Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

(спрощений розгляд)

Справа № 707/1997/19

номер провадження 2/695/488/20

03 липня 2020 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря с/з Розпутньої І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 несплачені суми боргу за договором позики, а саме грошових коштів у розмірі 314694,11 грн.

Свій позов він мотивує тим, що 09.09.2016 р. дав у борг відповідачу грошові кошти в сумі 4 000,0 доларів США, 1 500 євро та 170 000,00 грн.

Відповідач зобов`язався повернути кошти до жовтня 2017 року, однак до теперішнього часу борг не повернув. На підтвердження укладення договору позики та його умов відповідач видав позивачу розписку, яка посвідчує передання ОСОБА_2 та отримання ним в борг від ОСОБА_1 суми грошових коштів - 4 000,0 доларів США, 1 500 євро та 170 000,00 грн. з покладенням на позичальника зобов`язання повернути вказані кошти у визначений сторонами строк, а саме до жовтня 2017 року.

Проте відповідач борг у визначений сторонами у договорі строк не повернув, умов укладеного із позивачем договору позики, оформленого розпискою не виконав.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Від відповідача на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив.

Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Він ствердив, що позивачем надано відповідачу в борг до жовтня 2017 року 4 000,0 доларів США, 1 500 євро та 170 000,00 грн. Відповідачем була складена розписка, в якій він зобов`язався повернути даний борг. Борг не було повернуто відповідачем. Представник позивача просила стягнути борг в гривневому еквіваленті, від стягнення судового збору за забезпечення позову відмовилася, оскільки в матеріалах справи відсутні докази його сплати.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але скерував до суду клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку із його участю в проведенні слідчих дій по кримінальному провадженні в слідчому відділі Чорнобаївського ВП та неможливістю їх відкладення.

Суд вважає неповажною причину неявки представника відповідача, оскільки ним не подано жодних доказів, що підтверджували б його реальну зайнятість та неможливість з`явитися у судове засідання.

У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений відповідач не з`явився в судове засідання, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи.

Суд, вислухавши доводи представника позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Судом встановлено, що 09.09.2016 року між позивачем та відповідачембуло укладено договір позики, згідно якого відповідач позичив у позивача грошові кошти в сумі 4 000,0 доларів США, 1 500 євро та 170 000,00 грн., які зобов`язався повернути до жовтня 2017 року.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Факт укладення договору та отримання грошей підтверджується оригіналом розписки від 09.09.2016р., згідно з якою ОСОБА_2 зобов`язався повернути до жовтня 2017 року ОСОБА_1 борг в сумі 4 000,0 доларів США, 1 500 євро та 170 000,00 грн.

З врахуванням вказаних вимог закону, наявності дій по передачі кошів і їх отримання відповідачем згідно розписки між позивачем і відповідачем укладено правочин, який по суті є договором позики.

Відповідно до ст.12,82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням того, що відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що ним було повернуто борг, то за таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем так і не виконано зобов`язання щодо повернення позики у визначений сторонами строк.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Частиною 2 статті533 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Тому стягнення коштів у вигляді грошового еквівалента по відношенню до іноземної валюти не суперечить чинному законодавству та підлягає до задоволення.

Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 3 146,95 грн., сплачений останнім при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 76-84, 133, 141, 263, 265 ЦПК України та ст.ст. 526, 527, 530, 533 ЦК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму грошових коштів у розмірі 314 694 (триста чотирнадцять тисяч шістсот дев`яносто чотири) гривні 11 коп., з яких 4000,00 (чотири тисячі) доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 102150,84 грн., 1500 Євро, що в гривневому еквіваленті складає 42543, 27 грн. та 170000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3146,95 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 30.03.2020 року № 540-IX, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені вище процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Суддя М.Ю. Степченко

Повний текст рішення виготовлений 08 липня 2020 року.