Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/301/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Винара Л.В.

за участі:

секретаря Кострицької Т.П.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Паламарчука О.В.,

відповідачки ОСОБА_2 ,

позивача ОСОБА_3 ,

представника позивача ОСОБА_4 ,

представника Радовельської сільської ради

Олевського району Житомирської області Левчука М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олевську Житомирської області заяву ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_3 в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , треті особи: орган опіки та піклування Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області, служба у справах дітей Олевської районної державної адміністрації Житомирської області про відстрочення виконання рішення у виконавчому провадженні ВП № 59154616, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Олевського районного суду Житомирської області із заявою про відстрочення виконання рішення у виконавчому провадженні ВП № 59154616 до закінчення судового розслідування у кримінальному провадженні № 0000312 та розгляду в суді даного провадження по суті.

Заявник ОСОБА_1 та представник заявника ОСОБА_7 в судовому засіданні вимоги заяви підтримали та просять заяву задовольнити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги заяви підтримала.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні відносно заяви заперечують.

Представник Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області Левчук М.І. в судовому засіданні відносно задоволення заяви заперечує.

Дослідивши заяву та матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.435 ЦПК України, передбачено можливість відстрочення виконання рішення суду за заявою сторони.

Як вбачається з матеріалів справи рішення Олевського районного суду Житомирської області по справі № 287/301/16-ц від 21.12.2018 року набрало законної сили та на підставі зазначеного рішення було видано виконавчі листи.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції. («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28.07.1999, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997, § 40).

У справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини вказав, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Частинами 3, 4 ст.435 ЦПК України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Перелік визначених цією статтею підстав для відстрочення чи розстрочення виконання рішення не є вичерпним, тому ці підстави повинні встановлюватись в кожному конкретному випадку з урахуванням усіх доведених обставин.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до положень ч.1 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З наведених норм убачається, що суд може відстрочити чи розстрочити виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів існування таких обставин.

Такі обставини повинні виникнути після ухвалення судового рішення та мають бути об`єктивними, такими що не залежать від волі сторін.

Однак, ОСОБА_1 не наведено жодних із обставин, які би в сукупності давали суду обґрунтовані підстави для відстрочення виконання вказаного судового рішення.

Посилання заявника та його представника на те, що на даний час в провадженні слідчого відділення Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП України в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0000312, за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.358 КК України, за фактом підробки ордера на отримання житла ОСОБА_3 в с. Радовель Олевського району Житомирської області, не можуть свідчити саме про особливий характер цих обставин, зважаючи на початковий етап такого розслідування і відсутність будь-яких результатів та процесуальних рішень за його наслідками.

Інших обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, у тому числі за майновим станом або з об`єктивних причин, заявником не наведено.

Отже, заявником не доведено наявність жодних виняткових обставин, що виникли в ході виконання рішення суду та мають особливий характер і ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, з наявністю яких ст.435 ЦПК України пов`язує можливість здійснити розстрочення або відстрочення виконання судового рішення.

Ті обставини, на які посилається заявник в своїй заяві, не є винятковими, а зазначені доводи є недостатніми та спростовуються матеріалами справи.

На теперішній час рішення Олевського районного суду Житомирської області по справі № 287/301/16-ц від 21.12.2018 року набрало законної сили та підлягає обов`язковому виконанню.

Таким чином, оскільки заявником не було надано належних доказів, які б підтверджували наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим,тому, зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення відсутні, а подана заява є необґрунтованою та безпідставною, а відтак не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 268, 435 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду у виконавчому провадженні ВП № 59154616 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Винар