"02" липня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Чех Н.А.,
за участі секретаря судового засідання - Кузьменко А.М.,
розглянувши в м. Києві у порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна», третя особа: Центральний відділ державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про зняття арешту з нерухомого майна,
Позивач звернувся до суду з позовною заявою про зняття арешту з нерухомого майна посилаючись на те, що в серпні 2019 року йому стало відомо про те, що згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої 15.02.2011 року Центральним ВДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області, було накладено арешт на все його майно. Номер запису обтяження - 21241260 від 15.02.2011 року. Згідно відповіді Центрального ВДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області арешт накладено за рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.06.2010 року, яким суд стягнув з нього на користь ЗАТ «Український мобільний зв`язок» борг у розмірі 1 147,78 грн., пеню - 30,38 грн., договірну санкцію - 796,80 грн. та судові витрати - 81,00 грн., а всього 2 055,96 грн. Виконавче провадження № 24445006 закрито 11.02.2013 року на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв`язку із не виявленням боржника та його майна. Виконавчий лист був повернутий стягувачу. Про існування боргу та рішення суду дізнався лише з відповіді виконавчої служби у серпні 2019 року. Виконавчий лист стягувачем більше не пред`являвся, що може свідчити про визнання заборгованості безнадійною, та її списання. З відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань убачається, що ЗАТ «Український мобільний зв`язок» неодноразово змінював назву як Українсько-Германсько-Голандсько-Датське спільне підприємство «Український мобільний зв`язок в Україні», яке було припинено, однак на даний час з кодом ЄДРПОУ НОМЕР_1 існує Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна». Оскільки накладений арешт на майно порушує його права, звернувся до суду з даним позовом.
До суду позивач не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутність, та задоволення позовних вимог у повному обсязі. В разі неявки представника відповідача до суду щодо ухвалення заочного рішення не заперечував.
До суду представник відповідача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, відзив на позов не подавав.
Представник третьої особи до суду не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Даний позов зареєстровано в Печерському районному суді м. Києва 27.08.2019 року.
Ухвалою від 30.08.2019 року Печерський районний суд м. Києва передав матеріали справи на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва.
15.10.2019 року матеріали справи надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва.
15.10.2019 року проведено автоматизований розподіл справи між суддями.
17.10.2019 року відкрито провадження та призначено справу до підготовчого засідання.
Ухвалою від 20.12.2019 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду.
Клопотання по суті спору сторонами не подавалися.
В суді встановлено, що 15.06.2010 року Деснянський районний суд м. Чернігова постановив заочне рішення (справа № 2-1006/10), яким стягнув з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Український мобільний зв`язок» боргу за послуги мобільного зв`язку у розмірі 1147,78 грн., пеню - 30,38 грн., договірну санкцію - 796,80 грн. та 81,00 грн. судових витрат.
18.01.2011 року Деснянський районний суд м. Чернігова видав виконавчий лист № 2-1006.
11.02.2011 року старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Василенко О.М. відкрито виконавче провадження № 24445006.
15.02.2011 року виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 у межах суми звернення - 2 055,96 грн.
З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон убачається, що накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1
11.02.2013 року виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ разом з постановою повернуто на адресу стягувача.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.
Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ч. 1 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (що діяв на момент подій) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.
Оскільки, виконавче провадження відсутнє, повторно виконавчий документ до відділу не пред`являвся, позивач позбавлений можливості захистити свої законні права поза судовим вирішенням спірного питання.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 321 ЦК України, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року), ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна», третя особа: Центральний відділ державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити.
Зняти арешт з належного на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) нерухомого майна, який внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно запису № 21241260 від 15.02.2011 року Центральним ВДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області в межах суми боргу, яка дорівнює 2 055,96 грн.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Дата складання повного судового рішення - 02.07.2020 року.
Суддя: