13.07.2020 Провадження №2-н/331/336/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Антоненко М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

У заяві просить суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_1 аліментів на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 НОМЕР_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , грошових коштів у розмірі Ѕ частини від усіх доходів але не менше ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитини повноліття з щорічною індексацією. Судові витрати покласти на відповідача.

Вивчивши матеріали заяви суддя приходить до висновку, що у видачі судового наказу ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини потрібно відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо:

1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку;

2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника;

3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів;

7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з заяви, ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , грошових коштів у розмірі Ѕ частини від усіх доходів але не менше ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитини повноліття з щорічною індексацією. Вищевказана вимога заявника ОСОБА_4 суперечить нормам п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Отже заявником ОСОБА_4 заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України, а тому у видачі судового наказу потрібно відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 191 СК України, ст. ст. 161, 165 ЦПК України -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: М.В. Антоненко