Справа №487/6380/17
Провадження №6/487/165/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2020 м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді Павлової Ж.П., за участю секретаря судового засідання Поліщук І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за заявою адвоката Климовича Андрія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Климович А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа №487/6380/17 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 11 249,51 грн., виданого 19.12.2019 таким, що не підлягає виконанню. Крім того просив суд зупинити виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа та стягнути з банка понесені ОСОБА_1 судові витрати.

Свою заяву адвокат мотивував тим, що ОСОБА_1 свій борг перед АТ КБ «ПриватБанк» після зарахування зустрічних однорідних вимог згідно постанови Миколаївського апеляційного суду від 31.10.2019 у справі №487/6380/17 погасила, сплативши різницю сумі 5 249,51 грн.

Адвокат Климович А.В. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату та час судового засідання.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи та долучені до матеріалів справи докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

У провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва знаходилася справа за позовом за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 липня 2019 року у задоволенні позову банку відмовлено в повному обсязі.

Ухвалою цього ж суду від 23 серпня 2019 року відповідачу ОСОБА_1 відмовлено в ухваленні додаткового рішення про стягнення з банку 16500 грн. витрат на правову допомогу.

Постановою Миколаївського апеляційного суду 31 жовтня 2019 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» та апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Климовича А.В. задоволено частково, рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 липня 2019 року та ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 серпня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов банку задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором (без номеру) від 6 грудня 2007 року у розмірі 10 877,35 грн., а також 180,86 грн. і 191,30 грн. судових витрат. В свою чергу з АТ КБ «ПриватБанк» стягнуто на користь відповідача 6 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції.

На виконання постанови Миколаївського апеляційного суду видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 11 249,51 грн. заборгованості за кредитним договором.

На підставі заяви банку головний державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чернявська А.Б. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження №61183458 від 19.02.2020 з виконання вищевказаного виконавчого листа.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що 19.11.2019 та 05.12.2019 ОСОБА_1 письмово зверталася до АТ КБ «ПриватБанк» з листом, в якому повідомила про зарахування зустрічних однорідних вимог, які відображені в постанові суду апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 601 ЦК України і бажання оплатити залишок заборгованості на користь банку.

Отже, після зарахування зустрічних однорідних вимог між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 остання мала сплатити на користь банку 5 249,51 грн.

Згідно квитанції №МР_АВ030294ZSV_11728178 від 11.01.2020 ОСОБА_1 сплатила на користь АТ КБ «ПриватБанк» 5 249,51 грн.

Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін

Відповідно до положень ст. 432 України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Аналогічна позиція міститься у постановах Верховного суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 2-2407/11; від 19 вересня 2018 року у справі № 755/7805/13ц.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов переконання, що ОСОБА_1 повністю виконала свої зобов`язання перед АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 11 249,51 грн. відповідно до постанови Миколаївського апеляційного суду від 31.10.2019, шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог, а тому даний виконавчий лист підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

В свою чергу вимоги заявника щодо зупинення виконавчого провадження та витребування у органу ДВС виконавчого листа є безпідставними та задоволенню не підлягають, оскільки тільки суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку (ст. 436 ЦПК України).

Крім того, вирішуючи питання про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 понесених судових витрат в розмірі 10 000 грн., суд враховує малозначність розглянутої справи, кількість процесуальних документів, складених адвокатом, а також враховує часткове задоволення заявлених вимог.

У зв`язку з викладеним, виходячи з обґрунтованого розміру витрат на правничу допомогу, критерію реальності послуг, встановлення їх дійсності, необхідності та розумності їх вартості, суд вважає відповідним відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 269, 432 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву адвоката Климовича Андрія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №487/6380/17 від 19.12.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 11 249,51 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 2 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ж.П. Павлова