Ухвала

21 липня 2020 року

м. Київ

справа № 753/14770/18

провадження № 22-ц/824/10532/2020

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 травня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Урядовий контактний Центр» про визнання недійсним скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 травня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. Повний текст рішення складено 15 червня 2020 року.

Не погоджуючись з указаним рішенням, 20 липня 2020 року позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Згідно з вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Отже, апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Безпосередньо в апеляційній скарзі представник позивача порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та зазначає, що копію повного тексту указаного рішення отримано ОСОБА_2 лише 19 червня 2020 року безпосередньо у канцелярії районного суду.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 11 березня 2020 року №211 на усій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин.

17 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 18 червня 2020 року №731-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), яким передбачено, що суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

При цьому, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень указаного Закону, процесуальні строки, що були продовжені відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України №540-ІХ від 30 березня 2020 року закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Отже, рішення ухвалене під час дії карантинних заходів, процесуальний строк почав перебіг також під час дії карантину, апеляційну скаргу подано протягом 20-денного строку з дня набрання чинності Законом №731-ІХ, що дає підстави вважати, що апеляційну скаргу подано в межах строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Проте, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження, оскільки вона не відповідає вимогам пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України.

Так, у відповідності до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вищезазначені документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як убачається з вимог позовної заяви, ОСОБА_1 просив визнати недійсним скасування наказу про звільнення, поновити його на роботі та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 18 лютого 2020 року у справі №756/3577/17, позивач не звільняється від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Таким чином, позивач, відповідно до норм пункту першого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви лише в частині вимог щодо поновлення на роботі.

У статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Отже, за звернення ОСОБА_1 до суду першої інстанції з вимогою про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулуу розмірі 229 474,47 грн підлягав сплаті судовий збір у розмірі 2 294,74 грн, що складає 1% від ціни позову.

Згідно з підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Виходячи з викладеного, за подання апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 3 442,11 грн. (2 294,74 грн.*150%).

Отже, апелянту за подання апеляційної скарги на рішення суду необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3 442,11 грн на реквізити Київського апеляційного суду:

Отримувач коштівУК у Солом. р-ні/Соломян. р-н/ Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувачаUA0026010 Код класифікації доходів бюджету 22030101 Адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, 2-А
З огляду на викладене, апелянту на виконання вищевказаних положень закону необхідно надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору, який відповідатиме вищезазначеним нормам закону.

Згідно вимог частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 травня 2020 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк до 21 серпня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надання оригіналу квитанції про сплату судового збору.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 357 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.А. Кравець