- у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;

- у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

У прохальній частині касаційної скарги заявник просить «скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій з ухваленням нового рішення, яким задовольнити його позов, не передаючи справи на новий розгляд з врахуванням рішення Європейського суду з прав людини про призначення суми компенсації моральної шкоди не менше ніж 500 євро. В своїй постанові від 10 квітня 2008 року № 21071/05 (п.49) ЄСПЛ роз`яснює, що «рівень компенсації не повинен бути нерозумним у порівнянні з сумами, які присуджуються Європейським судом в подібних справах.»

Наведені вимоги касаційної скарги фактично свідчать про доповнення позову новими вимогами та підставами, що не допускається на стадії касаційного оскарження, отже, заявнику необхідно уточнити процесуальну вимогу касаційної скарги, викласти її відповідно до вимог статей 392, 409 ЦПК України.

Отже, з урахуванням наведених недоліків касаційної скарги, заявнику необхідно подати до суду касаційної інстанції нову редакцію касаційної скарги із зазначенням інформації про те, які судові рішення ним оскаржуються та у якій справі, уточнити вимоги процесуальної скарги, а також надати копії виправленої скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Керуючись статтями 185, 392, 392, 393 ЦПК, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області та постанову Донецького апеляційного суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань України, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 25 серпня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний