Провадження № 8/537/3/2020
Справа № 537/1029/20
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2020 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Мурашової Н.В.,

за участі секретаря Мєняйлова О.О.,

боржника ОСОБА_1 та його представника адвоката Милованова Р.В.,

стягувача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просив скасувати судовий наказ Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.04.2020 р. про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з нього аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) ), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначено, що 15.04.2020 р. суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Хіневич В.І. видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

В цей же день 15.04.2020 р. суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Хіневич В.І. видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_1 отримав в суді копії зазначених судових наказів з додатками, про що надав відповідну розписку.

Також ОСОБА_1 стало відомо, що ухвалою суду від 13.04.2020 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі судового наказу про стягнення з нього аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви і до досягнення дитиною ОСОБА_5 трьох років.

Стягнення з ОСОБА_1 аліментів в загальному розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку суперечить нормам Сімейного кодексу України та ЦПК України.

Зазначив, що оскільки при винесенні судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, суду не було відомо про наявність судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, тому судовий наказ підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Милованов Р.В. підтримали заяву з викладених у ній підстав.

В судовому засіданні ОСОБА_2 просила відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами. В обгрунтування своєї позиції надала заперечення на заяву про перегляд судового наказу з нововиявленими обставинами та пояснила, що із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 звернулася до суду в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини. Вважає, що при винесенні судового наказу, судом не були порушені норми ЦПК України, судовий наказ був виданий у відповідності до ч.4 ст.161 ЦПК України, тому підстави для його скасування відсутні, а боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та надавши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст.4, ч. 1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Установлено, що 15.04.2020 року суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Хіневич В.І. видав судовий наказ у справі №537/1029/20, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Також 15.04.2020 року суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Хіневич В.І. видав судовий наказ у справі №537/1028/20, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з ч. 8 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до п.п. 3, 4, 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» (що регулює схожі за своїм змістом правовідносини), нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК. Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Також, із практики ЄСПЛ встановлено наступне.

«42. Суд повторює, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

43. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), №52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

44. Ця справа стосується рішення щодо нового розгляду справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження. Така процедура сама по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (див. рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), №. 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2), № 19960/04, п. 46). Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції.» (вказане є цитатою рішення ЄСПЛ у справі «Желтяков проти України» (заява №4994/04) від 9.06.2011 року)».

Заявник нововиявленими обставинами зазначає відсутність у суду відомостей про видачу іншого судового наказу, яким з нього стягнуто аліменти на другу дитину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку.

Положення ч.5 ст.183 СК України гарантують право того із батьків, разом з яким проживає дитина, звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 161 ЦПК України, перешкодою для видання наказу про стягнення аліментів на одну дитину в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, закон визначає пов`язаність цієї вимоги із встановленням батьківства та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Сам факт існування у боржника на утримання іншої дитини, не може вважатися перешкодою для видачі судового наказу про стягнення аліментів, за умови відсутності спору про батьківство. Про існування такого спору заявник не вказував.

В судовому засіданні доведено, що на момент видання наказу від 15.04.2020 р. у справі №537/1029/20 ОСОБА_1 мав ще одну дитину, однак ця обставина не є перешкодою для видачі судового наказу, в розумінні п. 4 ч.1ст. 161 ЦПК України.

ЦПК України не передбачає можливості скасування судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку на одну дитину відповідно до п.4 ч.1 ст.161 цього Кодексу. У випадку незгоди боржник вправі захистити своє право шляхом подачі позову про зменшення розміру аліментів (припинення стягнення, тощо) (ч.7 ст.170 ЦПК України).

Встановлені в судовому засіданні обставини дають підстави для висновку про те, що обставини вказані заявником ОСОБА_1 в заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами не можуть вважатися нововиявленими обставинами, адже ці обставини були відомі на час видання судового наказу.

За таких обставин, суд вважає, що обставини, на які посилається заявник не можуть бути підставою для скасування судового наказу у порядку його перегляду за нововиявленими обставинами, тому в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами відмовляє.

Керуючись статтями 170, 172, 423-429 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Крюківського районного суду м. Кременчука від 15.04.2020 року у справі №537/1029/20, провадження №2-н/537/386/2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 27.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали виготовлений 22.07.2020 року.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.