Справа № 308/5241/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2020 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Сарай А.І.,

за участю секретаря судового засідання Зборовської Х.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 13.07.1985 року, який зареєстровано відділом записів актів цивільного стану виконкому Ужгородської міської ради народних депутатів Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис за № 455 від 13.07.1985 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, які на день звернення з даним позовом досягли повноліття, зокрема, донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначає, що на даний час подружні стосунки між чоловіком та дружиною припинилися, подружжя проживає окремо один від одного з 06.06.2009 року, що підтверджується актом про відсутність особи за місцем реєстрації, чоловік не піклується про добробут сім`ї і подальше фактичне проживання однією сім`єю є неможливим. Кожен з подружжя живе окремим особистим життям та своїми особистими інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Подальше збереження шлюбу між сторонами неможливе з підстав викладених вище і порушує принцип добровільності шлюбу, гарантований ч. 1 ст. 24 СК України.

Позивач підтверджує, що не має іншої дитини чи дітей, народжених поза шлюбом, віком до одного року та що не є вагітною. У зв`язку відсутністю підстав, які унеможливлюють розірвання шлюбу, позивач звертається до суду з даною позовною заявою про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований відділом записів актів цивільного стану виконкому Ужгородської міської ради народних депутатів Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис за № 455 від 13.07.1985 року, після розірвання шлюбу залишити позивачу ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_5 » та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою судді від 09.06.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи.

За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, додатково пояснивши, що разом з відповідачем не проживають одинадцять років, спільного господарства не ведуть, відповідач проживає з іншою жінкою, від якої має неповнолітню дитину. Наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач у судовому засіданні заперечив проти позову, зауваживши, що поки не буде вирішено питання про спільне майно з позивачем, то просить шлюб не розривати. З позивачем разом не проживають одинадцять років, так як він пішов до іншої жінки, з якою проживав у цивільному шлюбу та від якої має неповнолітню дитину віком п`ятнадцять років. Заперечив проти вимоги позивача про залишення їй прізвища ОСОБА_5 .

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.07.1985 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі записів актів цивільного стану виконкому Ужгородської міської ради народних депутатів Закарпатської області за актовим записом № 455, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 13.07.1985 року.

Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя.

За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають протягом останніх одинадцяти років, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Спільних неповнолітніх дітей, що могло б хоч якось зв`язувати сторін, вони не мають.

Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов.

Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України)

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін у межах даного позову не заявлено.

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що у разі наявності спору щодо спільного майна сторін, він має право звернутися до суду з окремими позовом про захист свого права.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Вирішення питання щодо прізвища особи, яка змінила своє прізвище внаслідок укладення шлюбу, яким вона буде іменуватися після розірвання шлюбу, виключно залежить від її бажання, а відтак, суд вважає, що вимога про залишення позивачу прізвища ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір у сумі 840,80 грн.

У судовому засіданні 15.07.2020 року на підставі ч. 6 ст. 259 ЦПК України проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, повний текст якого складено 17.07.2020 року.

Керуючись ст. ст. 56, 105, 110, 112, 113, 115 СК України, ст. ст. 4, 13, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 13.07.1985 року у відділі записів актів цивільного стану виконкому Ужгородської міської ради народних депутатів Закарпатської області за актовим записом № 455, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу ОСОБА_1 прізвище ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили у відповідності до ч. 2 ст. 115 СК України надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом згідно з ч. 3 ст. 115 СК України є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Дата складення повного судового рішення 17 липня 2020 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай