справа №619/833/20
провадження №2/619/602/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2020 м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого - судді Овсяннікова В.С.,

за участю секретаря судового засідання Матлахової Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 борг у розмірі 122 000 гривень за розпискою від 03.02.2017.

В обґрунтування позову зазначила, що на початку 2017 року ОСОБА_2 звернулась до неї з проханням надати у борг грошові кошти.

03.02.2017 позивач надала ОСОБА_2 кошти у борг у розмірі 122 000 гривень, яка в свою чергу зобов`язалась повернути їх у березні 2017 року, про що була написана розписка.

Відповідач своє зобов`язання по поверненню боргу не виконала.

Позивачем 23.01.2020 на адресу відповідача була надіслана вимога про повернення боргу, однак жодного реагування на неї не відбулось, у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду з позовом.

Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, розгляд справи проводити за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце судового засідання повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомила.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі юридичні факти та відповідні ним правовідносини.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до розписки від 03.02.2017, ОСОБА_2 взяла у борг у ОСОБА_1 суму у розмірі 122 000 гривень, котрі зобов`язується повернути в березні 2017 року (а.с.17).

Між сторонами склалися цивільні правовідносини з договору позики.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або кількість речей того ж роду і якості.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника.

Розписка є документом, який боржник видає кредитору, підтверджуючи як укладення договору позики, так і його умови, а також засвідчуючи отримання певної грошової суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

У встановлений договором позики строк березень 2017 року, заборговану суму у розмірі 122 000 гривень відповідач позивачу не повернула.

Як зазначає ОСОБА_1 в позові, вона в порядку досудового врегулювання направляла на адресу відповідача вимогу про добровільне виконання зобов`язання щодо повернення боргу. Однак, станом на день розгляду справи в суді відповідач свого зобов`язання щодо повернення боргу у добровільному порядку не виконала.

Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що матеріали справи не містять відомостей про повернення суми позики у строк, встановлений договором, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 16, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р ІШ И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованість у розмірі 122 000 (сто двадцять дві тисячі) гривень за договором позики від 03.02.2017.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 1 220 (одна тисяча двісті двадцять) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні - протягом 30 днів з дня отримання ними копії рішення.

Рішення набирає законної сили протягом 30 днів з дня його проголошення, або протягом 30 днів з дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Сторони:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя В. С. Овсянніков