г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/784/20
Номер провадження 2/213/965/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

20 липня 2020 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Нестеренка О.М.,

секретар судового засідання Шрам В.А.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

26.02.2020 до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу надійшла позовна заява про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якій позивач зазначив що, 05.07.2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Volvo FL6, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем Volkswagen Crafter державний номерний знак НОМЕР_2 . Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 09.08.2019 по справі №211/4013/19 ОСОБА_1 визнано винним за ст.124 КУпАП у скоєні ДТП, та постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.09.2019 по справі №211/4013/19 ОСОБА_1 визнано винним за ст.122-4 КУпАП.

Як зазначає позивач, станом на 05.07.2019 транспортний засіб Volvo FL6 державний номерний знак НОМЕР_1 забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АМ 8104048, в якому визначено розмір франшизи 2000 грн.

Позивач зазначає, що автомобіль потерпілого Volkswagen Crafter державний номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, чим його власнику заподіяні збитки на суму 30 647,69грн., що підтверджується ремонтною калькуляцією.

На підставі наданих документів та згідно умов полісу, зазначене ДТП ПрАТ «СК «ЕТАЛОН»» визнала старховим випадком та виплатила потерпілому страхове відшкодування в розмірі 28 647,69 грн. за платіжним дорученням, а тому до цієї страхової компанії перейшло право зворотної вимоги (регресу) до Відповідача відповідно до ст.1191 ЦК України.

Також позивач зазначає, що на виконання вимог п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України направляв на адресу відповідача претензію з метою досудового врегулювання спору, яка станом на момент подання позовної заяви залишилась без задоволення.

Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь на відшкодування шкоди в порядку регресу 28647,69грн. та судові витрати.

16.03.2020 ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області справа призначена до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Належним чином повідомлений позивач в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, проти заочного рішення не заперечує /а.с.28/.

В судові засідання відповідач викликався належним чином, за допомогою рекомендованої поштової кореспонденції, направленої на його адресу, однак поштова кореспонденція повернулась на адресу суду з зазначенням: «адресат відсутній за сказаною адресою» (трекінги Укрпошти № 960, 960).

Відзив на позов відповідач не подав, жодних клопотань від нього до суду не надходило. За таких умов, керуючись ст.ст.280-282 ЦПК, суд вважає за можливим ухвалити заочне рішення по справі.

Вирішуючи позовні вимоги, судом враховується наступне.

16.11.2018 року ПАТ СК «ЕТАЛОН» було видано поліс №АМ 8104048 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком на 1 (один ) рік до 15.11.2019, яким забезпечено транспортний засіб Volvo FL6, державний номерний знак НОМЕР_1 .

05.07.2019 транспортний засіб Volvo НОМЕР_3 , Д.Н.З, НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 здійснив ДТП, за що останнього визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №211/4013/19 пр.3/211/1532/19 /а.с.7/.

Окрім того 12.09.2019 ОСОБА_1 постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №211/4012/19 пр.3/211/1800/19 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП за залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 05.07.2019 /а.с.8/.

Відповідно до платіжного доручення (а.с. 15) №2161 від16.10.2019 позивач здійснив страхове відшкодування потерпілому у ДТП в сумі 28647,69.

Таким чином, враховуючи наведені докази, суд приходить до висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля Volvo FL6, Д.Н.З, НОМЕР_1 , а саме ОСОБА_1 .

Відтак згідно приписів ст. 38.1.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», регресний позов страховика та МТСБУ може бути поданий до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Окрім того ст.1187 ЦК України передбачено відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки .

Згідно з положеннями ч.1 цієї статті, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.

Як зазначено в частині другій, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70), згідно з яким, стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування.

У зазначеному рішенні Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23.12.2015 у справі № 6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

Таким чином, відносини між сторонами у справі регулюються статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування». Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна платника у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, зокрема те, що відповідач залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, також відшкодування позивачем потерпілій особі страхового відшкодування, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

При цьому суд враховує, що Відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав, іншого, ніж зазначено Позивачем, не довів.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Керуючись ст.ст. 993, 1187,1188 ЦК України, ст.ст. 4, 19, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН», , на відшкодування шкоди в порядку регресу 28647 (двадцять вісім тисяч шістсот сорок сім) грн. 69 коп. та 2102 (дві тисячі сто) грн. 00 коп. на повернення сплаченого судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повний текст рішення складено 20.07.2020.

Інформація щодо учасників справи:

Позивач: ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» - 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33б, 2-й під`їзд;

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О.М. Нестеренко