Справа №464/90/20
пр № 2/464/1079/20
У Х В А Л А

15 червня 2020 року Суддя Сихівського районного суду м. Львова Бойко О.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Будівельна компанія «КДС Інвест» про захист прав споживачів та визнання майнових прав на квартиру, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовомдо відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на майнові права квартири, що складається із житлового приміщення загальною площею 107, 9 кв. м, розташована за адресою забудови АДРЕСА_1 .

Оглянувши матеріали позовної заяви, приходжу на наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позовна заява вказаним вимогам не відповідає, оскільки до неї не додано документа, що підтверджує сплату судового збору.

Як підставу звільнення від сплати судового збору позивач в позовній заяві покликається на звільнення від сплати судового збору на підставі положень Закону України "Про захист прав споживачів".

Проте, відповідно до п. 22 ст.1 Закон України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Пунктом 19 згаданого Закону визначено, термін «продукція» - будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Крім цього, статтею 1-1 Закон України «Про захист прав споживачів» встановлено сферу дії Закону, а саме цей Закон регулює інші за змістом відносини, а саме відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Однак, із даного позову вбачається, що предметом такого є майнові права на квартиру, що не підпадає під ознаки «продукції» в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», відтак, положення цього Закону не регулюють відносин, які виникли між сторонами, а тому ст.22 вказаного Закону щодо звільнення від сплати судового збору не може бути у даному випадку застосована.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (840,80 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (10 510 грн.).

Відповідно до ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Як вбачається із позовної заяви, ціна позову становить 1 018 083 грн. 98 коп., з якої і слід виходити при оплаті судового збору.

Враховуючи наведене, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, шляхом сплати судового збору в розмірі визначеному у відповідності до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та долучення до позову оригіналу платіжного документу.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Будівельна компанія «КДС Інвест» про захист прав споживачів та визнання майнових прав на квартиру- залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати десять днів з дня отримання ухвали суду, для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Бойко О.М.