ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року м.Херсон

Номер справи: 766/18519/18

Номер провадження: 22-ц/819/865/20

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)Ігнатенко П.Я.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Полікарпової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Білецького Олексія Васильовича, який діє від імені ОСОБА_1 , на додаткове рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Прохоренко В.В. від 15 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області ухвалив у зазначеній справі рішення,яким позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 12.08.2016 року в розмірі 1170 доларів США, що станом на 01.03.2019 року за офіційним курсом НБУ еквівалентно 31 425,15 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмір 704,80 грн.

У жовтні 2019 року адвокат Білецький Олексій Васильович, який діє від імені ОСОБА_1 , подав до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового судового рішення, яким просить стягнути із відповідачки на користь позивача витрати, понесені на правову допомогу в сумі 3000 грн.

Додатковим рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 15 жовтня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в частині стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним додатковим рішенням суду, адвокат Білецький Олексій Васильович, який діє від імені ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати додаткове рішення суду та ухвалити нове, якимстягнути із відповідачки на користь позивача витрати, понесені на правову допомогу в сумі 3000 грн.

Просить взяти до уваги, що у підтвердження понесених витрат до суду першої інстанції надано договір про надання правничої допомоги від 17.09.2018 року та копію квитанції № 19 від 18.09.2018 року про те, що ним прийнято від позивача оплату послуг адвоката на суму 3000 грн. При цьому, зазначив, що у заяві про винесення додаткового рішення наведено детальний опис виконаних робіт, а саме: вивчено надані клієнтом матеріали справи та розроблено стратегію захисту прав клієнта; складено позовну заяву; складено заяву про винесення додаткового рішення; понесено витрати на копіювання та друк.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на вказане додаткове рішення суду першої інстанції підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті (щодо розміру витрат) суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), зазначив, що відшкодування судових витрат передбачає встановлення їх реальності, необхідності та розумності їх розміру.

У справі « ОСОБА_4 та інші проти Греції» (Georgoulis and others v. Grece) Європейський суд з прав людини, пославшись на наведену вище справу «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), зазначив, що згідно з його практикою, відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, більше того, розумний характер їх розміру.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16.

Під час судового розгляду в суді першої інстанції, адвокатом Білецьким О.В. надано копії договору про надання правничої допомоги від 17.09.2018 року та квитанції № 19 від 18.09.2018 року про те, що ОСОБА_5 прийняв оплату послуг адвоката на суму 3000 грн (а.с. 8-9).

Після ухвалення 01.03.2019 року судом першої інстанції рішення по суті спору, 08.10.2019 року адвокат Білецький О.В. подав до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якій навів опис виконаних робіт, а також повторно надав суду, додавши до заяви копії договору про надання правничої допомоги від 17.09.2018 року, квитанції № 19 від 18.09.2018 року про те, що адвокат Білецький О.В. прийняв від позивача оплату послуг адвоката на суму 3000 грнта копію ордеру серії ХС № 177600 від 17.09.2018 року (а.с. 36-40).

З матеріалів справи вбачається, що відсутні докази для визначення розміру витрат на правничу допомогу, зокрема, в заяві про ухвалення додаткового рішення не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та їх розрахунок, погоджений із позивачем. При цьому, в договорі про надання правничої допомоги від 17.09.2018 року зазначений погоджений ОСОБА_1 перелік послуг на суму 3000 грн, який є попереднім переліком послуг адвоката в межах надання правової допомоги на суму 3000 грн. Перелік включав: вивчення матеріалів справи та визначення стратегії захисту прав замовника та обсягу необхідних для збирання доказів; складання позовних заяв та інших процесуальних документів; складання та направлення адвокатських запитів; ознайомлення з матеріалами справи; участь адвоката та/або його помічника у судових засіданнях.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що в суді першої інстанції приймав участь інший адвокат - Берьозка Ю.В., яким вчинялись процесуальні дії в межах розгляду даної справи, який подавав клопотання про долучення до матеріалів справи документів, отримував виконавчий лист, представив суду ордер та договір від 17.09.2018 року, тобто тієї ж дати, що і подані адвокатом Білецьким О.В.

Наведений у заяві про ухвалення додаткового рішення опис виконаних робіт поданий з порушенням порядку та строків подання відповідних доказів, передбачених ч. 8 ст. 141 ЦПК України. При цьому, заявником не здійснено розрахунок витрат за кожну послугу (виконану адвокатом роботу).

Таким чином, заявником не надано доказів (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, розрахунок витрат) для встановлення обсягу наданих послуг і визначення розміру витрат на правничу допомогу, надану адвокатом Білецьким О.В., що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні вимоги про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрат, понесених на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що в заяві про ухвалення додаткового рішення адвокат навів детальний опис виконаних робіт, - до уваги не приймаються, оскільки як зазначено вище заявником порушено порядок та строки, передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, для подачі відповідних доказів, а також відсутній акт виконаних робіт, розрахунок вартості послуг, тощо, що з урахуванням наведеного вище унеможливлює задоволення вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Заявлений адвокатом Білецьким О.В. перелік наданих послуг не відповідає погодженому ОСОБА_1 переліку послуг в договорі про надання правничої допомоги.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Керуючись ст.ст. 374,375,382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката Білецького Олексія Васильовича, який діє від імені ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Додаткове рішенняХерсонського міського суду Херсонської області від 15 жовтня 2019 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова