Справа № 953/9298/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2020 рокуКиївський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Божко В.В.
за участю секретаря Андрющенко О.В.
12.06.2020 до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Вільхового Р.М., в якій позивач просить суд скасувати постанову приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Вільхового Р.М., винесену 05.03.2020 про відмову ОСОБА_1 , в видачі, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 ; зобов`язати приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Вільхового Р.М. видати ОСОБА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 .
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який з 2011 року був недієздатною людиною. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був призначений опікуном ОСОБА_2 , він був його рідним братом та є батьком ОСОБА_1 . Відповідно з моменту встановлення опіки недієздатний ОСОБА_2 постійно проживав разом з опікуном ОСОБА_3
03.03.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ПН ХМНО Вільхового Р.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті недієздатного рідного дядьки.
ПН ХМНО ОСОБА_4 була винесена Постанова про відмову у вчинення нотаріальної дії від 05.03.2020 року.
Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом зазначено, те що позивачем на надано доказів реєстрації за однією адресою разом з спадкодавцем на момент смерті спадкодавця.
Позивач вважає таку постанову незаконною, та такою, що підлягає скасуванню.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.06.2020 року відкрито провадження по даній справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.
Позивач до судового засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність.
Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження.
Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний дядько позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с 12).
Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується Інформацією станом на 11.06.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 23).
Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова по цивільній справі № 2-О-25/11 від 11.03.2011 року ОСОБА_5 було визнано недієздатним та призначено опікуном ОСОБА_3 , (а.с. 28).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був призначений опікуном ОСОБА_2 , був його рідним братом та є батьком позивача ОСОБА_1 . Відповідно з моменту встановлення опіки недієздатний ОСОБА_2 постійно проживав разом з опікуном ОСОБА_3 .

Факт того, що недієздатний ОСОБА_2 та батько позивача (опікун) ОСОБА_3 , були рідними братами підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 15-16).

Батько позивача - ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 29).

Після смерті ОСОБА_3 , всі обов`язки опікуна по відношенню до недієздатного ОСОБА_2 взяв на себе позивач ОСОБА_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 28 листопада 2013 року встановлено опіку над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , його опікуном (а.с. 31).

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем другої черги за законом (за правом представлення після свого батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше спадкодавця ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був рідним братом).

Обставина того, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.30)

Відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

А відповідно до вимог ч.5 ст. 29 ЦК України, чітко визначено, що місцем проживання недієздатної особи є місце проживання її опікуна або місцезнаходження відповідної організації, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Позивач ОСОБА_1 був опікуногм недієздатного спадкодавця, з 2013 року та по день смерті, що підтверджується рішенням суду, та повноваження щодо опіки не передавались ні будь якій фізичній особі ні будь якій установі.

Також ОСОБА_1 заяву про відмову від спадщини не подавав, та спадщину після смерті свого рідного дядька прийняв.

03.03.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ПН ХМНО Вільхового Р.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті недієздатного рідного дядьки.

Разом з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщингу було надано нотаріусу всі необхідні документи, як правовстановлюючі документи на нерухоме майно, що належало на час смерті спадкодавцю, так і всі документи що підтверджують родинні відносини, всі свідоцтва про смерть, рішення судів про визнання особи спадкодавця недієздатною та відповідно про встановлення опіки.

Але за результатами розгляду наданих документів та заяви позивача, ПН ХМНО Вільховим Р.М. була винесена Постанова про відмову у вчинення нотаріальної дії від 05.03.2020 року (вих. № 21/02-31), якою вирішено відмовити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який проживає в АДРЕСА_4 в видачі, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 32).

Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом зазначено, те що позивачем на надано доказів реєстрації за однією адресою разом з спадкодавцем на момент смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1261 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місцепроживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 29 ЦК України, чітко визначено, що місцем проживання недієздатної особи є місце проживання її опікуна або місцезнаходження відповідної організації, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Таки чином позивач обґрунтовано вважає, що не повинен доводити додатковими документами те, що встановлено вимогами закону, та відповідно нотаріус мав враховувати вимоги ч.5 ст. 29 ЦКУ, враховуючи обставину недієздатності спадкодавця та призначення спадкоємця (позивача) опікуном недієздатного, та наявність документів, що підтверджують місця проживання опікуна недієздатного.

Згідно ч. 1 ч. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України- спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому рядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних і повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі; в інших випадках, передбачених Законом України «Про нотаріат». Даний перелік є вичерпним.

Аналогічні положення містить стаття 1 Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Згідно з ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» закріплено перелік підстав до відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальної дії, який є вичерпним, розширеному тлумаченню не підлягає і встановлений Законом України "Про нотаріат".

Відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дії з підстави неможливості встановити місце відкриття спадщини та факту прийняття спадщини - не передбачена Законом України "Про нотаріат", а тому така відмова відповідача у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом є необґрунтованою та такою, що не передбачена законом, а тому підлягає скасуванню.

Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 зі свого боку виконав усі необхідні дії спрямовані на звернення до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині скасування Постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії від 05.03.2020 року (вих. № 21/02-31), якою вирішено відмовити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який проживає в АДРЕСА_4 в видачі, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 , є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з цим суд вважає за необхідне відмовити частково у задоволенні позову в частині зобов`язання ПН ХМНО Харківської області Вільхового Р.В. видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки суд не може зобов`язати нотаріуса на здійснення конкретних нотаріальних дій із зазначенням конкретного рішення, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України "Про нотаріат".

Про те, суд може зобов`язати нотаріальну контору вирішити пиання щодо видачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає в АДРЕСА_4 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,5,13,77,81,89,141,258,263,265,430 ЦПК України, ст.ст. 141, 180-183, 191 СК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Вільхового Романа Миколайовича винесену 05.03.2020 року про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає в АДРЕСА_4 , в видачі, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 .

Зобов`язати нотаріальну контору вирішити питання щодо видачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає в АДРЕСА_4 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Харківського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вказаний строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобіганню поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19).

Сторони:

Позивач - ОСОБА_1 ; адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Вільховий Роман Миколайович; здійснює нотаріальну діяльність за адресою: 61168, м. Харків, вул. Валентинівська, 17

Суддя - В.В. Божко