Справа № 289/369/20
Номер провадження 2/289/441/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2020 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Сіренко Н.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

03.03.2020 позивач звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.06.2013, від шлюбу мають двох малолітніх дітей синів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які проживають разом із позивачем і перебувають на її утриманні, при цьому позивач не працює, знаходиться в скрутному матеріальному стані, а відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідач офіційно не працює, не має постійного стабільного заробітку. З огляду на вищевикладене просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі по 2500,00 грн. на кожну дитину щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття. Також просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, до досягнення синами ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач вважає, що відповідач має можливість надавати таку матеріальну допомогу, оскільки працює неофіційно, не сплачує податки, його середня заробітна плата за роботу в Чорнобильській зоні становить близько 10000,00 грн.

Ухвалою від 10.04.2020 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання без виклику сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення (а.с.22).

03.06.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, однак, в порушення п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України, до відзиву не додані документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи (а.с.25-45), тому суд вказаний відзив з додатками не бере до розгляду.

08.07.2020 надійшла заява позивача ОСОБА_1 , в якій остання позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.50).

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини визначено « ОСОБА_8 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.10).

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 народилися ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками дітей записані: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 відповідно (а.с.11,12).

Як вбачається з довідки від 03.03.2020 № 140, ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 , склад сім`ї: чоловік ОСОБА_2 (за даною адресою не зареєстрований); син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; син ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батьків та кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27 лютого 1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені в ст. 181 СК України, за змістом ч. 3 якої кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі поданих учасниками справи доказів.

Зазначені позивачем обставини щодо неофіційного працевлаштування відповідача, несплати останнім податків та отримання ним заробітної плати близько 10000,00 грн. суд не може взяти до уваги, оскільки жодних належних і допустимих доказів вказаних обставин позивачем надано не було, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, суд враховує, що ОСОБА_2 знаходиться в працездатному віці, докази непрацездатності суду не надані, відомості щодо наявності у відповідача інших дітей, чи непрацездатних батьків чи інших утриманців в матеріалах справи відсутні, таким чином відповідач має можливість організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити належні умови проживання та утримання своїх малолітніх синів.

При вирішенні спору суд враховує, що діти проживають спільно з матір`ю, яка ними опікується постійно, і об`єктивно несе більші витрати на їх утримання. Вирішуючи питання про розмір аліментів, який належить стягувати з відповідача на користь позивача на утримання їх малолітніх дітей, суд, беручи до уваги обов'язок обох батьків утримувати дітей, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 184 СК України, вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання синів в твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, з урахуванням індексації, до досягнення дітьми повноліття, оскільки такий розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного обов`язку батьків утримувати дітей зможе забезпечити належні умови утримання та проживання дітей та не буде порушувати права відповідача.

При постановленні рішення про стягнення аліментів суд враховує, що позивач та відповідач не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України.

Декларацією прав дитини від 1959 року закріплено принцип № 4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно ч. 2, 4 статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою.

У зв'язку з доглядом за синами, яким менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе.

За таких обставин, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дітьми трьох років у розмірі 1000,00 грн. щомісяця.

Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати підлягають стягненню у відповідності до правил, встановлених ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 84-85, 180-183, 191 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 259, 263, 265, 274-279, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_5 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дітьми трирічного віку - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти у твердій грошовій сумі надітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 1500,00 грн.щомісячно на кожну дитину, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.03.2020 і до досягнення дітьми повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, до досягнення дітьми - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, починаючи стягнення з 03.03.2020 і до 18.05.2021.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 840,80 грн..

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. С. Сіренко