Ухвала

30 червня 2020 року

м. Київ

справа № 565/1621/19

провадження № 61-9158ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року у справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що з 12.10.2006 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого вони мають трьох дітей, які на даний час не досягли повноліття. Останнім часом відносини між подружжям значно погіршились, що призвело до фактичного припинення шлюбу, спільне господарство не ведеться, відповідач застосовує домашнє насильство. Вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач не приймає належної участі в утриманні дітей, постійної роботи, інших утриманців не має, має задовільний стан здоров`я. Просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_1 та стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей подружжя у твердій грошовій сумі у розмірі 8 000,00 грн щомісячно.

ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому просив визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , а також визнати за ним право власності на 1/2 рахунку (вкладу) у банківській установі у розмірі 1500 євро. В обґрунтування зустрічних позовних вимог вказував, що за час шлюбу ОСОБА_2 відкрито рахунок (вклад) у одній з фінансових установ, на який покладено спільні кошти подружжя в сумі 3000 євро. Також за час шлюбу сторонами придбано квартиру, право приватної власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 . На підставі ст.60 СК України вказане вище майно є спільною власністю його та ОСОБА_2 , і він має право на поділ цього майна, виходячи з принципу рівності часток.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 жовтня 2019 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним та об`єднано в одне провадження.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 січня 2020 року первісний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 12 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис №320 - розірвано. Після розірвання шлюбу залишено позивачу за первісним позовом шлюбне прізвище « ОСОБА_2 ». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 750,00 грн. щомісячно, починаючи з 13 вересня 2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано квартиру загальною площею 45,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Виділено ідеальні частки у праві власності на квартиру загальною площею 45,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що є у спільній сумісній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у розмірі по 1/2 (одній другій). Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) ідеальну частку квартири загальною площею 45,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 (одну другу) ідеальну частку квартири загальною площею 45,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . У задоволенні іншої вимоги зустрічного позову відмовлено за безпідставністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати за первісним позовом у розмірі 768 грн. 40 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати за зустрічним позовом у розмірі 500 грн. 00 коп.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 січня 2020 року в частині задоволення зустрічних позовних вимог скасовано.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 152,60 грн.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У червні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Право заявника на апеляційний перегляд справи було забезпечено.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Ціна позову у цій справі становить 100 000,00 грн (вартість спірної квартири), що є меншим, ніж двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2020 року.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є, зокрема: справи про стягнення аліментів; справи про розірвання шлюбу.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вказівка в резолютивній частині постанови Рівненського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржувані судові рішенні ухвалені у малозначній справі.

Доводи заявника не свідчать про те, що оскаржувані судові рішення підпадають принаймні під один із випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що ціна позову у цій справі не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Разом з тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року у справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко