Справа № 583/1901/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ільченко В.М.

за участю секретаря Верби Н.О.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі суду №1 справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

15.06.2020 відкрито провадження в даній справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що 07.07.2018 відповідач підписав заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), тобто приєднався до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на Інтернет сторінці банку та уклав з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 28000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 38 % річних, що сплачується щомісячно. В зв`язку з порушенням умов укладеного договору, станом на 19.05.2020 за відповідачем утворилася заборгованість у розмірі 30337,76 грн, з них: 21079,85 грн заборгованість за основним боргом (кредитом); 4863,78 грн проценти за користування кредитом; 187,50 грн комісія; 2160,49 грн пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 864,03 грн пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 526,82 грн три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 153,51 грн три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 306,01 грн витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 195,77 грн витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Посилаючись на викладене, просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 30337,76 грн за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2102 грн.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що у заяві позивачем не зазначено, що ним були повернуті кошти на рахунок АТ «Ощадбанк» у розмірі 13911,60 грн. З 10.04.2020 він перебуває на обліку в Охтирській міськрайонній філії Сумського обласного центру зайнятості, постійно шукає роботу, однак не має можливості її знайти на період проведення в Україні карантинних заходів. Крім того, судовим рішенням з нього стягнуті аліменти на утримання малолітнього сина та матері дитини. Тому, з урахуванням того, що ним були частково відшкодовані збитки, які були спричинені зняттям коштів по кредиту та його скрутне матеріальне становище, яке поки немає змоги виправити, так як тривають карантинні заходи, просить стягнути з нього на користь позивача заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка становить 14088,40 грн, яку виплачувати протягом року у рівних частинах щомісяця, починаючи з 01.09.2020; зобов`язати позивача після сплати заборгованості закрити кредит за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, судові витрати розділити порівну.

Від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що станом на 08.07.2020 у банку відсутні відомості про нібито погашення відповідачем заборгованості в розмірі 13911,60 грн після направлення позовної заяви до суду. На обліку в центрі зайнятості відповідач перебуває з 10.04.2020, а рішення суду про стягнення з відповідача аліментів ухвалене 19.10.2019. Заборгованість перед банком у відповідача виникла раніше, починаючи з серпня 2018 року, тобто відповідач не був позбавлений до цього часу можливості погашати заборгованість за кредитом, однак він цього не здійснював належним чином. Посилання відповідача на скрутне матеріальне становище у зв`язку з перебуванням на обліку в Центрі зайнятості та наявність судового рішення про стягнення з нього аліментів не можуть вважатися обставинами, що є підставою до розстрочення (відтермінування) рішення суду. Вважає вимоги відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, безпідставними, наполягає на задоволенні позовних вимог.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавав.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, дійшов такого висновку.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Встановлено, що 07.07.2018 між AT «Ощадбанк» в особі територіально відокремленого відділення № 10018/050 філії - Сумське обласне управління AT «Ощадбанк» та ОСОБА_1 на підставі заяви про приєднання №84079319, було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі Договір).

Пунктом 3.4 блоку 3 Заяви про приєднання, Договору визначено, що Банк на підставі наданих Клієнтом документів відповідно до вимог чинного законодавства України відкриває Клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 в Гривні України на умовах тарифного пакету «МІЙ КОМФОРТ», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходиться у приміщеннях установ Банку. Також Банк надав Клієнту Платіжну картку типу Master Card Debit Standart та пін - конверт до неї.

На виконання блоку 6 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) Банк встановив Клієнту кредит в сумі 28000 грн. Строк дії Кредиту встановлюється на відповідний період дії Платіжної картки. При випуску Платіжної картки на новий термін Кредит продовжується на строк дії Платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складала 38% процентів річних та сплачується щомісячно.

Пунктом 6.8 блоку 6 заяви визначено, що комісійна винагорода за зняття готівкових коштів, наданих в кредит складає 2,50% від суми таких коштів, яка сплачується при знятті вказаних готівкових коштів.

Пунктом 6 Паспорту споживчого кредиту (кредитної лінії на БПК), підписаного відповідачем, визначені наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит: пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, але не більше 15% суми простроченого платежу. Сукупна сума пені, нарахована на порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за договором про споживчий кредит.

Даний договір не розірвано, він діє на даний час, оскільки відповідач заяв про його розірвання до банку не надавав, у порядку, передбаченому ЦК України, недійсним не визнавався.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 623 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З розрахунку заборгованості, а також виписки по картковому рахунку, що були надані позивачем, вбачається, що відповідач регулярно користувався кредитними коштами, проте допустив заборгованість, яка станом на 19.05.2020 становить 30337,76 грн, з них: 21079,85 грн заборгованість за основним боргом (кредитом); 4863,78 грн проценти за користування кредитом; 187,50 грн комісія; 2160,49 грн пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 864,03 грн пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 526,82 грн три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 153,51 грн три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 306,01 грн витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 195,77 грн витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. При цьому, з вказаних документів вбачається, що при розрахунку заборгованості позивачем була враховані суми погашеного відповідачем кредиту в сумі 13911,60 грн. Інших належних та допустимих доказів погашення заборгованості за Договором суду відповідачем не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень глави 8 ЦПК України.

Так положеннями ч. 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При подачі позовної заяви до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2102 грн.

Враховуючи, що розмір задоволених позовних вимог складає 100%, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2102 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Щодо прохання відповідача про розстрочку та відстрочку виконання судового рішення суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

При цьому, правові підстави для розстрочення рішення суду визначено ст. 435 ЦПК України, в якій зазначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Таким чином, системне тлумачення вищевикладених норм права дає підстави дійти висновку, що розстрочка виконання рішення суду може бути надана лише за наявності відповідного мотивованого клопотання зацікавленої сторони та за наявності для цього виключних обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим у строк, встановлений судовим рішенням чи загальними правилами примусового виконання.

За своїм змістом розстрочка виконання рішення застосовується у виключних випадках та розстрочено може бути виконання рішення суду, яке не було ухвалено у зв`язку з невиконанням зобов`язань зі сплати періодичних платежів.

Кредитні зобов`язання є зобов`язаннями боржника щодо періодичного повернення взятого кредиту протягом певного строку або шляхом встановлення певних періодичних платежів.

Підставою звернення до суду з даним позовом було порушення відповідачем зобов`язання зі сплати періодичних платежів за кредитним договором, що свідчить про неможливість сплати ним періодичних платежів.

За таких обставин не може бути надана відстрочка та розстрочка платежу, стягнутого у вигляді одноразової суми за порушення зобов`язань по сплаті періодичних платежів, до того ж без наявності підстав, визначених положенням 435 ЦПК України.

Щодо викладеного у відзиві на позовну заяву прохання відповідача про зобов`язання позивача після сплати заборгованості закрити кредит за Договором, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зобов`язання особи вчинити певну дію є окремою вимогою при захисті порушених, невизнаних або оспорюваних прав, яка має бути викладена у позовній заяві. Проте, зустрічний позов відповідачем не подавався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 610, 623, 625, 1054 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 13, 77-81, 133, 141, 263-265, 267, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (, Україна, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г) заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу від 07 липня 2018 року в сумі 30337,76 грн (тридцять тисяч триста тридцять сім грн 76 коп.) та в рахунок відшкодування судових витрат 2102 грн (дві тисячі сто дві грн 00 коп.), а всього стягнути 32439,76 грн (тридцять дві тисячі чотириста тридцять дев`ять грн 76 коп.).

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області В.М. Ільченко