Справа № 315/792/20
Номер провадження № 2/315/308/20
07 липня 2020 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області
у складі головуючого: судді Яроша С.О.
при секретарі: Браціло І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області позовну заяву Акціонерного Товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
03.06.2020 року до суду звернувся представник в інтересах Акціонерного Товариства Комерційний банк "Приватбанк" Гребенюк О.С. з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
03.06.2020 року до суду звернувся представник в інтересах Акціонерного Товариства Комерційний банк "Приватбанк" Гребенюк О.С. з клопотанням про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.
03.06.2020 року до суду звернувся представник в інтересах Акціонерного Товариства Комерційний банк "Приватбанк" Гребенюк О.С. з клопотанням про розгляд справи у відсутність представника, не заперечував проти заочного розгляду справи.
12.06.2020 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі і справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкрите судове засідання на 07.07.2020 року.
Відповідач відзиву на позов суду не надав.
07.07.2020 року представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав, відзив на позов суду не подав.
Суд, керуючись ст.280 ЦПК України, так як належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, та проти заочного розгляду справи не заперечує представник позивача, розглядає справу заочним розглядом на підставі наявних у справі доказів.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснювалось відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, так як розгляд справи здійснювався судом у відсутність всіх учасників справи.
Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об`єктивному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини:
13.09.2016 року до позивача звернувся відповідач з заявою-анкетою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, що підтверджується копією його заяви.
13.09.2016 року відповідач отримав кредитну картку, строк дії якої був до 05.2020 року, що підтверджується довідкою.
15.06.2017 року відповідач отримав кредитну картку, строк дії якої був до 04.2021 року, що підтверджується довідкою.
Відповідач неналежним чином виконував обов`язок щодо повернення кредиту та відсотків за його користування, що підтверджується випискою з рахунку.
Відповідач на момент розгляду справи судом заборгованість не погасив.
Суд, задовольняючи позов частково, керується наступним.
Правовідносини, які склалися між сторонами, є правовідносинами по договору надання банківських послуг, який містить ознаки кредитного договору, які регулюються параграфом 1 Позика та параграфом 2 Кредит Цивільного кодексу України та умовами договору про надання банківських послуг № б/н від 13.09.2016 року, укладеного між сторонами, який складається з анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку відповідача, Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, витягу з тарифів обслуговування кредитних карток "Універсальна, 55 днів пільгового періоду".
Відповідно ч.5 п.4 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, керуючись ч.5 п.4 ст.12 ЦПК України, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяв учасникам судового процесу в реалізації прав, передбачених цим Кодексом, а саме надав можливість відповідачу надати відзив на позов, а також надати суду всі наявні у учасників судового процесу докази.
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд доходить висновку, що відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування.
Висновок суду ґрунтується на наступному.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ч.2 п.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Судом встановлено, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг № б/н від 13.09.2016 року банк надав позичальнику кредит з лімітом у сумі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 3,5 % на місяць на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобов`язався повернути зняті з кредитного рахунку кошти щомісячними платежами не пізніше 25 числа наступного за звітним в розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, сплатити відсотки за базовою процентною ставкою 3,5 % на місяць, що підтверджується витягом з тарифів обслуговування кредитних карток "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" та розрахунком заборгованості.
Відповідач вносив кошти несвоєчасно і в неналежному розмірі, що підтверджується розрахунком заборгованості.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що відповідач, зобов`язаний згідно договору погашати заборгованість перед банком по наданому кредиту, нарахованим відсоткам, порушив зобов`язання по його поверненню частинами, відсотків за його користування, так як сплачував його нерегулярно та не в повному розмірі, чим допустив неналежне виконання зобов`язання щодо повернення кредиту та неустойки у виді пені.
Відповідно до ч.1 п.3, 4 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.
Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.2 п.8 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди.
Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як позикодавець за кредитним договором з позовом за захистом свого порушеного майнового права, передбаченого кредитним договором, шляхом відшкодування збитків в зв`язку з тим, що відповідач як позичальник неналежним чином виконав свій обов`язок щодо повернення позики, відсотків за її користування, неустойки у виді пені та штрафів.
Суд доходить висновку, що майнове право позивача, передбачене договором про надання банківських послуг: повернення позики, неустойки у виді пені, порушене відповідачем внаслідок його неналежного виконання обов`язку, передбаченого договором, підлягає захисту судом способом відшкодування збитків у виді повернення кредиту та неустойки у виді пені.
Суд, задовольняючи частково вимогу позивача про стягнення в рахунок відшкодування збитків неустойки у виді пені у розмірі 6319,99 грн., вважає за необхідне застосувати ч.4 ст.551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Так суд, керуючись ч.4 ст.551 ЦК України, вважає за необхідне зменшити розмір неустойки до 3000 грн. з огляду на те, що розмір пені значно перевищує розмір збитків.
Суд, відмовляючи у задоволенні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України в розмірі 1199,60 грн. виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що позивач звернувся з вимогою про стягнення збитків по договору, строк дії якого не скінчився, яким встановлено розмір процентів за його користування, а тому стягнення відсотків відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, не передбачених договором, не ґрунтується на законі.
Суд, відмовляючи у задоволенні вимоги в частині стягнення неустойки у виді штрафів, виходить з наступного.
В позові позивач посилається на стягнення штрафів відповідно до п.2.1.1.7.5 Умов і Правил надання банківських послуг, яка передбачає, що при порушенні позичальників строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф згідно тарифів в розмірі 500 грн. за кредитними картками, відкритими у валюті USD+5% від суми позову.
Тоді як далі в позові вказує розміри штрафів з посиланням на п.2.1.1.7.6 Умов і Правил надання банківських послуг, що не передбачає дану відповідальність.
Крім того, як зазначає далі п.2.1.1.7.5 Умов і Правил надання банківських послуг штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені Банком строки.
Таким чином, п.2.1.1.7.5 Умов і Правил надання банківських послуг не тільки передбачає умови нарахування та розмір штрафів, а також порядок його сплати.
Тоді як позовна заява не містить обґрунтування за яке конкретне порушення конкретного грошового зобов`язання, передбаченого договором, нараховано неустойку у виді штрафів відповідно до п.2.1.1.7.5 Умов і Правил надання банківських послуг, що дає підстави суду вважати недоведеною дану обставину.
Таким чином розмір задоволених судом вимог становить: 3432,45 грн. заборгованості за тілом кредиту + зменшений судом розмір неустойки 3000 грн. = 6432,45 грн.
Відповідно до ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так як позов задоволено частково на суму 6432,45 грн., то суд відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України покладає на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 1126,78 грн. та стягує їх з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.4-6, 10-13, 89, 141, 263-266, 268, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 22, 526, 546, 549, 550, 610-612, 625, 629, 1048-1055 ЦК України, договором про надання банківських послуг №б/н від 13.09.2016 року суд, -
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Повний текст рішення буде складений 14.07.2020 року.
На заочне рішення може бути подана заява про його перегляд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Ярош С.О.