головуючий у суді І інстанції Грегуль О.В.
провадження № 22-ц/824/2189/2020
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 липня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.,

суддів Слюсар Т.А., Волошиної В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_3 , директор комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва Лимар Юрій Вікторович, про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_3 директор КНП «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва ОСОБА_4, про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

З урахуванням змін до позовних вимог, позивач просила суд

1) визнати неправомірними дії відповідача щодо призначення ОСОБА_4 на посаду директора КНП КДЦ Деснянського району міста Києва;

2) визнати неправомірними дії відповідача щодо не розірвання контракту з ОСОБА_4 ;

3) зобов`язати відповідача розірвати контракт з ОСОБА_4 ;

4) усі судові витрати покласти на відповідача;

5) визнати неправомірними дії відповідача щодо призначення директором КНП «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва Лимаря Ю.В.;

6) скасувати, анулювати, визнати недійсним розпорядження відповідача щодо призначення ОСОБА_4 директором КНП «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва;

7) скасувати анулювати, визнати недійсним подання на продовження контракту з ОСОБА_4 на посаді директора КНП «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва;

8) визнати неправомірними дії відповідача про надання розпорядження, яким продовжено контракт з ОСОБА_4 ;

9) скасувати, анулювати, визнати недійсним розпорядження відповідача щодо продовження контракту з ОСОБА_4 ;

10) визнати неправомірними дії відповідача щодо продовження контракту між відповідачем та ОСОБА_4 у 2018 році;

11) визнати неправомірними дії відповідача щодо продовження контракту між відповідачем та ОСОБА_4 у 2015 році;

12) визнати недійсним, скасувати, анулювати контракт 2015 року, укладений між відповідачем та ОСОБА_4 ;

13) визнати неправомірними дії відповідача щодо надання розпорядження на підставі якого продовжено контракт між відповідачем та Лимарем у 2018 році;

14) визнати недійсним, скасувати, анулювати контракт 2018 року, укладений між відповідачем та ОСОБА_4 ;

15) визнати недійсним, скасувати, анулювати розпорядження на підставі якого продовжено контракт між відповідачем та Лимарем у 2018 році;

16) зобов`язати відповідача розірвати діючий контракт з директором КНП «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва Лимарем Ю .В.;

17) визнати неправомірними дії відповідача щодо невжиття заходів щодо неприпинення надання без ліцензії медичних стоматологічних послуг;

18) зобов`язати відповідача відкликати відповідь Кличка депутату;

19) стягнути з відповідача 1 072 224 грн - моральної шкоди;

20) зобов`язати відповідача вжити заходи щодо сприяння працевлаштуванню матері неповнолітнього: ОСОБА_2 у частині негайного поновлення на посаді стоматолога-терапевта;

21) визнати неправомірною бездіяльність щодо не розгляду по суті відповідачем заяв матері та діда неповнолітнього: ОСОБА_2 ;

22) зобов`язати відповідача розглянути по суті заяви за 2016-2018 роки матері неповнолітнього ОСОБА_2 .

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Деснянського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач Деснянська районна у місті Києві державна адміністрація подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, вважає рішення Деснянського районного суд міста Києва від 09 жовтня 2019 року таким, що ухвалене з дотриманням норм чинного цивільного законодавства.

Відповідач та треті особи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження від ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є дочкою ОСОБА_3 (третя особа у справі), що підтверджується Свідоцтвом про народження від ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_3 директор КНП «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва ОСОБА_4, про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди та від імені неповнолітньої дитини оспорює працевлаштування ОСОБА_4

А також, у позові від імені неповнолітньої дитини, ОСОБА_1 заявлено вимоги про встановлення порушень чинного законодавства України по відношенню до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 та про захист прав, свобод і інтересів останніх.

У прохальній частині позову, крім вимог про стягнення моральної шкоди, взагалі не заявлено вимог про захист прав, свобод і інтересів неповнолітньої дитини або їх відновлення.

Позивачем не наводяться обставини з посиланням на докази на їх підтвердження, щодо порушення прав, свобод та інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_2 взагалі, та щодо того, що трудові правовідносин між ОСОБА_4 і його роботодавцем порушують права, свободи та інтереси неповнолітньої дитини ОСОБА_2 та можуть заподіяти або заподіяли йому шкоду, зокрема.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 7 статті 81 ЦПК України визначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до частин 1-3 статті 91 ЦПК України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не скористалася своїми процесуальними правами та не заявляла клопотання про витребування доказів (стаття 84 ЦПК України), виклик свідка (стаття 91 цього Кодексу), забезпечення доказів (стаття 116 ЦПК України тощо).

Підсумовуючи викладене, колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідачем Деснянською районною у місті Києві державною адміністрацією порушено права, свободи та інтереси ОСОБА_1 і ОСОБА_3 (дід неповнолітнього ОСОБА_2 ), що призвело до порушення прав, свобод та інтересів неповнолітнього ОСОБА_2 і заподіяння останньому моральної шкоди.

При цьому, колегія апеляційного суду звертає увагу на те, що відповідно до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX.

Відповідно до пункту 12 цього Закону розділ ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту:

«Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину».

Керуючись статтями 367, 369, 376, 381-384 ЦПК України та пункту 3 розділу ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням пункту 3 розділу ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 20 липня 2020 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді В.М. Волошина

Т.А. Слюсар