Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1051/20 Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія 70 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Ковальської Я.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 квітня 2020 року, постановлену під головуванням судді Шульги О.М.

у цивільній справі №279/1051/20 за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження державний виконавець Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного Міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький) Туровська Вікторія Олександрівна на дії державного виконавця щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання, скасування повідомлення про повернення документів стягувачеві без прийняття до виконання, зобов`язання прийняти до виконання виконавчий лист, -

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою. Просила визнати дії державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного Міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький) Туровської В.О. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 24.02.2020 року протиправними; скасувати повідомлення, винесене державним виконавцем Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Туровською В.О. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 24.02.2020 року щодо стягнення на підставі виконавчого листа Коростенського міськрайонного суду від 18.07.2008 року у справі №2-1927/08 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості по аліментах в розмірі 59098,48 гривень; зобов`язати державного виконавця Туровську В.О. прийняти до виконання виконавчий лист у справі №2-1927/08 від 18.07.2008 року. В обґрунтування поданої скарги зазначала, що в Коростенському відділі ДВС на примусовому виконанні перебував виконавчий лист, виданий на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18.07.2008 року у справі №2-1927/08 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.05.2008 року і до досягнення дитиною повноліття.

28.08.2019 року виконавчий документ було повернуто стягувачу, згідно постанови виконавця ОСОБА_4 на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Станом на 28.08.2019 року розмір заборгованості по аліментах склав 59 098,48 гривень.

Після закриття провадження сторонам були направлені копії постанови. Боржник ОСОБА_2 до цього часу не вживав всіх заходів для виконання рішення суду про стягнення аліментів, маючи офіційне працевлаштування та отримуючи відповідний дохід. В лютому 2020 року вона звернулась до Коростенського ВДВС із заявою щодо стягнення із ОСОБА_2 заборгованості по виконавчому листу. Проте, 26.02.2020 р. отримала рекомендований лист з Коростенського відділу ДВС з повідомленням про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з пропуском строку, встановленого законом, для пред`явлення виконавчого документа до виконання,- дитиною досягнуто повноліття на підставі п.2 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження". Вважала дії державного виконавця Коростенського ВДВС Туровської В.О. протиправними, оскільки виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що суму аліментів стягнуто в повному обсязі. Отже, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 квітня 2020 року у задоволенні скарги відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане судове рішення скасувати та ухвалити нове - про задоволення скарги. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Зокрема зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом не враховано та не надано правової оцінки тій обставині, що скаржниця повторно зверталась із заявою про примусове виконання рішення суду в межах строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Закон України «Про виконавче провадження» не забороняє звертатись до органів ДВС з аналогічними заявами про примусове виконання рішення суду повторно в межах строку пред`явлення виконавчого листа. А тому апелянт вважає, що діяла відповідно до чинного законодавства. На думку апелянта, постанова державного виконавця від 28.08.2019 року жодного відношення до даної справи не має, та не може бути підставою для відмови у задоволенні скарги. Крім того вказує, що нею у встановлений трирічний строк з моменту повернення виконавчого документа у зв`язку з неможливістю його виконати, було повторно направлено на виконання, тому державний виконавець не мала законного права вказувати в Повідомленні про повернення виконавчого документа стягувачеві, про нібито пропуск встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Разом з тим, Закон України «Про виконавче провадження» чітко надає їй право на повторне звернення до органів ДВС з виконавчим документом протягом трьох років з дня повернення. Також вказує, що заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. У разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному законом.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі ДВС перебувало виконавче провадження з виконання судового рішення у справі №2-1927/08 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою старшого державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області Розбицької Галини Іванівни від 28.08.2019 року виконавчий лист №2-1927, виданий Коростенським міськрайонним судом Житомирської області 18.07.2008 року, був повернутий стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження".

Копія постанови з виконавчим листом була отримана скаржником, що не спростовується змістом скарги.

Повторно ОСОБА_1 подала виконавчий лист на виконання в лютому 2020 року.

24.02.2020 року повідомленням державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Туровською Вікторією Олександрівною повернуто ОСОБА_1 без прийняття до виконання виконавчий документ, а саме виконавчий лист №2-1927/08, виданий Коростенським міськрайонним судом Житомирської області 01.08.2008 року про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу.

Підставою повернення зазначено п.2 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до вказаної норми Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущений встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Розглядаючи скаргу по суті та відмовляючи у її задоволенні, суд першої інстанції виходив з того, що стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Проте, погодитися з висновками суду неможливо.

Так, згідно з положеннями ч.ч.1,3-5 ст.12 Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

В даному випадку виконавчий документ державний виконавцем було повернуто стягувачу у зв`язку із тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п.2 ч.1 ст.37 Закону).

Із змісту п.п.7,9 ч.1 ст.39 Закону випливає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом…

Тобто, за умови існування заборгованості по аліментах не може вважатися виконаним судове рішення, яке перебувало на примусовому виконанні.

У зв`язку з цим, застосуванню підлягають положення п.5 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", якими передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Із дотриманням вказаних вимог Закону стягувачем в межах встановлених Законом строків було пред`явлено до примусового виконання виконавчий лист про стягнення із боржника аліментів.

Проте, державним виконавцем було неправомірно не прийнято його до виконання.

За наведених обставин є всі підстави вважати, що дії державного виконавця суперечать вимогам закону.

У зв`язку з цим та відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.376, ч.2 ст.451 ЦПК оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення скарги.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 квітня 2020 року скасувати. Постановити нове судове рішення про часткове задоволення скарги.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного Міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький) Туровської В.О. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 24.02.2020 року про стягнення на підставі виконавчого листа Коростенського міськрайонного суду від 18.07.2008 року у справі №2-1927/08 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати державного виконавця Туровську Вікторію Олександрівну прийняти до виконання виконавчий лист у справі №2-1927/08 від 18.07.2008 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього дня протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді: