ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1632/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Сирбул О.Ф.

за участю секретаря - Лаптєвої Ю.М.

представника позивача - Панасюк Н.К.

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Відповідно до позовних вимог, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві суму заборгованості у розмірі 289203,42 грн.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що у серпні 2017 року, в межах покладених зобов`язань, Управлінням було виконано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2017 року щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2

Постановою Верховного суду від 16.05.2018 року касаційну скаргу Управління було задоволено, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2017 року скасовано, в задоволені позову ОСОБА_2 до Управління про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Відповідно до ст. 255 КАС України (чинної на дату здійснення відповідного перерахунку) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Враховуючи викладене, після проведення перерахунку пенсії відповідача, відповідно до постанови Верховного суду від 16.05.2017 року, розмір пенсії відповідача зменшився. Управлінням було розраховано суму надміру виплаченої пенсії. Відповідно до довідки Управління про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії № 3 ця сума склала 289 203,42 грн. за період з 01.12.2015 року по 31.08.2018 року.

Листом № 67927/04 від 29.08.2018 року відповідачку було повідомлено про наявність факту переплати пенсії, однак надмірно сплачені кошти ним повернуті так і не були.

На підставі викладеного позивач просить суд задовольнити вказаний позов.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 02.01.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У березні 2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач просив суд у задоволення позовних вимог позивача відмовити.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08.04.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала та просила суд про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що його вини в переплаті пенсії немає. Просив суд у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Судом встановлено, що відповідач з грудня 2008 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дарницького району м. Києва (правонаступником якого є Лівобережне об`єднане управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві), відповідно до Законів України «Про прокуратуру» та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У подальшому, 27.04.2018 року було створено нову юридичну особу - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яка є правонаступником всіх прав та обов`язків припинених: Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 01.03.2017 року позов ОСОБА_2 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково: визнано неправомірними дії Лівобережного Об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії за вислугу років та зобов`язано Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 18-1558зп від 04.11.2016 року відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 88% від суми місячної зарплати, починаючи з 22 листопада 2016 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2017 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_2 у донарахуванні стажу та проведенні перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що була чинною на момент призначення пенсії) на підставі довідки Генеральної прокуратури України №18-1558 зп від 04.11.2016р. про заробітну плату з розрахунку 90% від суми місячного заробітку.

Зобов`язано Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_2 згідно довідки Генеральної прокуратури України №18-1558 зп від 04.11.2016р., відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що була чинною на момент призначення пенсії) та згідно постанови КМУ №1013 від 09.12.2015р.з розрахунку 90% від суми місячного заробітку без обмеження граничного розміру пенсії з 22.11.2016р., а також додатково окремо виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час, починаючи з 01.12.2015р. згідно постанови КМУ №1013 від 09.12.2015р.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.05.2018 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2017 року скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_2 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Разом з тим, Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, подаючи касаційну скаргу на постанови Дарницького районного суду від 01.03.2017 року та Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2017 року, у ході касаційного оскарження, не скористалось своїм правом учасника справи, передбаченим ст. 375 КАС України, та не зверталось до суду касаційної інстанції із заявою щодо зупинення виконання оскаржуваного ними судового рішення або зупинення його дії до закінчення перегляду в касаційному порядку, а навпаки за власною ініціативою розпочали добровільне виконання постановиКиївського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2017 року.

У зв`язку з цим за період з 01.12.2015 року по 31.08.2018 року виникла переплата у сумі 289203,42 грн.

Листом № 67927/04 від 29.08.2018 року відповідача було повідомлено про переплату пенсії, однак надмірно сплачені кошти ним повернуті не були.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тобто, згідно з даною нормою закону поверненню підлягають лише кошти, якщо їх виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, та в разі недобросовісності з боку набувача.

За відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, такі кошти поверненню не підлягають.

Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 22.01.2014 року у справі №6-151цс13 та від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс 14, яка, з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватися судом.

Виходячи з аналізу ст. 1215 ЦК України безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Крім того, порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до списання визначений Порядком повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 15 травня 2003 року № 374/7695 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного фонду № 25-3 від 25.11.2014).

Зі змісту п. 3 цієї постанови вбачається, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпаний і розширеному тлумаченню не підлягає.

Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються (постанова Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-91цс14).

Будь-яких доказів, які б свідчили про рахункову помилку з боку Управління, так і надання відповідачем завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення пенсії, а також зловживань з боку відповідача при отриманні приведеної в позові суми, позивач суду не надав.

Виходячи з цього, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12-13, 76-81, 133, 141, 200, 206, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя: