_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/2991/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

за участю секретаря судового засідання - Шпак К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, суд -

ВСТАНОВИВ:

12.06.2020 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн. щомісячно, з подальшою індексацією, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючі стягнення з моменту звернення до суду та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2020 року вказану цивільну справу передано судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 23.06.2020 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

До суду відповідачем ОСОБА_2 було надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що позовні вимоги про стягнення з нього аліментів в розмірі 3500 грн. не визнає, оскільки він щомісячно надає матеріальну допомогу на дитину в розмірі 750 грн., приймає участь у вихованні дитини, проводить більшість свого вільного часу з дитиною, спілкується з нею, приймає участь в утриманні дитини, однак з січня 2020 року не має постійного заробітку, тільки останній час влаштувався на роботу та його заробітна плата складає 4426,69 грн., також він допомагає своєї непрацездатній матері, яка є пенсіонером та інвалідом 2 групи, тому може надавати матеріальну допомогу на дитину в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. До відзиву додано докази на підтвердження його доводів.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128, 131 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, причини неявки суду невідомі.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бєлосевич О.Б. до судового засідання з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання з`явився, позовні вимоги визнав частково, не заперечував сплачувати аліменти на малолітню дитину, але лише в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, виходячи з його матеріального стану.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та відповідача, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони 19.06.2009 року уклали шлюб, який було зареєстровано Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 475.

Від спільного шлюбу у сторін народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 22.10.2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1969, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . / а.с.7/.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 18.01.2018 року у справі № 520/15157/17 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. / а.с.8/.

Рішення суду набрало законної сили 20.02.2018 року.

Законодавством України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч.1ст.141 СК України).

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.ст.180, 181ч.3, 183ч.1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, інші обставини, що мають істотне значення, частка заробітку (доходу) матері, батька, що стягується як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідач ОСОБА_2 , будучи батьком малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язаний брати участь в її вихованні та утриманні до досягнення нею повноліття. При цьому суд приймає до уваги наступні обставини, що мають значення по справі, те що відповідач є працездатною особою, інших дітей на утримані не має, також судом було досліджено документи, надані суду відповідачем, зокрема довідка з місця роботи ТОВ "АДС-Південь" про те, що ОСОБА_2 працює менеджером та його заробітна плата складає 5499 грн.; довідка по рахункам "Приватбанку" про те, що щомісячно, починаючи з квітня 2018 року по травень 2020 року відповідач здійснює грошові перекази на дитину у розмірі 750 грн.; та копії квитанцій, які підтверджують участь відповідача, як батька, у вихованні малолітньої дитини, крім того, зі слів відповідача він допомагає своєї непрацездатній матері, яка є пенсіонером та інвалідом 2 групи.

Крім того, суд бере до уваги доводи, викладені представником позивача у відповіді на відзив та додані до відповіді докази, з яких вбачається, що відповідач окрім сплати щомісячно 750 грн. надав дитині додатково матеріальну допомогу різного виду на загальну суму більш 3500 грн. щомісячно, крім того відповідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності відповідачем ОСОБА_2 у квітні, травні 2019 року зареєстровано на ім`я відповідача чотири гаражних боксу, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 19,50 кв.м.; № 450, загальною площею 19,90 кв.м.; № 306, загальною площею 22,80 кв.м., № 59, загальною площею 19,50 кв.м. та на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 20.10.2015 року ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 67,5 кв.м., житловою площею 35,6 кв.м./а.с.70-73/.

Представник позивача також зазначив, що позивачка проживає разом з дитиною, працює швачкою та отримує на даний час мінімальну заробітну плату.

Відповідач у судовому засіданні на запитання представника позивача, надав пояснення про те, що вказані бокси були придбані за гроші його двох братів, які проживають у м.Києві, але на даний час на умовах оренди не здаються. Квартира у ж/м Радужний не є сумісною власністю подружжя, оскільки була придбана за гроші, які надавали його родичі, на підтвердження є квитанції. За 10 останніх років він одного разу з другом здійснив закордонну поїздку до Єгипту. Він отримав травму перелому ноги та на даний час йому складно було найти роботу, але він не є інвалідом. Непрацездатна мати дійсно проживає разом з одним із братів у м.Києві. Також, відповідач пояснив, що він не відмовляється надавати матеріальну допомогу своєї доньки, він її дуже любить, але бажає додаткову суму грошей самостійно витрачати безпосередньо на дитину шляхом придбання одягу, взуття, іграшок, розваг, а не сплачувати на користь позивачки.

Суд, проаналізувавши пояснення представника позивача та відповідача, надані у судовому засіданні, приходить до наступного.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

При визначенні розміру аліментів суд враховує встановлений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Тому, розмір аліментів на дитину має узгоджуватись з вказаними сумами, зокрема мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, станом на 01.07.2020 року мінімальний розмір складає 1159 грн., станом на 01.12.2020 року - 1197,5 грн.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму на одну дитину, встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у розмірі 2318 грн. щомісячно з подальшою індексацією з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 12.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому стягнення аліментів слід рахувати з 12.06.2020 року.

При цьому суд зазначає, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та малолітньої дитини.

Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Судові витрати по справі згідно ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 187, 211, 259, 263-265,274-279,354 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 184, 185, 191, 192 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_3 , на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2318 /дві тисячі триста вісімнадцять/ гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду 12.06.2020 року та до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 840 / вісімсот сорок/ гривень 80 копійок.

Відповідно до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 15.07.2020 року.

Суддя Гниличенко М. В.