ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5700/20 Справа № 201/2506/20 Суддя у 1-й інстанції - Демидова С.О. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику апеляційну скаргу

ОСОБА_1 ,

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2020 року про передачу справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини до іншого суду, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини (а.с. 1-4).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2020 року вищевказану справу передано за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 26).

Не погодившись з такою ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (а.с. 30-33).

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Передаючи справу за підсудністю до іншого суду суд першої інстанції виходив з того, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача не є Соборний район м. Дніпра, а тому справа не підсудна Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до ч. 16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Позивач в своєму позові зазначила адресу реєстрації та проживання ( АДРЕСА_1 ).

На підтвердження вищевикладеного позивачем до позову було надано копію Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання (а.с. 7) згідно якого місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . Також, в матеріалах справи наявна копія довідки про склад сім`ї № 19 від 30 січня 2017 року підписану головою квартального комітету № 2 С.Г. Іванченко (а.с. 18), яка була видана ОСОБА_1 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, а.с. 15) ОСОБА_1 про те, що вона згідно домової книги зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, позивач у своєму позові посилаючись на те, що позови про стягнення аліментів можуть пред`являтись також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

На вказане суд першої інстанції належної уваги не звернув чим допустив порушенням норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини підсудна Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська, оскільки подана позивачем за місцем своєї реєстрації та проживання у відповідності до ст. 28 ЦПК України, а тому висновки суду про необхідність передати справу на розгляд до іншого суду є помилковими.

З огляду на вищевикладене, ухвала суду першої інстанції про передачу справи до іншого суду постановлена з порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами апеляційної скарги та приймає їх до уваги, та вважає їх такими, що підлягають задоволенню, оскільки доводи апеляційної скарги підтверджують, що судом допущено порушення вимог процесуального права.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підстави для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2020 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров