Головуючий у І інстанції Макаренко І.О.
Провадження №22-ц/824/8760/2020 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Мельника Я.С., Поливач Л.Д.,

при секретарі: Ковтун М.В.,

розглянувшиу відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ПАТ «Універсал Банк» звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом, в якому просив суд стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 047-2008-1643 від 26 травня 2008 року у розмірі 61 704,67 доларів США, що станом на день звернення до суду за офіційним курсом НБУ складало 1 303 613,95 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 26 травня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 047-2008-1643, відповідно до п.1.1. якого Кредитор зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 72 800,00 доларів США, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати та повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 12,45% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором.

Позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 72 800,00 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером № 0472900USD001393 від 26.05.2008 року та випискою з особового рахунку ОСОБА_1 за 26.05.2008 року .

Крім того, для забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, між позивачем та ОСОБА_2 26 травня 2008 року було укладено договір поруки, за умовами якого ОСОБА_2 зобов`язався нести солідарну відповідальність перед банком за порушення позичальником зобов`язань за кредитним договором.

Позивач свої обов`язки згідно умов кредитного договору виконав, натомість відповідач ОСОБА_1 систематично не виконує обов`язки за договором, внаслідок чого у неї перед позивачем виникла заборгованість за кредитом.

В добровільному порядку погашати заборгованість за кредитним договором відповідачі не бажають, в зв`язку із чим позивач і звернувся до суду з даним позовом про стягнення з них заборгованості за договором в солідарному порядку.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2020 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 61 704,67 доларів США, що станом на день звернення до суду за офіційним курсом НБУ складає 1 303 613,95 грн.

Стягнуто у рівних частках зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» судовий збір у розмірі 3 654 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подала на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позову. Обгрунтовуючи скаргу, ОСОБА_1 посилалась на те, що суд першої інстанції, посилаючись на меморіальний ордер та виписку з банку, як на докази підтвердження факту надання їй кредиту, не звернув уваги на той факт, що меморіальний ордер від 26 травня 2008 року був спростований аудиторським висновком, яким встановлено, що даний документ не містить підпису уповноваженої особи, яка здійснила дану господарську операцію та на ньому відсутній штамп банку, який проставляється під час здійснення такої операції.

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від представника позивача АТ «Універсал Банк» Тарана В.А., останній проти задоволення скарги ОСОБА_1 заперечив та просив залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Лобанов М.Б. апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення з викладених у ній підстав.

Представник позивача АТ «Універсал Банк» Приходько Л.А. в апеляційному суді просила скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 травня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 047-2008-1643, відповідно до п.1.1. якого Кредитор зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 72 800,00 доларів США, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати та повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 12,45 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором (том 1, а.с.6-11).

Позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 72 800,00 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером № 0472900USD001393 від 26 травня 2008 року (том 1, а.с.22) та випискою з особового рахунку ОСОБА_1 за 26 травня 2008 року (том 1, а.с.23).

Також встановлено, що з метою забезпечення виконання позичальником її обов`язків за кредитним договором, 26 травня 2008 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх її зобов`язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (том 1, а.с.29-31).

З наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що у відповідачки, починаючи із жовтня 2014 року, почала утворюватись заборгованість за кредитним договором.

Так, згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 26.05.2015 року заборгованість відповідача за договором становить 61 704,67 (шістдесят одна тисяча сімсот чотири, 67) доларів США та складається з: 56 460,11 (п`ятдесят шість тисяч чотириста шістдесят, 11) доларів США - заборгованість за тілом кредиту; 4 931,93 (чотири тисячі дев`ятсот тридцять один, 93) долар США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 312,63 (триста дванадцять, 63) доларів США - заборгованість по підвищеним відсоткам/пені (том 1, а.с.24-26).

Відповідно до п. 5.2.5. Кредитного договору сторони погодили, що відповідно до статей 525 та 611 Цивільного кодексу України у випадку настання будь-якої із нижчевказаних обставин та направлення Кредитором на адресу Позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове погашення кредиту і неусунення Позичальником порушень за цим Договором протягом 30 календарних днів з дати відправлення Кредитором вищевказаного повідомлення (вимоги) Позичальнику, вважати термін повернення кредиту таким, що настав, на 31 календарний день з дати відправлення Кредитором Позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту.

На підставі п. 5.2.5. Договору, 07 березня 2015 року Банк направив ОСОБА_1 вимогу про дострокове погашення кредиту (том 1, а.с.27-28), яку ОСОБА_1 отримала, однак її не виконала.

Крім того, 07 березня 2015 року Банк, у зв`язку із виникненням заборгованості ОСОБА_1 , звернувся до поручителя ОСОБА_2 з вимогою про виконання зобов`язань ОСОБА_1 відповідно до умов Договору поруки (том 1, а.с.32-33). Дана вимога не була виконана і погашення на підставі Договору поруки не відбулося.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно зі ст. 533 поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до частин 1-2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Оскільки наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджується факт укладення між сторонами кредитного договору та факт існування за ним заборгованості внаслідок неналежного виконання відповідачем ОСОБА_1 своїх обов`язків по поверненню кредиту, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про задоволення позову та стягнення на користь позивача, як кредитора, заборгованості з відповідачів, як солідарних боржників.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність факту отримання ОСОБА_1 кредитних коштів від АТ «Універсал Банк» після укладення між ними кредитного договору колегією суддів відхиляються, виходячи з наступного.

Порядок і умови видачі та погашення кредиту визначено Розділом 2 Кредитного договору № 047-2008-1643 від 26.05.2008 року.

Пунктом 2.1 Кредитного договору передбачено, що зобов`язання кредитора надати кредит виникає з моменту виконання всіх та кожної з наведених умов в п. 2.1.1., 2.1.2., 2.1.3 Кредитного договору.

Відповідно до п. 2.1.3 Кредитного договору однією з умов видачі кредиту позичальникові є відкриття позичальником поточного рахунку № НОМЕР_1 (№ НОМЕР_1) у кредитора, код банку (МФО) 322001 для здійснення розрахунково-касового обслуговування операцій позичальника з надання та погашення кредиту.

На виконання вказаних положень Кредитного договору ОСОБА_1 уклала з Банком Договір банківського обслуговування фізичної особи.

На підтвердження фактичного відкриття поточного рахунку ОСОБА_1 поставила свій особистий підпис на Заяві-підтвердженні про відкриття поточних рахунків.

Згідно п. 2.3 Кредитного договору видача кредиту за цим договором проводилася на поточний рахунок позичальника, відкритий згідно умов п. 2.1.3 даного Договору.

З виписки по особовому рахунку за 26.05.2008 року вбачається, що Банком було зараховано на поточний рахунок ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 72 800,00 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на день перерахування коштів на рахунок становило 353 080,00 грн.

Підтвердженням зарахування відповідної суми коштів на поточний рахунок ОСОБА_1 є також меморіальний ордер № 0472900USD001393 від 26.05.2008 року, який є належним доказом зарахування коштів на рахунок Позичальника, зважаючи на те, що меморіальний ордер - це розрахунковий документ, якийскладається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунку платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та нормативно-правових актів Національного банку України (ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Видача кредиту вважається завершеною у момент надходження коштів на поточний рахунокпозичальника № НОМЕР_1 з рахунку банку № НОМЕР_2.

Відповідно до п. 4 глави 3 (чинної на той період) «Інструкції про касові операції в банках України», затвердженої Постановою Правління НБУ № 337 та затвердженої Міністерством юстиції 05.09.2003 року за № 768/8098, видача готівки іноземної валюти здійснювалася за такими видатковими документами: за заявою на видачу готівки - юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, а також підприємцям з їх поточних рахунків на цілі, передбачені нормативно-правовими актами; фізичним особам з їх поточних, вкладних (депозитних рахунків).

Враховуючи вищенаведене, перерахування банком ОСОБА_1 кредитних коштів на її поточний рахунок, відкритий у банку, відповідає положенням діючого законодавства та підтверджує факт отримання нею після укладення кредитного договору кредитних коштів. Докази, надані позивачем на підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів, нею у визначений законом спосіб не спростовані.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, як підставу для скасування рішення суду, законності та обґрунтованості рішення суду не спростовують, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 376 ЦПК Українипорушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення суду лише, якщо ці порушення призвели до неправильного вирішення справи, натомість справа судом вирішена правильно, з дотриманням норм матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги відповідача цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, а скарги ОСОБА_1 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: