ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1156/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю представниці позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки недійсним за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2020 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк») про визнання договору поруки недійсним.

ОСОБА_2 зазначила, що 1 червня 2007 року між АТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого відповідач надав останньому кредит у розмірі 65 000 доларів США на строк до 1 червня 2018 року під 12,5% річних. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 липня 2016 року стягнуто солідарно з неї та ОСОБА_3 на користь АТ «УкрСиббанк» 20 958 доларів 31 цент США заборгованості за кредитним договором і 19 319 грн 49 коп. пені, а також 3 654 грн судового збору в рівних частках. Із цього рішення суду позивачка довідалася, що виконання ОСОБА_3 зобов`язання за кредитним договором було забезпечено її порукою. За договором поруки від 1 червня 2007 року вона поручилася перед банком за виконання ОСОБА_3 обов`язків з повернення кредиту, сплати процентів і неустойки. Позивачка не підписувала цей договір і не уповноважувала сторонніх осіб на такі дії, тому оспорюваний правочин вчинений поза її волею та є недійсним в силу ст.ст. 203, 215 ЦК України.

За таких обставин ОСОБА_2 просила суд визнати договір поруки від 1 червня 2007 року недійсним.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2020 року позов задоволено.

Визнано договір поруки від 1 червня 2007 року, що укладений між АТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_2 , недійсним.

Стягнуто з АТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_2 3 780 грн судових витрат.

Суд виходив з того, що ОСОБА_2 не підписувала договір поруки, внаслідок чого оспорюваний правочин слід визнати недійсним.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі АТ «УкрСиббанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що у випадку непідписання ОСОБА_2 договору поруки (з чим категорично не погоджується відповідач) сторони не дотрималися встановленої законом письмової форми правочину щодо забезпечення виконання зобов`язання, тому цей правочин є нікчемним, а вимога ОСОБА_2 про визнання його недійсним є неналежним способом захисту порушеного права. Суд не з`ясував усіх обставин справи, не врахував норми чинного законодавства та правові висновки Верховного Суду, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, вказуючи на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасницю судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

1 червня 2007 року між АТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за яким відповідач надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 65 000 доларів США на строк до 1 червня 2018 року під 12,5% річних.

Виконання ОСОБА_3 грошового зобов`язання за кредитним договором забезпечено порукою ОСОБА_2 . За умовами договору поруки від 1 червня 2007 року остання поручилася перед АТ «УкрСиббанк» за виконання ОСОБА_3 обов`язку з повернення кредиту, сплати процентів, комісій, пені та інших штрафних санкцій, відшкодування можливих збитків. У разі невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором боржник і поручитель мали відповідати перед банком як солідарні боржники.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 липня 2016 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» 20 958 доларів 31 цент США заборгованості за кредитним договором і 19 319 грн 49 коп. пені, а також 3 654 грн судового збору в рівних частках.

Згідно висновку експертів за результатами проведення судово-технічної та почеркознавчої експертизи від 29 листопада 2019 року №6250/6251/19-21 (а.с. 127-130) підписи від імені ОСОБА_2 у договорі поруки від 1 червня 2007 року виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів. Підписи від імені ОСОБА_2 у договорі поруки від 1 червня 2007 року виконані не самою ОСОБА_2 , а іншою особою.

Застосовані норми права

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦПК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В силу ч.ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як передбачено ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 1 статті 546 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержання письмової форми, є нікчемним (ст. 547 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду у пункті 12 постанови від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», порушення вимог закону щодо укладення правочину в письмовій формі є підставою для визнання його недійсним лише в разі, коли це прямо передбачено законом, зокрема статтями 547, 719, 981, 1055, 1059, 1107, 1118 ЦК тощо.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Із положень ст. 16 ЦК України слідує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Підставами для визнання правочину недійсним є недодержання однією стороною чи всіма сторонами вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, в тому числі вимог щодо змісту правочину та волевиявлення його учасника.

Якщо правочин суперечить нормам чинного законодавства, то його може бути визнано судом недійсним відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що 1 червня 2007 року АТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_2 уклали договір поруки, яким забезпечено виконання ОСОБА_3 зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту від 1 червня 2007 року №0.

Зібрані докази достовірно вказують на те, що ОСОБА_2 не підписувала договір поруки від 1 червня 2007 року та не уповноважувала сторонніх осіб на такі дії.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно керувався тим, що цей правочин не відповідає вимогам закону та є недійсним.

Висновок суду першої інстанції узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 22 січня 2020 року (справа №2610/24830/2012, провадження №61-3268св18) та постанові від 22 квітня 2020 року (справа №348/1964/16-ц, провадження №61-41441св18).

Посилання АТ «УкрСиббанк»на правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 4 червня 2019 року (справа №916/3156/17, провадження №12-304гс18) та постанові від 10 квітня 2019 року (справа №463/5896/14-ц, провадження №14-90цс19) щодо належності способу захисту порушеного права при заявленні вимоги про визнання недійсним нікчемного правочину та щодо критеріїв додержання письмової форми договору є безпідставними, оскільки в цих справах та справі, яка переглядається судом апеляційної інстанції, встановлені різні обставини. До того ж, ці правові висновки не можуть бути прикладом належного правозастосування, оскільки в указаних справах спірні правовідносини виникли внаслідок укладення сторонами договору про розірвання договору застави майнових прав і договору банківського вкладу, в той час, як у справі, що переглядається судом апеляційної інстанції, предметом спору є правомірність укладення сторонами договору поруки.

Оспорюваний правочин складений у письмовій формі, містить усі істотні умови договору поруки та підписаний від імені ОСОБА_2 невстановленою особою. Таким чином, при його укладенні дотримано письмову форму правочину.

Доводи АТ «УкрСиббанк» про те, що договір поруки від 1 червня 2007 року є нікчемним, не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Одним із доказів, яким обґрунтовані висновки суду першої інстанції, є висновок експертів за результатами проведення судово-технічної та почеркознавчої експертизи від 29 листопада 2019 року №6250/6251/19-21 (а.с. 127-130).

Для проведення цієї експертизи суд надав експертам оригінал договору поруки від 1 червня 2007 року, вільні та експериментальні зразки підпису ОСОБА_2 . Судова експертиза була виконана належним чином та у відповідності до вимог законодавства. Судові експерти були попереджені про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за ст.ст. 384, 385 КК України.

В сукупності з показаннями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_2 про невчинення останньою оспорюваного правочину суд першої інстанції дав належну оцінку висновку експертів.

Отже, підстави для відхилення судом першої інстанції цього доказу відсутні.

Твердження АТ «УкрСиббанк» про необґрунтованість позову не відповідає фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого доводи апеляційної скарги про те, що суд не дотримався норм матеріального права, є помилковими.

3Висновки суду апеляційної інстанції та межі розгляду справи

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 8 липня 2020 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

А.В. Купельський

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції - Логінова С.М.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 19