Дата документу 15.07.2020 Справа № 554/528/20
Провадження № 2/554/859/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 липня 2020 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Троцької А.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом в якому просила визнати ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування даного позову зазначала, що вона є квартиронаймачем двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 . Також в спірній квартирі зареєстровані членами сім`ї, її донька ОСОБА_3 та її дві доньки, онуки позивача: - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Однак, відповідач, ОСОБА_2 , більше 19 років не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, її особистих речей в квартирі не має, не підтримує стосунків з позивачем та взагалі квартирою не цікавиться. Комунальні платежі нараховуються згідно численності зареєстрованих осіб.Так як відповідач ОСОБА_2 не сплачує зазначені платежі, то позивач разом із зареєстрованими в даній квартирі членами сім`ї, змушені сплачувати все самі, що і стало причиною звернення до суду з позовом.

Ухвалою від 11 лютого 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, надала заяву в якій просила проводити розгляд справи у її від сутність, позовні вимоги підтримала повністю, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 , яка про час та дату судового засідання повідомлена належним чином за останнім відомим місцем проживання та шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили.

З письмової згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

За статтями 3 та 4 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи та закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Так, відповідно до ч.3, ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частина 1 ст.13 ЦПК України вказує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 1 ст.81 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено з довідки КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради №4706 від 24 грудня 2019 року, що у комунальній квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: з ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - квартиронаймач; з 02.11.1979 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дочка; з 29.03.1997 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 онука; з 15.01.2001 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 онука (а.с.10).

Позивач зазначає, що онука ОСОБА_2 більше 19 років не проживає у спірній квартирі, а на ній лежить тягар утримання квартири.

Факт не проживання ОСОБА_2 в квартирі підтверджено актами про не проживання від 27 листопада 2019 року та 27 грудня 2019 ІНФОРМАЦІЯ_6 , складеними та підписаними сусідами позивача, а саме ОСОБА_5 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_6 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_3 ; ОСОБА_5 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_4 . У вказаних актах сусіди зазначають, що ОСОБА_2 тривалий час не проживає у квартирі АДРЕСА_1 . Зі слів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 разом із батьком влітку 2000 року виїхали проживати за іншою адресою (а.с.5, 6).

Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги суд враховує роз`яснення, викладені у п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України в розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року, за якими члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Також, відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Так, глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено в ст. 13 ч. 3 Конституції України, власність зобов`язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону. Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах.

Суд вважає, що позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження факту, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин. З вище викладених правових норм вбачається, що для ухвалення рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, має бути належним чином доведено факт не проживання особи у приміщенні без поважних причин понад один рік. В той же час, в даному випадку, такі обставини належним чином доведені.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 259, 263-265, 273, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте Октябрським районним судом м.Полтави за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_5 .

Суддя Октябрського

районного суду м.Полтави Троцька А.І.