справа № 824/111/20
головуючий у третейському суді Тропотяга Р.П.
провадження № 22-вк/824/126/2020
суддя-доповідач у суді І інстанції Мостова Г.І.
УХВАЛА

09 липня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Мостової Г.І., вирішуючи питання за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» про видачу виконавчого листа

на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 30 червня 2015 року у третейській справі № ІБ-5051/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

До Київського апеляційного суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» (далі за текстом - ТОВ «НФС») про видачу виконавчого листа на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 30 червня 2015 року у третейській справі № ІБ-5051/15 за позовом ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором № Р39.194.71548 від 23 грудня 2013 року.

Заява обґрунтована тим, що з 28 лютого 2017 року правонаступником вимог за цим кредитним договором, - є ТОВ «НФС» на підставі договору факторингу № 28/02-1 від 28 лютого 2017 року.

Між ТОВ «Фінансова компанія «СЕРЕТ» (яке в подальшому змінило назву на ТОВ «НФС») та ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» було укладено договір факторингу № 28/02-1 від 28 лютого 2017 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Рантье» відступило (передало у власність) ТОВ «НФС» право вимоги до боржників, в тому числі до ОСОБА_1

ТОВ «ФК «Рантьє» придбало ці права вимоги у ТОВ «ФК «Фонд боргових зобов`язань» (договір факторингу № 25/11-2), яке у свою чергу придбало такі права у ПАТ «Ідея Банк» на підставі договору факторингу № 26/02-2.

Договір факторингу № 28/02-1, про відступлення права вимоги за кредитним договором № Р39.194.71548 від 23 грудня 2013 року, не містить відомостей про наявність рішення третейського суду № ІБ-5051/15 про стягнення боргу з ОСОБА_1 .

Однак, кредитний договір № Р39.194.71548 від 23 грудня 2013 року містить третейське застереження, яке, у разі виникнення спору, передбачає розгляд такого спору у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків.

З огляду на це, 23 квітня 2020 року ТОВ «НФС» звернулося до AT «Ідея Банк» із запитом про надання інформації, в якому просило повідомити, чи передавався спір, предметом якого є стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором № Р39.194.71548 від 23 грудня 2013 року, на розгляд постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

07 травня 2020 року ТОВ «НФС» отримало від AT «Ідея Банк» відповідь на свій запит, в якому останнє підтвердило факт розгляду спору про стягнення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 у третейському суді, та надало засвідчену судом копію рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків № ІБ-5051/15, яким позов про стягнення заборгованості за вищезгаданим договором задоволено повністю.

У зв`язку з цим, ТОВ «НФС» звернулося з заявою про видачу виконавчого листа на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 30 червня 2015 року у третейській справі № ІБ-5051/15 за позовом ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором № Р39.194.71548 від 23 грудня 2013 року.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд встановив, що відсутні докази, що підтверджують викладені у заяві обставини, а саме щодо того, що ТОВ «НФС» є правонаступником кредитора у спірних правовідносинах.

Заявник посилається на те, що набув права вимоги до боржника ОСОБА_1 на підставі договору факторингу від 28 лютого 2017 року № 28/02-1.

Як вбачається з пункту 1.1. вказаного договору факторингу клієнт ТОВ «ФК «Рантье» відступає (передає у власність) факторові ТОВ «ФК «СЕРЕТ» (яке в подальшому змінило найменування на ТОВ «НФС») (новому кредитору) з 28 лютого 2017 року права вимоги під фінансування від фактора, а фактор набуває (приймає у власність) від клієнта з 28 лютого 2017 року права вимоги та здійснює їх оплату (фінансування) клієнту за плату.

Відповідно до пункту 4.3. цього договору факторингу права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, переходять до фактора від клієнта після підписання сторонами відповідного акту прийому-передачі прав вимоги. Після переходу прав вимоги до фактора останній стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги з урахуванням пункту 1.3. цього договору.

Відповідно до пункту 5.2. договору факторингу, фактор здійснює фінансування клієнта, шляхом перерахування суми ціни продажу, що вказана в пункті 5.1. цього договору (платежу), на рахунок № НОМЕР_1 у ПАТ «Промінвестбанку» до 01 вересня 2017 року.

Разом з тим, докази, що підтверджують перехід до фактора ТОВ «НФС» від клієнта права вимоги до боржників, в тому числі і щодо ОСОБА_1 , а саме: реєстр боржників, акт прийому-передачі прав вимоги, в тому числі і щодо ОСОБА_1 , заявником не додано.

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Відповідно до частини 1 статті 483 ЦПК України питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду.

У зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів правонаступництва, суд позбавлений можливості на підставі статті 55 ЦПК України здійснити заміну сторони (право попередників ПАТ «Ідея Банк», ТОВ «ФК «Фонд боргових зобов`язань», ТОВ «ФК «Рантьє») іншою особою (правонаступником ТОВ «НФС») до якої переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника, в тому числі і право звернутися до суду з заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Оскільки відсутні докази, що ТОВ «НФС» є правонаступником особи на користь якої ухвалено рішення третейського суду, суд залишає подану заяву без розгляду.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника на те, що зі змісту частини 2 статті 257 ЦПК України, вбачається, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, особа має право звернутися до суду повторно.

Відповідно до статті 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Керуючись частиною 9 статті 10, пунктом 5 частини 1 статті 257, статтями 483-485 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» про видачу виконавчого листа на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 30 червня 2015 року залишити без розгляду та повернути особі, що її подала разом з доданими матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня набрання законної сили.

Суддя Г.І. Мостова