Справа № 196/1204/19
№ провадження 2/196/84/2020
09 липня 2020 року смт. Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючої - судді Гудим О.М.,
за участю секретаря - Шевченко Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Царичанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства "Перший Український Міжнародний Банк", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Міністерства юстиції України Вольф Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася із позовом до Акціонерного Товариства "Перший Український Міжнародний Банк", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Міністерства юстиції України Вольф Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Виконуючи умови Кредитного договору, нею відповідно до графіку платежів, щомісячно, вчасно, відповідно до умов Кредитного договору перераховувались кошти на наданий їй Банком рахунок № НОМЕР_1 в розмірі значно більшому, ніж зазначеному у графіку платежів - 193,57 грн., що підтверджується наявними у неї квитанціями. У січні 2015 року вона вирішила звірити з банком сплату нею кредиту і з цією метою прибула у відділення банку в м. Дніпро, де було з?ясовано, що дійсно кожного місяця вона згідно графіку сплачує визначену суму банком, а саме 193,57 грн. Також вона поцікавилась, а де ж кошти, які вона переплачує щомісячно і чому сплачена нею сума не в повному обсязі йде на погашення тіла кредиту. З цього приводу працівник банку не міг їй нічого відповісти, між нею та працівником фактично виникла сварка. Вона наполягала переплачені нею кошти направити на погашення тіла кредиту, в свою чергу працівник банку погрожував їй, мов я Вам ось зроблю. Незважаючи на виниклі суперечності вона продовжила вчасно згідно графіку сплачувати кредит, та намагалася його сплатити швидше. В кінці 2015 року телефоном їй повідомили, що в неї наявна заборгованість за кредитом, на що вона була здивована, а також на її адресу надійшло ряд повідомлень з ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» про заборгованість. Вона знову вирішила звернутися до банку «ПУМБ» в м. Дніпро, де їй пояснили, що вони нічого не можуть зробити, бо її справа передана до юридичного (досудового) відділу в м. Київ. Вона не могла поїхати в м. Київ, продовжила сплачувати кредит та останній платіж по сплаті Кредиту нею було проведено 09.09.2016 року, достроково, ніж передбачає графік погашення - 14.12.2016 р., що підтверджується наявними квитанціями, історією плати нею кредиту, що видана їй саме банком, яка повністю по сумах сплати збігається з наявними у неї квитанціями про сплату кредиту.
У червні 2019 року вона при отриманні пенсії виявила її зменшення приблизно на 300 гривень. З цього приводу вона звернулась до Царичанського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, де їй усно пояснили, що з її пенсії проводиться відрахування коштів на підставі Постанови приватного виконавця Вольф Т.Л. про звернення стягнення з пенсії. Підставою винесення приватним виконавцем Вольф Т.Л. вищевказаної Постанови став виконавчий напис приватного нотаріуса КМНО Хари Наталії Станіславівни (номер свідоцтва 6685) №5897, виданий 13.03.2019 року. В наданні копій вищезазначених документів (сервісним центром) ПФУ їй було відмовлено.
04 липня 2019 року про надання копій вищезазначених документів, матеріалів виконавчого провадження, в тому числі постанови про відкриття виконавчого провадження, із письмовою заявою вона звернулася до приватного виконавця Вольф Т.Л. та 16 липня 2019 року до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області із заявою про надання копій документів, на підставі яких проводиться стягнення з її пенсії.
Це було вчинено, незважаючи на те, що за Договором карткового рахунку № НОМЕР_2 від 13.11.2013 року нею було проведено останній платіж 08.10.2015 року в сумі 462 грн., картковий договір закритий в зв?язку з його повною сплатою та картка перерізана працівником банку.
Також переконана, що приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. при вчиненні спірного виконавчого напису не перевірено безспірність заборгованості та не встановлено, який строк минув з дня виникнення права вимоги. Взагалі, з невідомих та яких підстав нотаріус визначає, що строк платежу настав, Боржником допущено прострочення платежів та стягнення проводиться за період з 06.03.2018 по 06.03.2019 року. Більш того, зазначає суму заборгованості, якої взагалі не існує. Тому безспірною заборгованість назвати неможливо. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не знав, не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Стверджує, що розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за картковим рахунком зроблено відповідачем одноособово без урахування її думки та не відповідає дійсності. Крім того, вказаний розрахунок Банк з нею не погоджував та навіть не повідомляв про суму заборгованості. Лише погрожували колектори. Вона жодного разу не отримувала від відповідача листа, повідомлення чи вимогу про врегулювання спору в досудовому порядку, лише коли відвідувала АТ «ПУМБ» в м. Дніпро у липні, серпні 2019 року їй пропонувалося сплатити 2684,18 грн. і питання боргу вирішиться, кредит буде закрито, від чого вона відмовилася. Таким чином, вона була позбавлена можливості висловити свою позицію (погодитися або заперечити) щодо боргу перед відповідачем, а це, в свою чергу, ставить під сумнів сам факт безспірності. Крім того, відповідач знав, що вона заперечує про наявність заборгованості, що підтверджується її неодноразовими письмовими зверненнями до нього, але, не враховуючи спірні відносини про наявність заборгованості, звернувся до нотаріуса про видачу виконавчого напису, як на безспірну заборгованість.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.
Стверджує, що 08.10.2015 року нею було проведено останній платіж по договору карткового рахунку та працівником банку закрито картковий рахунок, картку знищено на її очах шляхом перерізання, але довідку про закриття карткового рахунку їй видано не було, пояснили це тим, що вона в досудовім ділі колекторів, хоча вона своєчасно платила кредит відповідно до графіка його погашення. В свою чергу, до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся 13.03.2019 року, отже із пропуском строку позовної давності.
Таким чином вважає, що на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, які підтверджують безспірність заборгованості, на час звернення стягнення сплив строк звернення до нотаріуса та строк позовної давності, тобто спірний виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України "Про нотаріат" та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", у зв`язку з чим підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, надіславши до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі.
Представник відповідача АТ "Перший Український Міжнародний Банк" в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був сповіщений про день, час та місце розгляду справи в суді, заяви про причину неявки чи про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. Відзиву на позов не подав.
Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.
Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м.Київ Вольф Т.Л. в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи в суді.
Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав.
Частиною першою ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).
Положення ст.18 ЦК України передбачають, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
- простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 5515 грн. 59 коп.;
- простроченої заборгованості за комісією у розмірі 0 грн.;
- простроченої заборгованості за процентами у розмірі 6300,94 грн.;
- строкової заборгованості за сумою кредиту 0 грн.;
- строкової заборгованості за комісією 0 грн.;
- строкової заборгованості за процентами 157,76 грн.,
- неустойки за порушення зобов`язань по кредиту в розмірі становить 5987,15 грн.
За вчинення виконавчого напису стягнуто плату 500,00 грн.
Стягнення здійснюється за період з 06.03.2018 року по 06.03.2019 року (а.с. 70).
Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року із змінами та доповненнями, Постановою КМ України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів`з наступними змінами (далі -Перелік).
Згідно з п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.
Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5(далі Порядок).
Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Так, розділом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачене стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, а нотаріусу для вчинення виконавчого напису подаються нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку).
Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.
Отже, з вищезазначеної норми Закону вбачається, що дана нотаріальна дія вчиняється лише до тих правочинів, які згідно вимог Закону вчиняються у письмові формі та підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню.
Зазначений відповідачем договір був укладений у простій письмовій формі. Крім того, його умовами не передбачено позасудовий спосіб стягнення заборгованості за Кредитним договором як за виконавчим написом нотаріуса.
В свою чергу вказані дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. суперечать положенням ст.77 Закону України «Про нотаріат», та п.5.3 ч.5 гл.7 Положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, розділу 1 та 2 Переліку.
Розділом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачено, що для одержання виконавчого напису з кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору, б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Натомість, відповідачем надана лише Пропозиція укласти Договір карткового рахунку та договір страхування (оферта).
Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» від 31 січня 1992 року № 2 при вирішенні питання щодо обґрунтованості позовних вимог суди мають виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи службової особи компетенцією і порядком їх вчинення, не допускаючи при цьому потурання відхиленням від зазначеного порядку.
Розділом 2 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису з кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх.
Окрім цього, дана виписка не містить інформації щодо розміру отриманих позивачем кредитних коштів (коли саме, яким чином та в якому розмірі вони були надані), не містить інформації щодо погашення заборгованості (коли саме, ким, яким чином та в якому розмірі були надані грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом).
Системний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.
Суд вважає, що оскаржуваний позивачем виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням зазначених вище умов.
Також, відповідач не надав нотаріусу доказів отримання боржником письмової вимоги про усунення порушень, що позбавило останнього права заперечити проти вчинення виконавчого напису та подати нотаріусу докази на підтвердження своїх заперечень.
Пунктом 2.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодержателя. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.
Позивач заперечує проти отримання ним письмових повідомлень від відповідача про наявність заборгованості за Кредитним договором, а відповідач не надав нотаріусу доказів отримання боржником письмової вимоги про усунення порушень, що позбавило останнього права заперечити проти вчинення виконавчого напису та подати нотаріусу докази на підтвердження своїх заперечень.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.
Як вбачається з матеріалів справи, загальна сума заборгованості, яка була прийнята нотаріусом та зазначена в виконавчому написі, включає в собі заборгованість по кредиту, процентам та неустойку за порушення зобов`язань по кредиту. Відповідність розрахунків заборгованості, з урахуванням строків позовної давності, нотаріусом не перевірялася. Виконавчий напис видано саме на суму, яка була вказана стягувачем.
Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 року при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.
Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.
Останній платіж позивачем було здійснено 08.10.2015 року. В свою чергу до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису відповілач в справі звернувся 13.03.2019 року, тобто із пропуском строку позовної давності.
Відповідно до п. 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, отже позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати повинні бути покладені на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства "Перший Український Міжнародний Банк", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Міністерства юстиції України Вольф Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Головуюча: О.М.ГУДИМ