Ухвала

23 липня 2020 року

м. Київ

справа № 667/9707/15-ц

провадження № 61-9699ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 16 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Виконавчий комітет Корабельної районної у м. Херсоні ради, Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її виховання, визначення участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Виконавчий комітет Корабельної районної у м. Херсоні ради, Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її виховання, визначення участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 16 червня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом визначення наступних способів участі у вихованні дитини.

З урахуванням думки дитини та без присутності матері: - кожні першу та третю середу місяця забирати з місця перебування малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 14.00 год. та повертати дитину до постійного місця проживання не пізніше 20.00 год. того ж дня, а також забирати кожні першу та третю неділю місяця з 10.00 год. та повертати дитину до постійного місця проживання не пізніше 20.00 год. того ж дня; - під час літніх канікул 15 календарних днів, поспіль чи у сукупності для спільного відпочинку в межах території України.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

17 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся доВерховного Суду з касаційною скаргою на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 16 червня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону, оскільки заявник узагальнено посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, однак не зазначає, щодо якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Також заявнику відповідно до вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України необхідно надати уточнену касаційну скаргу відповідно до кількості учасників справи.

Згідно із частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 16 червня 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 25 серпня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк