РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року

м. Рівне

Справа № 572/2184/19

Провадження № 22-ц/4815/527/20

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Бондаренко Н.В., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Немовицька сільська рада Сарненського району

Рівненської області,

третя особи, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет

спору на стороні відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 04 лютого 2020 року (ухвалене у складі судді Рижого О.А., повний текст рішення складено 06 лютого 2020 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішень сільської ради, -

в с т а н о в и в :

17 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішень сільської ради.

Позовна заява мотивована тим, що 31 січня 2014 року вона набула право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що в АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 .

Рішенням Немовицької сільської ради № 88 від 28.12.2015 року, вулиця Медведєва перейменована на вулицю Героїчна.

Вказаний житловий будинок з усіма надвірними будівлями, раніше належав ОСОБА_4 , після смерті якої ІНФОРМАЦІЯ_1 , будинок успадкував її племінник ОСОБА_3 .

Відповідно до записів погосподарських книг по Немовицькій сільській раді, починаючи з 1948 року, за господарством ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , значилася закріплена земля, в розмірі 0,38 га., з якої 0,28 га., це присадибна ділянка на якій розміщений житловий будинок з усіма надвірними будівлями та додатково 0,10 га., в урочищі "Забронище".

Усі хто проживав у цьому будинку та був його власником, користувалися вище зазначеною землею, адже при набутті на нього права власності, як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_3 набували право користування усією цією землею.

Після того, як вона прийняла у спадок вказане будинковолодіння, вона продовжувала користуватися земельною ділянкою, що вважалася закріпленою за цим будинком.

Ще за життя ОСОБА_4 , на території земельної ділянки, яка перебувала у її користуванні, був викопаний рів для відведення дощових та талих вод з її господарства та господарств її сусідів: ОСОБА_5 - по АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 - по АДРЕСА_3 та ОСОБА_2 - по АДРЕСА_4 .

При цьому, для відводу води з двору ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , по земельній ділянці ОСОБА_6 , була прокладена труба для відводу дощових та талих вод, котра була закопана в землю.

Зазначені труби були прокладені власними силами та коштами ОСОБА_5 , за згодою тодішнього землекористувача цієї земельної ділянки.

Усі сусіди однаково користувалися вказаним ровом і так званим водовідводом до періоду, поки був живим ОСОБА_7 , який був чоловіком ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_7 , його дружина, почала чинити перешкоди у користуванні ровом та водовідводом.

Крім того, ОСОБА_2 без будь-яких на те дозволів та погоджень зі свого будинку, близько десяти років тому вивела каналізаційну трубу до вищевказаного рову, а трубу, що слугувала для відводу дощових та талих вод з дворів сусідів засипала піском та закидала камінням, тому свої функції він виконувати перестав, внаслідок чого почалося підтоплення сусідських господарств.

З метою припинення таких дій, сусіди неодноразово зверталися до Немовицької сільської ради із письмовими заявами на неправомірну поведінку ОСОБА_2 , однак, належний їх розгляд не проводиться.

В процесі приватизації належної ОСОБА_1 земельної ділянки було встановлено, що частина земельної ділянки (орієнтовно одна сотка, яка фактично перебуває у її користуванні, на якій розміщений належний їй хлів) перебуває у власності вже нині покійного ОСОБА_7 , який набув право власності на спірну частину земельної ділянки на підставі рішення Немовицької сільської ради від 6 листопада 2008 року № 725, відповідно до якого йому у власність була передана земельна ділянка загальною площею 0,5163 га по АДРЕСА_5 , з якої 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд та 0,2663 га для ведення особистого селянського господарству.

Межі земельних ділянок, які передавались у власність ОСОБА_7 з ОСОБА_3 та іншими сусідами не погоджувались.

Порушення процедури погодження меж земельних ділянок із сусіднім на той час землекористувачем, призвели до порушення її прав, адже на земельній ділянці, яка юридично належить ОСОБА_7 , яка на даний час перебуває у користуванні ОСОБА_2 , знаходиться належний їй об`єкт нерухомого майна.

Просила суд визнати незаконними та скасувати рішення Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області № 1068 від 6 червня 2019 року "Про розгляд заяви ОСОБА_1 , про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)" та рішення Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області "Про передачу у власність земельної ділянки в межах села Немовичі", № 725 від 6 листопада 2008 року.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 04 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 до Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області №1068 від 06 червня 2019 року "Про розгляд заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)".

Визнано незаконним та скасовано рішення Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області "Про передачу у власність земельної ділянки в межах села Немовичі" №28 від 06 листопада 2008 року.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач, набувши у власність житловий будинок з усіма господарськими будівлями і спорудами у законний спосіб набула право користування земельною ділянкою, у тих же розмірах та тим же цільовим призначенням, яка обліковувалася за цим будинком і яка перебувала у користуванні попередніх землекористувачів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Під час судового розгляду не надано належних та допустимих доказів того, що межі земельних ділянок, погоджувались з ОСОБА_3 та іншими сусідами. При цьому, ця частина земельної ділянки на момент прийняття рішення не перебувала ні у власності, ні в користуванні ОСОБА_7

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 05 березня 2020 року виправлено описку в резолютивній частині рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 04 лютого 2020 року вказано замість помилково зазначеного номеру "28" рішення Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області "Про передачу у власність земельної ділянки в межах села Немовичі" правильний номер "725".

05 березня 2020 року ОСОБА_2 , покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, подала апеляційну скаргу на рішення суду, у якій просила рішення суду скасувати, в частині визнання незаконним та скасування рішення Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області "Про передачу у власність земельної ділянки в межах села Немовичі" № 28 від 06 листопада 2008 року та ухвалити в цій частині нове про відмову у задоволенні таких позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована незаконністю оскаржуваного рішення.

Вказує, що з урахуванням підстав та змісту позовних вимог, позивачем не доведено порушення його прав спірним рішенням № 725 від 06.11.2008 року.

Непогодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками не може бути підставою для визнання рішень сільської ради та державних актів недійсними, що встановлено у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 року № 467/1637/16-ц.

30 березня 2020 року ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, у якому покликається на законність рішення суду.

Вказує, що під час прийняття Немовицькою сільською радою рішення № 725 від 06.11.2008 року, у власність ОСОБА_8 передано частину земельної ділянки, яка ніколи не перебувала у його користуванні та на якій знаходилася належна їй господарська будівля.

Просила про залишення рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 є власником житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.01.2014 року (а.с. 24).

Вказане будинковолодіння ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 31.01.2014 року (а.с. 25).

Як зазначено у довідці виконкому Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області від 19 березня 2019 року з 15 березня 2016 року вулиця Медведєва перейменована на вулицю Героїчну (а.с. 25).

22 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до голови Немовицької сільської ради із заявою про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_6 , площею 0,1865 га (а.с. 34).

Рішенням Немовицької сільської ради Сарненського району від 06 червня 2019 року № 1068 відмолено ОСОБА_1 в наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1865 га, яка розташована в АДРЕСА_6 , тому що в дану площу земельної ділянки входить водний об`єкт (канава) загального користування.

Також вказаним рішенням сільської ради надано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1763 га, якою вона користується і розташована в АДРЕСА_6 (а.с. 36).

Вважаючи рішення Немовицької сільської ради Сарненського району від 06 червня 2019 року № 1068 незаконним та таким, що порушує її права, ОСОБА_1 оскаржила його до суду.

Окрім того, вважає таким, що порушує її права як користувача земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_6 , рішення Немовицької сільської ради "Про передачу у власність земельної ділянки в межах села Немовичі"№ 725 від 06 листопада 2008 року, на підставі якого у власність суміжного з нею землекористувача ОСОБА_7 передано земельну ділянку, площею 0,5163 га по

АДРЕСА_5 області від 06 листопада 2008 року № 725 "Про передачу у власність земельної ділянки в межах села Немовичі" передано ОСОБА_7 у власність земельну ділянку в межах АДРЕСА_5 , загальною площею 0,5163 га в т.ч. для будівництва та обслуговування житлових будинків та господарських будівель і споруд 0,2500 га для ведення особистого селянського господарства 0,2663 га (а.с. 38).

ОСОБА_2 успадкувала після смерті ОСОБА_7 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2663 га, кадастровим номером :01:003:0026, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09 серпня 2019 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09 серпня 2019 року (а.с. 79).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони справи на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов`язками щодо предмета спору (стаття 13 ЦПК України), а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти учасникам процесу в реалізації таких прав та виконанню обов`язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 122 ЗК України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 91 ЗК України встановлено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

Відповідно до статті 106 цього Кодексу власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.

Статтею 107 ЗК України передбачено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

Згідно з частинами першою, другою та пунктом «б» частини третьої статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Стадія погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації є допоміжною. При цьому стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Із цього не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акта погодження меж - слід вважати, що його права порушено. Погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а із мотивів відмови. Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки - правового значення вони не мають. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів.

Вказане відповідає правовому висновку Верховного Суду, що висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).

Таким чином, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для скасування рішення Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області від 06 листопада 2008 року № 725 "Про передачу у власність земельної ділянки в межах села Немовичі" з підстав не погодження меж земельної ділянки, що виділена у власність ОСОБА_7 із сусідніми землекористувачами є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Окрім того, позивачкою не доведено факту розташування на земельній ділянці, що була виділена у власність ОСОБА_7 належної їй господарської будівлі, чи накладення такої земельної ділянки на земельну ділянку, що перебуває у її користуванні.

Оскільки ОСОБА_1 не довела належними та допустимими доказами порушення рішенням Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області від 06 листопада 2008 року № 725 "Про передачу у власність земельної ділянки в межах села Немовичі" її прав як користувача земельної ділянки в АДРЕСА_6 , її позовні вимоги про визнання вказаного рішення незаконним та його скасування не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так як у апеляційному порядку оскаржено рішення суду першої інстанції лише в частині визнання незаконним та скасування рішення Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області "Про передачу у власність земельної ділянки в межах села Немовичі" від 06 листопада 2008 року, у іншій частині рішення місцевого суду апеляційному перегляду не підлягає.

Ураховуючи те, що судом, в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області "Про передачу у власність земельної ділянки в межах села Немовичі" від 06 листопада 2008 року № 725, неповно з`ясовано фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, постановлене ним рішення, у цій частині, підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні таких позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що позовна заява підлягає до часткового задоволення тому судовий збір необхідно покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 768,40 грн та 1200 грн витрат на правову допомогу.

На підставі ч. 1 ст. 15 ЦК України, ст.ст. 91, 107, 122, ч. 1, 2, п. "б" ч. 3 ст. 152 ЗК України, керуючись ст.ст.367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 04 лютого 2020 року, в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області "Про передачу у власність земельної ділянки в межах села Немовичі" від 06 листопада 2008 року № 725 скасувати.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області "Про передачу у власність земельної ділянки в межах села Немовичі" від 06 листопада 2008 року № 725 відмовити.

Стягнути з Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн та 1200 грн витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1152,60 грн судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 липня 2020 року.

Головуючий-суддя С.С. Шимків

Судді: Н.В. Бондаренко

С.В.Хилевич