РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Прохоренко В.В.,

секретар Кравченко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Херсона в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 рокуОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»(далі ПАТ «СК «Арсенал Страхування») про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування, посилаючись на те, що між ним та ПАТ «СК «Арсенал Страхування» 17.07.2014року укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 498/14-Т/Хр, предметом якого є автомобіль Cadillac Escalade, 2007року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

04.11.2014 року мав місце страховий випадок, передбачений п. 22.2.2., а саме, пошкодження транспортного засобу вб результаті затоплення у водоймі.

На виконання вимог пунктів 25.1.2, 25.1.3 договору страхування та п.5 ч.1 ст.989 ЦК України він усно та письмово повідомив страхову компанію про настання страхового випадку.

04.11.2014 року він невідкладно зателефонував на номер 102, у зв`язку з відсутністю потерпілих осіб та інших пошкоджених транспортних засобів у результаті згаданого ДТП, на місце затоплення прибула оперативно-слідча група. За результатами проведеної перевірки Комсомольським РВ ХМУ УМВС України складено висновок від 04.11.2014 року.

З урахуванням вимог п. 24.3.2. договору добровільного страхування суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 , уповноваженим ПАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснено огляд автомобіля, результати якого до сьогодні йому невідомі.

З моменту огляду транспортного засобу страховою компанією не вчинено жодних дій, направлених на прийняття рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування.

29.01.2015 року його представником подано до страхової компанії заяву про виплату страхового відшкодування із зазначенням банківських реквізитів для перерахування грошових коштів, але жодної відповіді страховиком не надано..

Натомість, керівник Херсонської дирекції страхової компанії пояснила, що оцінка проведена експертом ОСОБА_2 не охопила усіх пошкоджень транспортного засобу, у зв`язку з чим йому надано звернення від 09.02.2015 року, в якому запропоновано здійснити додатковий огляд транспортного засобу для остаточного визначення розміру нанесеної шкоди та того ж дня його представник отримала лист відповідача з пропозицією повторного огляду транспортного засобу.

У призначений час жодний представник відповідача не з`явився, він змушений був телефонувати на «гарячу лінію» відповідача.

24.02.2015 року він направив на адресу відповідача заяву про ознайомлення його з висновком експертизи проведеної експертом ОСОБА_2 , проте відповіді не отримав.

06.03.2015 року його представник отримав телеграму, яка містила пропозицію надати повторно для огляду пошкоджений автомобіль. Через складності у транспортуванні пошкодженого автомобіля із одного кінця міста до іншого огляд не відбувся.

У зв`язку з цим він змушений був звернутися до суб`єкта оціночної діяльності про незалежну оцінку матеріальних збитків, заподіяних внаслідок затоплення автомобіля. Відповідно до звіту вартість матеріальних збитків складає 207 924,00грн.

09.02.2016 року він повторно направив відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування і надав копію звіту про оцінку завданої шкоди, однак відповіді не отримав.

З огляду на викладене, норми ст.ст.979,988 ЦК України просив стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 207 924,00 грн.

У письмовому відзиві на позов представник відповідача за дорученням ОСОБА_3 позов не визнала, зазначивши, що 17.07.2014 року між позивачем та страховою компанією було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №498/14-Т/Хр, яким застраховано автомобіль Cadillac Escalade, 2007року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Договір страхування підписаний позивачем та відповідає його вільному волевиявленню, а тому позивач до настання ДТП мав можливість ознайомитися з усіма умовами договору, в тому числі зі своїми обов`язками по наданню документів, що підтверджують настання страхового випадку.

Власником даного автомобіля, як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , яка не є учасником даної справи, позов не підтримала, заяву про виплату страхового відшкодування не подавала.

Пунктом 3 укладеного договору вигодонабувач зазначений згідно чинного законодавства, що дає підстави відповідно до положення ст. 985 ЦК України вважати, що вигодобувачем за договором страхування має бути власник транспортного засобу ОСОБА_4 .

Згідно п. 27.15 договору страхування, якщо страхувальник не є власником застрахованого транспортного засобу, то для отримання страхового відшкодування він повинен пред`явити страховику належним чином оформлену довіреність та договір доручення на виконання таких дій.

Таким чином, право вимоги про стягнення страхового відшкодування має тільки вигодонабувач за договором страхування. У справі відсутні відомості на підтвердження того, що вигодонабувач уповноважила позивача на звернення до суду з такими вимогами в її інтересах або відмовилася від пред`явлення позову, тому ОСОБА_1 не є належним позивачем у даній справі.

05.11.2014 року до страхової компанії звернувся позивач із повідомленням про подію, в якому зазначив, як саме сталася подія 04.11.2014року о 20год.40хв, а саме, подія відбулася під час увімкненого двигуна застрахованого автомобіля та особистого його керування позивачем, а тому подія відноситься до страхового ризику « Збитки внаслідок ДТП» у відповідності з п.22.2.2 договору страхування, про що зазначив і позивач у позовній заяві.

Згідно із п. 1.10 Правил дорожнього руху дорожньо-транспортна пригода подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідно до п. 25.1.5 договору страхування в разі настання передбаченої у п.22.2.2 договору події, страхувальник зобов`язаний при ДТП діяти у відповідності до пунктів 2.10, 2.11 Правил дорожнього руху.

Порядок оформлення дорожньо-транспортних пригод регламентовано «Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом № 77 МВС України від 26.02.2009року, в редакції чинній на дату події(далі Інструкція).

Оскільки, подія, що сталася 04.11.2014року із застрахованим транспортним засобом є дорожньо-транспортною пригодою то оформлятися повинна була у відповідності до Інструкції, а не як «висновок за результатами матеріалів зареєстрованих за фактом утоплення автомобіля».

Пунктом 25.1.6 договору страхування визначено, що страхувальник зобов`язаний пройти огляд на стан сп`яніння в порядку визначеного законодавством. Пунктом 5.2 Інструкції визначена процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Позивач не надав доказів проходження огляду на стан сп`яніння в порядку передбаченому чинним законодавством, а тому при настанні події позивач діяв на власний розсуд, а не у відповідності до умов укладеного договору страхування, чим порушив п. 25.1.5, п.25.1.6 договору.

Щодо огляду експертом ОСОБА_2 автомобіля, то такий огляд був проведений і фотофіксація відбувалася за місцезнаходження автомобіля в умовах гаражного зберігання, що підтверджується фотосвітлинами. За таких умов визначити обсяг та характер пошкоджень, після перебування автомобіля у воді можливо виключно в умовах станції технічного обслуговування під час спеціальної діагностики із залученням відповідних пристроїв.

Згідно із п. 24.3.12 договору страхування у випадку виникнення сумнів щодо причин та обставин настання страхового випадку, страховик має право залучити експерта для проведення автотехнічного, трасологічного дослідження, іншої незалежної експертизи.

Позивачу було достеменно відомо, що оцінювач ОСОБА_2 не мав технічної можливості скласти акт про пошкодження автомобіля, у зв`язку з чим страховиком двічі направлявся експерт АТЕ НДЕКЦ при УМС України в Херсонській області для огляду транспортного засобу, проте позивач експерту ОСОБА_5 автомобіль для огляду не надав.

Посилання позивача щодо неявки у призначений час представника страховика для огляду, не відповідає дійсності, оскільки згідно з п. 25.1.8 договору страхування страхувальник зобов`язаний надати страховику можливість провести огляд транспортного засобу та скласти акт огляду і, незважаючи на листи-повідомлення НДЕКЦ при УМВС України позивач не надав автомобіль для огляду його експертом.

Доводи позивача щодо технічної неможливості транспортування автомобіля для проведення експертизи, не підтверджені жодними доказами.

Таким чином, позивач створював перешкоди у визначені обставин та розміру збитків, своєчасно не надав транспортний засіб для огляду і страховиком було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, а тому твердження позивача про те, що страховою компанією не було вчинено жодних дій направлених на прийняття рішення про відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування не відповідає обставинам справи.

Відповідно до доданого позивачем до позову висновку за результатами розгляду матеріалів за фактом утоплення автомобіля з`ясовано, що в результаті технічної неполадки автомобіль Cadillac Escalade, реєстраційний номер НОМЕР_1 з`їхав у річку Кошова.

У висновку судової автотоварознавчої експертизи № Вс-19 експерт ОСОБА_6 також зазначає, що пошкодження автомобіля були отриманні внаслідок технічної несправності та з`їзду в річку.

При цьому, як вбачається із фотосвітлин на пошкодженому автомобілі знаходилися літні шини, що при погодних умовах листопада негативно вплинуло на зчеплення коліс з дорогою та могло сприяти з`їзду автомобіля в річку.

Пунктом 24.2.10 договору страхування визначено, що страхувальник зобов`язаний дотримуватися умов експлуатації, збереження та обслуговування транспортного засобу відповідно до умов договору та вимог виробника.

Отже, позивач використовував (користувався) несправним транспортним засобом, а відповідно до п.28.2.9 договору страхування не є страховим випадком збитки, що виникли внаслідок порушення страхувальником правил безпеки при ремонті чи обслуговувані застрахованого транспортного засобу, правил його технічної експлуатації, вимог завода - виробника та/або встановленого порядку дій викладених у посібнику/інструкції/керівництві з експлуатації транспортного засобу, сервісній крижці.

Звіт про оцінку матеріальної шкоди від 02.02.2016року, складений суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_7 за ініціативою позивача, без повідомлення та присутності представника страхової компанії та виключно за фотосвітлинами з місця події більш ніж через рік після події.

Оскільки, у страхової компанії виникли сумніви щодо об`єктивності цього звіту, страховик звернувся до Голови Запорізького регіонального відділення Союзу експертів України Булейко О.А. із заявою про проведення рецензії звіту ОСОБА_7 .

Згідно із рецензією від 14.04.2016року звіт ОСОБА_7 кваліфікується як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та не професіональним.

Крім того, оцінювач ОСОБА_7 особисто не проводив огляд пошкодженого (утопленого) автомобіля Cadillac Escalade, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а звіт був складений на підставі фотоматеріалів та документів, які були надані позивачем, що суперечить п. 5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів і не може братися судом до уваги у якості доказу вартості матеріального збитку.

Висновок експертизи №Вс-19 судового експерта Єрофєєва В.О. також не може братися до уваги, оскільки він був виготовлений на підставі звіту ОСОБА_7 , який було складено з порушенням порядку, вставленого законом. Крім того, експерт ОСОБА_6 також особисто не оглядав автомобіль Cadillac Escalade, реєстраційний номер НОМЕР_1 , і не проводив його діагностику. У зв`язку з відсутністю на автомобілі видимих механічних пошкоджень неможливо на підставі фотосвітлин без діагностики встановити чи потребують запчастини та складники заміни та причинно-наслідкового зв`язку між затоплення автомобіля та отриманими пошкодженнями.

Отже, позивач при настанні події діяв на власний розсуд, не сприяв оформленню події, що стала, як ДТП, не пройшов у встановленому порядку огляд на стан сп`яніння, експлуатував несправний транспортний засіб, чим порушив умови договору страхування, що свідчить про декілька підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, а тому в задоволенні позову має бути відмовлено.

Ухвалою суду від 21.05.2019року прийнято до розгляду справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «СК «Арсенал Страхування» та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

В останнє судове засідання учасники справи не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Суд враховуючи належне повідомлене сторін про дату, час і місце судового засідання та подані ними заяви, вважає можливим закінчити розгляд справи у відсутність учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона(страховик) зобов`язується у разі настання певної події(страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначену у договорі, грошову суму(страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі Закон № 1961 IV від 01.07.2004 року) з послідуючими змінами визначено, що страховою компанією у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахування зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством

Судом установлено, та підтверджено матеріалами справи, що 17.07.2014року між ОСОБА_1 та ПАТ «СК «Арсенал Страхування» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №498/14-Т/Хр, яким застраховано автомобіль Cadillac Escalade, 2007року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.2-7).

Власником даного автомобіля, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 є ОСОБА_4 (а.с.123).

.Предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника(вигодонабувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом та іншим майном, вказаним в розділу 5.6 цього договору.

05.11.2014року позивач звернувся до страхової компанії із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, в якій значив як сталася подія 04.11.2014року о 20год.40хв, а саме: «…подія відбулася під час увімкненого двигуна застрахованого автомобіля та особистого його керування позивачем» (а.с.124-125).

Відповідно до п. 22.2.2 договору страхування, страхова подія відноситься до страхового ризику «Збитки внаслідок ДТП», тобто будь-яке пошкодження або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП, про що зазначив і позивач у позовній заяві.

Відповідно до п. 25.1.5 договору страхування у разі настання передбаченої у п.22.2.2 договору події, страхувальник зобов`язаний при ДТП діяти у відповідності до пунктів 2.10, 2.11 Правил дорожнього руху.

Оскільки, відповідно до п.22.2.2. договору страхування подія, що сталася 04.11.2014року із застрахованим транспортним засобом є дорожньо-транспортною пригодою то оформлятися повинна була у відповідності до Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009року №77, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин(далі Інструкція).

Однак, в порушення пунктів 4.2, 5.2 Інструкції акт перевірки технічного стану транспортного засобу та акт огляду не складався, водій ОСОБА_1 для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцію не направлявся.

Висновок за результатами розгляду матеріалів, зареєстрованих 04.11.2014року у журналі СО за №15061 за фактом утоплення автомобіля, не містить відомостей щодо огляду та перевірки технічного стану транспортного засобу та проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а лише посилання на пояснення ОСОБА_1 щодо обставин з`їзду автомобіля у річку(а.с.9).

Отже, суд погоджується із доводами відповідача що позивач при настанні страхової події діяв на власний розсуд, а не у відповідності до умов укладеного договору страхування, чим порушив п. 25.1.5, п.25.1.6 договору.

Відповідно до ст.34.2 Закону № 1961 IV від 01.07.2004 року з послідуючими змінами, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо транспортну пригоду страховик, зобов`язаний направити свого представника( працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Сторонами визнається, що представником страхової компанії ОСОБА_2 було проведено огляд транспортного засобу за місцезнаходженням автомобіля в умовах гаражного зберігання, що підтверджується фотосвітлинами, акт огляду не складався, оскільки визначити обсяг та характер пошкоджень після перебування автомобіля у воді можливо виключно в умовах станції технічного обслуговування під час спеціалізованої діагностики із залученням пристроїв.

Відповідно до п. 24.3.12 договору страхування у випадку виникнення сумнів щодо причин та обставин настання страхового випадку, страховик має право залучити експерта для проведення автотехнічного, трасологічного дослідження, іншої незалежної експертизи.

На виконання умов договору страховою компанією було повідомлено позивача про необхідність надання автомобіля для огляду, а саме листом від 03.02.2015року, листом від 09.02.2015 року, 06.03.2015 року телеграмою на адресу представника позивача (а.с.126-128,130).

Окрім того, старшим експертом сектору АТЕ НДЕКЦ при УМВС України в Херсонській області Болгаріним Є.О. на виконання заяви страхової компанії про проведення дослідження технічного стану автомобіля Cadillac Escalade, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 02.03.2015року за вих. №2035 повідомлено страхову компанію про те, що під час здійснення виїзду 23.02.2013року близько, 13.30год. на вказану представником страхової компанії адресу: м. Херсон, вул. Смольна, 107а, жодні особи, які б могли надати доступ до об`єкта дослідження не з`явилися (а.с.129).

03.03.2015року страховою компанією на адресу представника позивача ОСОБА_8 , направлена і отримана нею 03.03.2015року телеграма про необхідність надати для огляду автомобіль Cadillac Escalade, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 10.03.2015року на 15.00год. за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, АДРЕСА_1 СТО «Ковш»(а.с.130).

Листом від 01.04.2015року начальник сектору АТЕ НДЕКЦ при УМВС України в Херсонській області Щоголь В.В. повідомив страхову компанію про те, що згідно рапорту від 26.03.2015року за вихідним №2925 під час здійснення виїзду експертом 10.03.2015року близько 15.00год. на вказану представником компанії адресу: м. Херсон, вул. Перекопська, 178-Б «Ковш» жодні з осіб, які могли б надати доступ до об`єкта дослідження не місце зустріч не з`явилися(а.с.131).

Отже, матеріалами справи підтверджено та не спростовано позивачем, що страхова компанія на виконання вимог ст.34.2 Закону №1961- IV та п.26.2 договору страхування направила свого представника для огляду транспортного засобу та звернулася до НДЕКЦ при УМВС України в Херсонській області із заявою про проведення дослідження транспортного засобу Cadillac Escalade, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 з метою визначення розміру завданих збитків, яке проведено не було у зв`язку з ненаданням позивачем автомобіля для огляду.

Суд не приймає до уваги доводи позивача відносно того, що 23.02.2015 року для проведення огляду автомобіля не з`явилися, ні представник страховика, ні експерт, а 10.03.2015 року він не мав технічної можливості доставити автомобіль для огляду за адресою зазначеною в телеграмі, оскільки ним не надано жодних доказів на підтвердження зазначених обставин.

Згідно з п. 8.5. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої спільним Наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна України від 24.11.2003р. № 142/5/2092 (далі - Методика), калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ.

За правилами пунктів 5.5, 5.6. Методики під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; установити пробіг за одометром; зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування..

Після закінчення зовнішнього технічного огляду провадиться перевірка роботи двигуна та інших складників, а для спеціалізованих (спеціальних) КТЗ - працездатність спеціального обладнання. У разі можливості проведення ходових випробувань (під час руху КТЗ) перевіряється робота складників КТЗ з метою встановлення їх технічного стану.

Наданий позивачем звіт про оцінку матеріальної шкоди від 02.02.2016року складений суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_7 не відповідає вимогам Методики, проведений без огляду транспортного засобу виключно за фотосвітлинами з місця події, без повідомлення страховика про проведення дослідження.

Окрім того, відповідно до рецензії проведеної рецензентом - оцінювачем ОСОБА_9 Всеукраїнської громадської організації «Союз експертів України» 14.04.2016 року на замовлення ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» оцінювачем ОСОБА_7 під час проведення оцінки, результаті якої викладено у звіті від 02.02.2016року методичні підходи, методи та оціночні процедури застосовано з порушенням вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001року №2658-ІІІ (зі змінами та доповненнями), Національного стандарту №1 «Засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1440(зі змінами та доповненнями), Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним Наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна України від 24.11.2003р. № 142/5/2092(а.с.187-199).

Висновок судової автотоварознавчої експертизи №Вс-19 від 22.09.2017року проведений експертом ОСОБА_6 також не відповідає вимогам Методики, оскільки складений без огляду транспортного засобу за відсутності вимоги суду проведення експертизи за матеріалами справи без огляду транспортного засобу та на підставі фотосвітлин, які знаходилися на диску наданому представником позивача після зупинення провадження у справі у зв`язку з призначенням експертизи і за відсутності рішення суду щодо заявленого клопотання(а.с.52,54,54?)

Як роз`яснив, Пленуму Верховного Суду України у п. 17 постанови №8 від 30.05.1997року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що звіт про оцінку матеріальної шкоди від 02.02.2016року, складений суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_7 та висновок №Вс-19 від 22.09.2017року судової автотоварознавчої експертизи складений експертом ОСОБА_6 не є належними доказами визначення розміру матеріальних збитків, завданих позивачу.

Звертаючись з позовом про відшкодування матеріальних збитків позивач посилався на те, що у зв`язку з відсутністю належно оформленого звіту про оцінку майна складеного експертом страхової компанії та невиплатою страхового відшкодування він змушений був у лютому 2016 року звернутися до оцінювача ОСОБА_7 для визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля, проте матеріалами справи підтверджено і не спростовано позивачем, що 30.07.2015року за вих.. 0/к/у на адресу позивача направлено повідомлено про відмову у виплаті страхового відшкодування, у зв`язку з ненаданням страхувальником довідки ДАІ про дорожньо-транспортну пригоду, встановленої форми та ігнорування вимог страховика надати для огляду автомобіль.

Виходячи з того, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами) суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, ст.ст. 22, 978,985,989 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст.3-7,9-13, 141, 258-259,263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до для початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя В.В. Прохоренко