Справа № 496/3166/19
Провадження № 2/496/437/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

за участю:

секретаря - Ткаченко В.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до

відповідача: Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області, місце знаходження: 67642, Одеська область, Біляївський район, с. Яськи, вул. Центральна, буд. 78,

вимоги позивача: про визнання факту вступу у право спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом

учасники справи - повідомлені належним чином про час, дату та місце слухання справи, в судове засідання не з`явились, але надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та визнання позову.

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. 21 серпня 2019 рокуОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області (далі - відповідач), який згодом уточнила (а.с.83-86), про визнання факту вступу у право спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

2. Позов обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивача - ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 позивач, як спадкоємець першої черги, фактично прийняла спадщину, тобто набула право на права та обов`язки, нерухоме та рухоме спадкове майно, яке належало її чоловікові по закону на день його смерті, але через свою неосвіченість у законодавстві позивач в установлений законом час не звернулася до нотаріуса з питанням про оформлення права спадкування за законом, так як вважала, що фактично набула право на спадкове майно. Підтвердженням цього є той факт, що позивач після смерті ОСОБА_2 декілька років, до виїзду на постійне місце проживання в с. Андрїївку, Білгород-Дністровського району, Одеської області постійно отримувала орендну плату за користування, по договору оренди №1014 від 19 лютого 2002 року, земельною часткою (паєм), що розташований на земельній ділянці № НОМЕР_1 в межах земельних часток (паїв) колишнього КСП «Троїцьке», Біляївського району, Одеської області, який належав її чоловіку згідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії 10 №0573113, виданого на підставі Рішення Біляївської районної державної адміністрації від 05 грудня 1996 року №383/96 як члену КСП «Троїцьке» Біляївського району, Одеської області ОСОБА_2 в тому, що йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Троїцьке» Біляївського району Одеської області у розмірі 2,64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Позивач звернулася до державного нотаріуса Біляївського району Одеської області з заявою про вступ у право спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , але нотаріус своїм листом № 2156/01-16, від 22.05.2019 року надав роз`яснення щодо необхідності звернення до суду з метою вирішення поставленого позивачем питання. Без вирішення питання про вступ у право спадкування і таким чином набуття права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом на права та обов`язки її чоловіка, які належали йому за життя і, не припинилися внаслідок смерті, як власника земельної частки (паю), позивач не може використати своє право спадкоємця після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 і це перешкоджає їй у вирішені питань господарювання, користування та розпорядження земельною часткою (паєм). У зв`язку з вище викладеним позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

3. Відповідач - Яськівська сільська рада Біляївського району Одеської області відзив на позов не надали.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, але представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с.74).

5. Представник відповідача - Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача та визнав позовні вимоги (а.с.88).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

6. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 серпня 2019 року, цивільну справу № 496/3166/19, передано на розгляд судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П.

6. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 23.08.2019 року вказаний цивільний позов залишено без руху, надано позивачеві строк терміном в десять днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків поданої позовної заяви.

7. 04.09.2019 року до суду від представник позивача надійшла заява про виконання ухвали суду щодо усунення недоліків.

8. Суддя оглянувши надані до суду документи встановив, що представником позивача усунуті недоліки поданої заяви у відповідності до ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 23.08.2019 року.

7. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 11 вересня 2019 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання.

8. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

9. Судом ухвалено рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні з наступних підстав.

10. Так, за змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

11. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

12. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

13. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивача - ОСОБА_2 . (а.с. 8)

14. Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 вбачається, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , після державної реєстрації шлюбу прізвище « ОСОБА_3 » (а.с. 9)

15. Згідно протоколу загальних зборів власників земельних сертифікатів на право на земельну частку (пай), на території Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області від 09 вересня 2003 року, ОСОБА_2 належить сертифікат №0573113 на земельну ділянку НОМЕР_1 (а.с.14-16).

16. Згідно сертифікату на земельну частку (пай), ОСОБА_2 на підставі рішення Біляївської районної державної адміністрації від 05 грудня 1996 року належить земельна частка (па) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Троїцьке» розміром 2,64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вказаний сертифікат № 0573113 було видано 19.02.2002 року, тобто після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 17)

17. Позивач звернулася до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак листом №2156/01-16 від 22.05.2019 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області - Шевченко Ю.А. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, та рекомендовано звернутись до суду з питання встановлення факту прийняття спадщини, належності правовстановлюючого документу та визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії №0573113 (а.с. 5).

18. Згідно довідки Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області №659 від 15.05.2019 року, вбачається, що ОСОБА_2 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 36)

19. У довідці Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 658 від 15.05.2019 року зазначено, що крім померлого ОСОБА_2 також були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 - співмешканка, ОСОБА_5 - син співмешканки, ОСОБА_6 - онука співмешканки (а.с. 35)

22. Згідно відповіді Біляївської районної державної нотаріальної контори №390/01-16 від 07 лютого 2020 року, вбачається, в результаті перевірки з 2002-2020 року, спадкова справа до майна ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , Біляївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, згідно даних спадкового реєстру не заводилась (а.с. 76)

V. Оцінка Суду.

23. Положеннями статей 15, 16 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), статтею 4 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

24. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

25. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

26. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

27. Відповідно до ст. 1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

28. Відповідно до ст.ст. 1261, 1262 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; - у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

29. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

30. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

31. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

32. Відповідно до статті 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

33. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

34. Згідно зі статтею 81 Земельного Кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

35. Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 належне йому майно фактично прийняла у спадщину позивач, хоча юридично на себе його не оформила. Разом із тим, вона вважається такою, що прийняла спадщину.

36. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

37. Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

38. За змістом статей 22, 23 ЗК України (1990 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акту додається список цих громадян. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

39. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

40. Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

41. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділ X «Перехідні положення» ЗК України). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

42. Як вбачається з матеріалів справи, згідно рішення Біляївської районної державної адміністрації від 05 грудня 1996 року ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Троїцьке», розміром 2,64 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), тобто рішення, за яким ОСОБА_2 став власником майнових прав, прийнято за його життя та відповідно, майнові права увійшли до складу спадщини.

43. Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за законом першої черги, інших спадкоємців щодо майна померлого немає. У зв`язку з неможливістю підтвердити належність земельної ділянки спадкодавцю, оскільки сертифікат спадкодавця на земельну ділянку був виданий вже після його смерті, позивач не може оформити спадкове майно через органи нотаріату. Хоча, на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 05.12.1996 року № 383/96 вказана земельна ділянка належала померлому ОСОБА_2 та він був її власником, а тому незважаючи на те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий після смерті спадкодавця, позивач має право на визнання права власності в порядку спадкування за законом.

44. Жодних заперечень від відповідача щодо визнання права власності на земельну ділянку позивачу, до суду не надійшло. Тобто Яськівська сільська рада Біляївського району Одеської області не претендує, як орган місцевого самоврядування, на спадкове майно.

45. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження.

46. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

47. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

48. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

49. Оскільки встановлення факту прийняття спадщини, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 та визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , суд беручи до уваги, той факт, що інших осіб, які заявили про своє право на спадщину немає, належне померлому майно обтяжено не було, обставини, які б свідчили про усунення позивача від спадкування, судом не встановлені, обраний спосіб захисту цивільного права відповідає вимогам закону, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 16, 316-319, 328, 392, 1216-1218, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 13, 76-81, 89, 95, 200, 206, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської областіпро визнання факту вступу у право спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

2. Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , як спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

3. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на земельну частку (пай) земельна ділянка № НОМЕР_4 , площею 2,64 умовних кадастрових гектара, яка розташована в межах земель ТОВ «Троїцьке» на території Яськівської об`єднаної територіальної громади в с.Троїцьке, Біляївського району, Одеської області, що належить її чоловіку ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ІО №0573113, виданого як члену колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Троїцьке», що розташоване на території Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області в с.Троїцьке Біляївського району Одеської області.

4. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

4. Повний текст рішення складено 13 липня 2020 року.

Суддя О.П. Галич