Справа № 372/4481/19
Провадження № 2-713/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2020 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Висоцької Г. В.

при секретарі - Ковшобі А.К.

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Обухова цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Дніпровської райдержадміністрації у м. Києві, про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

16.12.2019 року до Обухівського районного суду Київської області звернулась із позовом позивачка ОСОБА_2 , в якому просила визначити місце проживання дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із нею.

Свої вимоги обґрунтовула тим, що шлюбні відносини між відповідачем ОСОБА_3 припинені, і вона разом із дитиною проживають окремо, проте спір щодо місця проживання дитини не вирішений, відповідач постійно порушує визначений судовим рішенням порядок спілкування з дитиною, тому в неї є реальні побоювання, що відповідачем будуть вжиті заходи щодо зміни місця проживання дитини.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 13 січня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою 12 червня 2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справа до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Крім того, 09 липня 2020 року ОСОБА_3 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що 10.07.2020 року перебуватиме за межами Київської області, однак доказів поважності неявки до судового засідання суду не надав. В матеріалах справи міститься відзив відповідача на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Суд не вбачає перепон для розгляду справи у відсутності відповідача.

Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві Державної адміністрації до судового засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, висновок органу опіки та піклування підтримує у повному обсязі, просить прийняти рішення в найкращих інтересах дитини.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, 06 червня 2017 року між позивачем та відповідачем укладений шлюб Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області під актовим записом № 139.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 18.04.2020 року шлюб між сторонами розірваний.

Від спільного шлюбу сторони мають дитину - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10 вересня 2019 року визначені способи участі ОСОБА_3 у вихованні сина ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ст. 171 Сімейного кодексу України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї,посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 12 червня 1998 року N 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Як вбачається з положень ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Статтями 150-157 цього Кодексу передбачені обов`язки та права батьків щодо виховання, спілкування та розвитку дитини, які є рівними.

Відповідно до висновку щодо визначення місця проживання дитини вді 02.06.2020 року , Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, задоцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матір`ю ОСОБА_2 .

Відповідачем не надано суду жодних доказів, які б спростовували твердження позивачки про доцільність проживання дитини разом із матір`ю.

Надані позивачем в якості доказів для обґрунтування своїх позовних вимог у вигляді витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження № 0007925, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого відносно неї, протокол допиту потерпілого від 26 вересня 2019 року, суд не аналізує на предмет наявності в діях відповідача складу адміністративного чи кримінального правопорушення, для суду вказані документи мають значення лише як докази, що між сторонами існує спір про місце проживання дитини.

Окрім цього, твердження відповідача про відсутність між ним та позивачкою спору щодо визначення місця проживання дитини, висловлені ним під час підготовчого судового засідання, спростовується відзивом на позовну заяву, в якому він заперечує поти позову та поданим ним судові клопотанням про призначення судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_4 та нього безпосередньо, в задоволення якого судом відмовлено.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення рішення про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, оскільки таке рішення максимально відповідає інтересам дитини.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись принципами 4, 6, 7 Декларації прав дитини, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,23,53, 175, 177 ЦПК України, ст.ст. 150-155, 157, 159, 160, 161, 171 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати місце проживання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю - ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складений та підписаний 13.07.2020 року.

Суддя: Г.В. Висоцька