ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/890/20
У Х В А Л А

"08" липня 2020 р. смт. Петриківка

Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Говоруха В.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чабаненко Валерії Тарасівни про забезпечення позову шляхом накладення арешту на частину майна у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, треті особи: Державний нотаріус Другої кам`янської нотаріальної контори Бурдік С.С., ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

07 липня 2020 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, треті особи: Державний нотаріус Другої кам`янської нотаріальної контори Бурдік С.С., ОСОБА_3 , в якій позивач просить:

1. Встановити факт проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства без реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з вересня 2003 року по період реєстрації шлюбу, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

2. Визнати спільною сумісною власністю подружжя наступне майно:

- автомобіль Тоуоtа Avensis легковий, державний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску;

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:3222, для ведення садівництва в розмірі 0.0413 га, за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, Курилівська селищна рада, СТ «ПРОГРЕС-ВЕРХНІ»;

- садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 73.4 кв.м.

3. Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:3222 для ведення садівництва в розмірі 0.0413 га, за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, Курилівська селищна рада, СТ «ПРОГРЕС-ВЕРХНІ».

4. Визнати недійсним договір дарування садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 73.4 кв.м.

5. Зобов`язати державного реєстратора внести зміни до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, щодо об`єкту нерухомого майна вилучити запис про реєстрацію прав власності № 36589699, який внесений на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідчений державним нотаріусом Другої кам`янської нотаріальної контори Бурдік С.С.

6. Зобов`язати державного реєстратора внести зміни в державний реєстр речових прав не нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон та відчужень об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкту нерухомого майна вилучити запис про реєстрацію прав власності № 237, який внесений на підставі договору дарування садового будинку, посвідчений державним нотаріусом Другої кам`янської нотаріальної контори Бурдік С.С.

7. Виділити ОСОБА_1 зі спільного майна подружжя 1/2 частину садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 73.4 кв.м. та надвірними спорудами.

8. Виділити ОСОБА_1 зі спільного майна подружжя Ѕ частину земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:3222 для ведення садівництва, за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, Курилівська селищна рада, СТ «ПРОГРЕС-ВЕРХНІ».

9. Виділити ОСОБА_2 в цілому автомобіль Тоуоtа Avensis легковий, державний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску.

10. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову суму компенсації за розподіл майна подружжя в сумі 1/2 вартості автомобіля, що є об`єктом спільної сумісної власності в розмірі 107 730 грн.

11. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

07.07.2020 справа передана в провадження головуючому судді Говорусі В.О.

Одночасно із позовом представник позивача ОСОБА_1 адвокат Чабаненко В.Т. подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на Ѕ частину автомобіля Тоуоtа Avensis легковий, державний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску; Ѕ частину садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 73.4 кв.м. з надвірними спорудами; Ѕ частину земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:3222 для ведення садівництва, за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, Курилівська селищна рада, СТ «ПРОГРЕС-ВЕРХНІ».Заявник вважає, що майно, яке зареєстроване за відповідачем, але придбане в період спільного проживання позивача та відповідача, та ведення спільного господарства, придбане за спільні кошти та у період шлюбу, яке спільна є сумісна власність позивача та відповідача, без згоди позивача може бути відчужено на користь інших третіх осіб, оскільки відповідач наразі вже так вчинив, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позиція щодо зустрічного забезпечення відсутня, накладення арешту не завдасть відповідачеві грошових збитків. У зв`язку з тим, що відповідач вже вчинив відчуження будинку із земельною ділянкою на користь третьої особи ОСОБА_3 , та позивач наразі визнає даний договір недійним, для виконання рішення суду вважає за необхідне накласти арешт на 1/2 частину усього майна, що заявлений у позовній заяві.

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, вважаю, що в задоволенні такої заяви слід відмовити.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника) (правова позиція у справі за № 6-605 цс16).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року № 9 суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

При визначенні виду забезпечення позову суд має перевіряти чи заходи забезпечення не перешкоджають господарській діяльності юридичної або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, як підприємець.

Вирішуючи питання про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на Ѕ частину автомобіля суд виходить з того, що на час подання позову до суду, надані заявником матеріали, не містять жодного підтвердження що автомобіль Тоуоtа Avensis легковий, державний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2 та, взагалі, існує як предмет даного спору.

Судом досліджено надану заявником Інформацію з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.05.2020 № 210522222 та Інформацію Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 28.05.2020, відповідно до яких власником садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 73.4 кв.м. з надвірними спорудами та земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:3222 для ведення садівництва, за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, Курилівська селищна рада, СТ «ПРОГРЕС-ВЕРХНІ», є ОСОБА_3 , який набув право власності на вказаний садовий будинок на підставі договору дарування від 22.05.2020.

Вирішуючи питання про накладення арешту на Ѕ частину вказаного спірного садового будинку та земельної ділянки, суд приходить до висновку, що вжиття заходів забезпечення позову, у спосіб, обраний заявником, може привести до необгрунтованого порушення права та інтересів інших осіб, зокрема, добросовісного набувача ОСОБА_3 , як власника зазначеного майна, який за поданим до суду позовом, визначений третьою особою. При цьому, відсутні будь-які об`єктивні дані, які вказують на існування ризику відчуження спірного будинку та земельної ділянки з боку їх власника - ОСОБА_3 . Суд зауважує, що висловлені позивачем припущення про подальше відчуження спірного майна третьою особою не підтверджено жодним належним та допустимим доказом.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, при вирішенні справ про право кожної фізичної чи юридичної особи на безперешкодне користування своїм майном, закріпленим Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Законом від 17 липня 1997 року та зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952р.) та гарантій здійснення права власності та його захисту, закріпленим у вітчизняному законодавстві (ст. 41 Конституції України), є неприпустимим безпідставне порушення такого права в правовій державі.

Виходячи з наведеного та керуючись статтями 149-153 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чабаненко Валерії Тарасівни про забезпечення позову шляхом накладення арешту на частину майна у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, треті особи: Державний нотаріус Другої кам`янської нотаріальної контори Бурдік С.С., ОСОБА_3 , відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк, з дня складення повного судового рішення, апеляційної скарги.

Роз`яснити, що у відповідності до п.3 Розділу XII Прикінцевих Положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 354 ЦПК України продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя:В. О. Говоруха