Провадження № 2/522/5330/20
УХВАЛА

16 липня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судових засідань Пейкова О.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2020 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до Компанія «Глоріон ОСОБА_2 » (GLORION S.A.) про стягнення заробітної плати у розмирі 5 600 доларів США.

Разом з позивною заявою до суду надійшло клопотання про забезпечення позову по даній справі шляхом накладення арешту (заборону відчуження) на судно моторну яхту (катамаран) «SANTA DUET» рік випуску 2019, реєстраційний номер НОМЕР_1 , прапор - Беліз, порт приписки Беліз Сіті, що знаходиться у внутрішніх водах України, та прямує до Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрації Одеського морського порту).

Позивач мотивує вимоги тим, що 01.04.2019 року за рахунок укладення індивідуальної трудової угоди від 01.04.2019 року ОСОБА_1 прийняв до виконання умови контракту №07 від 01.04.2019 р. з компанією «Глоріон С.А.». Відповідно до п. 1 трудової угоди, її предметом є працевлаштування позивача на борту плавучої одиниці (яхта, буксир, плавучий кран, балкер) та виконання трудових обов`язків на посаді капітана за плату. На виконання умов трудової угоди та контракту відповідач працевлаштував позивача на посаді капітана судна моторної яхти «SANTA DUET» (рік випуску 2019, реєстраційний номер НОМЕР_1 , прапор Беліз, порт приписки Беліз Сіті) з 01.04.2019 року по теперішній час, що підтверджується довідкою, а також відповідною пропискою у паспорті моряка позивача. За вказаний період йому нарахована заробітна плата у розмирі 5 600 доларів США, що підтверджується довідкою від 13.07.2020 року. Однак, незважаючи на факт нарахування заробітної плати, заробітна плата так і не була виплачена, що є порушенням умов договору та положень діючого законодавства.

У зв`язку з цим він звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі. При цьому, позивач наголошує, що відповідач є нерезидентом, а єдиним відомим майном, що знаходиться на території Україна є судно моторна яхта «SANTA DUET», яка залишить територіальні води України в будь який момент, є обґрунтовані підстави вважати, що вимоги щодо стягнення заробітної плати, залишаться незадоволеними.

Ухвалою від 16 липня 2020 року по справі відкрито провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає її обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Україна є учасником Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна (далі - Конвеція), прийнятої 10.05.1952 року в Брюсселі (на підставі Закону України №370VI від 07.09.3011 р. «Про приєднання України до Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна»).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Конвенції, морська вимога це вимога, яка виникає, зокрема, на підставі заробітної плати капітанів, офіцерів чи екіпажу, тощо. Таким чином, вимоги Позивача, які випливають з виплати заробітної плати члена екіпажу морського судна є морською вимогою відповідно вищезгаданої Конвенції.

Відповідно до ст. 3 Конвенції, позивач може накласти арешт або на конкретне судно, щодо якого виникла морська вимога, або на будь-яке інше судно, власником якого є особа, яка була в момент виникнення морської вимоги власником конкретного судна, навіть якщо заарештоване судно готове до відплиття.

Відповідно до ст. 4 Конвенції на судно може бути накладений арешт не інакше, як з дозволу суду або відповідного судового органу Договірної Держави, в якій здійснено арешт.

Відповідно до ст. 41 КТМ України судно може бути арештоване чи звільнене з-під арешту тільки за рішенням суду, господарського суду або голови Морської арбітражної комісії. Арешт судна означає будь-яке затримання судна або обмеження в його пересуванні, що здійснюються для забезпечення морських вимог, зазначених у статті 42 цього Кодексу, під час перебування судна в морському порту України.

Згідно до ст. 42 КТМ України судно може бути арештоване тільки на морські вимоги. Морська вимога - це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управління, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна чи здійснення заходів, пов`язаних з рятуванням судна, вимога, пов`язана із заробітною платою та іншими коштами, що належать капітану, членам командного складу та іншим членам екіпажу у зв`язку з виконанням ними своїх службових обов`язків на борту судна, включаючи витрати на репатріацію і внески за соціальним страхуванням, що сплачуються від їх імені.

В порядку ст.43 КТМ України судно, стосовно якого виникли морські вимоги, може бути арештовано тільки за наявності хоча б однієї з умов що, вимога входить до категорії привілейованих вимог згідно з пунктами 1, 2, 3-5 і 7 статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до глави 2 Привілейовані вимоги ст.358 КТМ України підлягають переважному задоволенню перед іншими вимогами, у тому числі перед вимогами, забезпеченими заставою, у першу чергу - вимоги, що випливають з трудових взаємовідносин, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, і після їх повного відшкодування - вимоги щодо соціального страхування, оскільки всі ці вимоги стосуються відповідного судна;

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України співмірність з розміром позивних вимого такого заходу як накладення арешту на судно, не вимагається.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України заява про арешт морського судна подається за місцезнаходженням порту реєстрації судна або за місцезнаходженням морського порту, в якому судно знаходиться або до якого прямує, незалежно від того, чи має такий суд юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту.

Згідно ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову у вигляді арешту на морське судно розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження після її подання без повідомлення особи, яка подала заяву, та особи, яка є відповідальною за морською вимогою.

З огляду на той факт, що відповідачі є нерезидентами, єдиним відомим майном, що знаходиться на території України є судно, яке може залишити територіальні води України у будь-який момент. Згідно наданої декларації тимчасового ввезення (тимчасового вивезення) яхти від 21.05.2019 р. судно покине територіальні води Україну в строк до 18.07.2020 року.

З урахуванням тих обставин, що судно прямує до Одеського морського порту (65026, м. Одеса, пл. Митна 1) з метою закриття кордону в пункті пропуску та виходу з територіальних вод України. Тобто, наразі є обґрунтовані підстави вважати, що не накладення арешту на судно в подальшому може призвести до невиконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог про стягнення заробітної плати.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.( п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позов»). В зв`язку з чим, суд не вважає необхідним забороняти відповідачу експлуатацію судна.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспектів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд встановив, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді арешту судна передбачений нормами чинного законодавства, та є доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної справи та вимог про стягнення заробітної плати. Таке забезпечення позову, враховуючи його предмет, можна вважати співмірним із заявленими вимогами.

Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як відсутність арешту вказаного майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення, так як існує реальна можливість для відповідача відчужити майно третім особам, що суттєво ускладнить виконання можливого рішення суду.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши подану позивачем заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із пов`язаності заходів забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки у суду є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, чим суттєво порушить права сторін.

Керуючись ст.ст. 149-150 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_2 ) про вжиття заходів забезпечення позову до Компанія «Глоріон С.А.» (GLORION S.A.) (Сальдуба Білдінг, Верхній поверх, Іст 53 Стріт, Урбанзасіон Обарріо, п/с 7284, Панама 5, Республіка Панама (Salduba Building, Top Floor, East 53rd Street, Urbanizacion Obarrio, P.O. Box 7284, Panama 5, Republic Panama) про стягнення заробітної плати задовольнити.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на судно - моторну яхту «SANTA DUET» (катамаран) (рік випуску 2019, реєстраційний номер НОМЕР_1 , прапор Беліз, порт приписки Беліз Сіті), що знаходиться у внутрішніх водах України та прямує до Одеського морського торговельного порту без заборони експлуатації у межах територіальних вод України (до 12 морських міль).

Копію цієї ухвали направити до Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрації Одеського морського порту) та капітану Одеського морського торговельного порту для виконання, іншим учасникам справи до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом (ч.1 ст. 157 ЦПК України).

Суддя Л. М. Чернявська

16.07.2020