справа № 208/4627/17
№ провадження 6/208/14/20
УХВАЛА

Іменем України

05 червня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, в складі:

Головуючого, судді Івченко Т.П.,

за участю: секретаря Корнієнко К.Є.

розглянув матеріали подання старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Литвин-Олійник Анни Олегівни «про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України», -

встановив:

Старший державний виконавець звернувся до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області із поданням, у якому прохає суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольного клубу «Фенікс», , м.Київ, пр.Оболонський,23 А, ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчих документів.

У своєму поданні заявник посилається на те, що на виконанні у старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Литвин-Олійник Анни Олегівни перебуває зведене виконавче провадження № 60365303 з примусового виконання:

-виконавчого листа № 208/4627/17 виданого 13.12.2017 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ТОВ «Футбольний клуб «Фенікс» середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку за період з 26.05.2017 року по 28.08.2017 року у розмірі 27 148,80 на користь ОСОБА_2 ;

-наказу №904/8090/17 від 23.10.2017 року Господарського суд Дніпропетровської області стягнення з ТОВ «Футбольний клуб «Фенікс» заборгованості у розмірі 342 945,04 грн. на користь ДП «ВО» «Південний машинобудівний завод»;

-виконавчого листа № 208/4627/17 виданого 13.12.2017 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ТОВ «Футбольний клуб «Фенікс» судового збору у розмірі 640,00 грн. на користь Держави;

-виконавчого листа № 208/4629/17 виданого 13.12.2017 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ТОВ «Футбольний клуб «Фенікс» заборгованості у розмірі 9600,00 грн. на користь ОСОБА_3 ;

-виконавчого листа № 208/4629/17 виданого 13.12.2017 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ТОВ «Футбольний клуб «Фенікс» судового збору у розмірі 640,00 грн. на користь ОСОБА_3 ;

-виконавчого листа № 208/4630/17 виданого 13.12.2017 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ТОВ «Футбольний клуб «Фенікс» заборгованості у розмірі 9600,00 грн. на користь ОСОБА_4 ;

-виконавчого листа № 208/4630/17 виданого 13.12.2017 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ТОВ «Футбольний клуб «Фенікс» судового збору у розмірі 640,00 грн. на користь ОСОБА_4 ..

Як зазначає державний виконавець, у зв`язку з тим, що, боржник ухиляється від виконання покладеного на нього рішеннями суду обов`язку, є підстави для застосування до нього заходів щодо тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд подання без його участі, також зазначивши, що зведене виконавче провадження передано до розгляду у відповідності до вимог ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

На виконанні у старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Д

ніпро) ОСОБА_5 перебувало зведене виконавче провадження № 60365303, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» передано до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України Про виконавче провадження, виконавцем 12.01.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження; якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

За вказаними виконавчими документами боржником вказаний Товариство з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Сталь» юридична адреса реєстрації: Дніпропетровська область, місто Кам`янське, проспект Гімназичний , будинок № 44, (а.с. 99-103).

Відповідно до постанов державного виконавця про відкриття провадження боржник вказаний Товариство з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Сталь» юридична адреса реєстрації: Дніпропетровська область, місто Кам`янське, проспект Гімназичний , будинок № 44, (а.с. 104-110).

В ході примусового виконання державним виконавцем накладено арешт на розрахункові рахунки боржника - юридичної особи в банківських установах та внесено записи про арешт всього рухомого та нерухомого майна у відповідні Державні реєстри.

Відповідно до постанов державного виконавця про арешт майна боржник вказаний Товариство з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Сталь» юридична адреса реєстрації: Дніпропетровська область, місто Кам`янське, проспект Гімназичний , будинок № 44, (а.с. 159-160).

Відповідно до витягу з Державного реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження 15 травня 218 року накладено арешт на все нерухоме майно ТОВ «ПФК Сталь». Код , адреса: Дніпропетровська область, місто Кам`янське, проспект Гімназичний, будинок № 44(а.с. 162).

Відповідно до листа Державного підприємства виробничого об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова ТОВ ПФК «Сталь» змінило своє найменування та місцезнаходження на Товариство з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Фенікс», юридична адреса реєстрації: Київська область, місто Буча, вулиця Інститутська, будинок № 22, офіс 110 (а.с.142).

Цей факт підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань (а.с. 156).

10 грудня 2018 року старшим державним виконавцем Заводського ВДВС м. Кам`янське ТУЮ у Дніпропетровській області Литвин-Олійник А.О. було сформовано та направлення доручення Оболонському відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві провести виконавчі дії в межах чинного законодавства. (а.с.163).

Відповідно до акту старшого державного виконавця Ярового О.В. Оболонського відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 02 травня 2019 року встановити які дії були проведені не можливо (а.с. 164).

Відповідно до акту старшого державного виконавця Литвин-Олійник А.О. від 30 липня 2019 року за адресою : область АДРЕСА_2 місто Кам`янське, АДРЕСА_3 Товариство з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Фенікс» відсутне (а.с. 165).

Державним виконавцем у відповідності до вимог статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", 10.12.2018 року було направлено на адресу Оболонського ВДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві доручення про перевірку фактичного місцезнаходження боржника - юридичної особи та належного йому майна.

Згідно акту державного виконавця Оболонського ВДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві від 02.05.2019 року, ТОВ «ФК» «Фенікс» за адресою: м.Київ, пр.Оболонський,23А не розшукана, встановити місцезнаходження майна не представлялось можливим.

Станом на 23.10.2019 року, державному виконавцю інформація про виконання рішень судів не надходила, тобто заборгованість за виконавчими документами не сплачена, будь-які дії, що направлені па виконання рішень судів керівником ТОВ «ФК» «Фенікс» не вчинялися, у зв`язку з чим необхідно вирішити питання щодо тимчасового обмеження виїзду за кордон у відношенні керівника боржника- юридичної особи, а саме ОСОБА_1 .

Основним принципом судочинства, закріпленим Конституцією України є верховенство права.

Відповідно до положень ст. 2 ЗУ «Про судоустрій України» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів суспільства, держави.

Ч.1ст. 10 ЦПК України встановлено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Ст.33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом (ст. 313 ч. 2,4 ЦК України).

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» № 3857-ХІІ у редакції від 10.12.2015 встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Подання державного виконавця повинно відповідати вимогам, що визначені листом Міністерства юстиції України від 06 червня 2008 року N 25-32/507 «Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання, в тому числі зі сплати аліментів, покладені на них рішеннями судів», а саме: ухилення боржника від виконання своїх обов`язків повинно бути обґрунтовано та проведено достатньо заходів примусового виконання рішень передбачених Законом України «Про виконавче провадження у повній мірі з додаванням копій документів виконавчого провадження.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які приватний виконавець зазначає у поданні.

До суду надані копії, що містяться в матеріалах виконавчого провадження виконавчого провадження, однак не надано відомостей про те, що боржник, в данному випадку директор ТОВ «ФК «Фенікс» Цибаков Ю.А. отримав копії постанов про відкриття виконавчого провадження та інших необхідних документів для вирішення судом питання про необхідність обмеження виїзду ОСОБА_1 за межі України.

Крім того до подання державним виконавцем не додано даних про наявність у ОСОБА_1 документа громадянина України на право виїзду з України і в`їзду в неї, перелік яких зазначений в ст. 2 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», що уможливлює вирішити питання про тимчасове обмеження права виїзду за кордон.

Державним виконавцем не зазначено і не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що саме обмеження ОСОБА_1 у виїзді за кордон яким-небудь чином вплине на виконання боржником ТОВ «ФК «Фенікс» рішення суду і буде сприяти погашенню ним заборгованості.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду, якщо юридична особа-боржник в особі керівника (директора) ухиляється від виконання рішення суду, що й буде підставою для обмеження директора у праві виїзду за межі України.

При вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Суд вважає, що приведена вище інформація, а саме зазначені дії в межах виконавчого провадження та відсутність боржника за місцем реєстрації в ЄДРПУО, не свідчать саме про ухилення від виконання рішення судів і такі дії, не є свідомими.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як обов`язковості виконання рішень та розумності строків виконавчого провадження.

За змістом ч. 3 ст. 2 ЦПК України принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду та рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, виконання рішення суду - є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З точки зору ст. 2 ЦПК України та рішення Конституційного Суду України N 16-рп/2009 від 30 червня 2009 року обов`язковість рішення суду є однією з основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя.

На це ж посилається і Європейський Суд з прав людини в рішеннях "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року, "Піалопулос та інші проти Греції" від 15 березня 2001 року та "Іммобільяре Саффі проти Італії".

Так, у пункті 40 рішення в справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) зазначається, що "…право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін".

Крім того, 15 жовтня 2009 року ЄСПЛ було постановлене "пілотне" рішення у справі " ОСОБА_6 проти України" ( ОСОБА_7 v. Ukraine).

У цьому рішенні Суд зазначив, що ця справа стосується існуючої проблеми, яка постійно нагадує про себе, породжуючи порушення Конвенції, які найчастіше виявляє Суд у справах проти України; більше ніж половина рішень, винесених Судом у справах проти України, стосуються питання тривалого невиконання остаточних судових рішень, відповідальність за які несуть органи влади України.

Справа, яка розглядається, свідчить про те, що питання тривалого невиконання остаточних рішень та відсутності ефективних засобів юридичного захисту в правовій системі України залишаються невирішеними попри той факт, що існують відповідні рішення Суду з чіткими закликами до Уряду вжити необхідних заходів для вирішення таких питань.

З урахуванням такої позиції Єваропейського суду суд зважає при цьому також на те, що відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не може бути встановлено жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Суд вважає, що норми Конституції України та гарантії, встановлені нею, а також міжнародними законодавчими актами, в даному випадку можуть свідчити про порушення прав керівника боржника, як фізичної особи на свободу пересування, оскільки як він, так і стягувані за зведеним виконавчим провадженням, є рівними перед законом і мають рівні права, гарантовані Конституцією України та іншими нормативними актами, на захист своїх прав та інтересів державою.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що на теперішній час заявником не здійсненні заходи, які б доказували ухиляння саме директора Товариства з обмеженою відповідальністю Футбольного клубу «Фенікс» ОСОБА_1 від виконання зобов`язання, суд вважає за необхідне в задоволенні подання про обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в їзду в Україну громадян України», ст. 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Литвин-Олійник Анни Олегівни «про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі Апеляційного скарги в 15-денний термін з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID19), строки, визначені ст. 354 ЦПК України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Івченко Т. П.