У Х В А Л А

23.07.2020 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Заярний А.М., розглянувши заяву про самовідвід судді у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їх повнолітнього сина,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 22.07.2020 судді Заярному А.М. передано для розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їх повнолітнього сина.

23.07.2020 суддя Заярний ОСОБА_3 .М. заявив собі самовідвід з тих підстав, що перебуває у дружніх стосунках із сім`ю Чоловських, оскільки являється хресним батьком їх наймолодшої доньки. ОСОБА_4 , який є сином ОСОБА_2 від першого шлюбу, знає особисто, а також був свідком прояву останнім належної батьківської турботи стосовно свого сина. Вважає, що вищевказані обставини можуть викликати сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

В статті 36 ЦПК України визначені підстави для відводу судді. Відповідно до пункту 5 частини 1 цієї Статті, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема є інші обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Розглянувши заяву про самовідвід, приходжу висновку, що вищевказані обставини, можуть викликати сумніви в неупередженості судді. Навіть тоді, коли прийняті суддею рішення за наявності вищевказаного є об`єктивними та неупередженими і відповідають закону, у цьому випадку буде мати місце втрата суспільної довіри до конкретного судді, що підриває авторитет Судової влади.

За сукупності наведених обставин вважаю наявними ознаки перевищення обмежень, визначених пунктом 5 частини 1 ст. 36 ЦПК України, ст.15 Кодексу суддівської етики та пункту 2.5. Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 №2006/23, за якими визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), заява № 9186/80, рішення від 26.10.1984, Європейський суд з прав людини зазначив, що «навіть видимість може бути важливою»…«правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (п. 26). Тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

З метою забезпечення гарантованого особі права на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, заява про самовідвід судді підлягає задовленню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 36, 40, 252, 260 ЦПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Заярного А.М. від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їх повнолітнього сина.

Справу передати іншому судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, визначеному у встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.М. Заярний

Ухвала підписана 23.07.2020