Справа № 182/1769/20
Провадження № 2/0182/1525/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.07.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської міської територіальної громади, третя особа - державний нотаріус Другої Нікопольської нотаріальної контори Балашова Віра Миколаївна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на наступне.

На праві приватної власності його матері ОСОБА_2 належали:

-2/3 частини у праві спільної часткової власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ;

-житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2 ;

- автомобіль марки ЛуАЗ 969М;

- земельна ділянка, площею 0,0519 га, у межах, згідно з планом, для обслуговування житлового будинку, яка розташована в АДРЕСА_2 .

Заповіту ОСОБА_2 не складала. ІНФОРМАЦІЯ_1 мати померла в м.Нікополі Дніпропетровської області. Після її смерті відкрилася спадщина на вищезазначене майно. Крім нього, інших спадкоємців немає. До майна померлої ОСОБА_2 в Другій Нікопольській нотаріальній конторі Дніпропетровської області відкрито спадкову справу № 74/2020. Останні роки свого життя мати тяжко хворіла та майже не вставала з ліжка. Тому, у зв`язку з постійною необхідністю стороннього догляду, він переїхав жити до матері та з січня 2017 року мешкав разом з нею без реєстрації в її домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 року та продовжує проживати у вказаному будинку по теперішній час (довідка № 133 від 19.03.2020 року). Від прийняття спадщини він не відмовлявся та не збирався цього робити. Після смерті матері, не знаючи положень закону про спадкування, він звернувся за юридичною консультацією і його запевнили в тому, що, оскільки на момент відкриття спадщини він проживав разом зі спадкодавцем, йому не потрібно подавати в шестимісячний термін заяву про прийняття спадку. Також він вважав, що, оскільки спадщину він прийняв фактично, може оформити в нотаріальній конторі свої спадкові права у будь-який час. Крім того, звернутися до нотаріуса своєчасно він не зміг ще і з тієї причини, що працює енергетиком в РБЦ «АТ НЗФ» по однозмінним графікам з 8.00 до 16.30 години. Він звернувся до державного нотаріуса Другої Нікопольської нотаріальної контори Дніпропетровської області Балашової Віри Миколаївни з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але у видачі свідоцтва йому було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини. При цьому, було роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом. Наведене вище свідчить про те, що встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України строк на прийняття спадщини, пропущений ним з поважних причин. Відповідно до ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, в зв`язку з чим вимушений звернутися до суду з позовною заявою. Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі "Ілхан проти Туреччини" від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Крім того, згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно керуватися тим, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Через це вимушений звернутись до суду.

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність. Позивач на задоволенні позовних вимог наполягав (а.с.91), представник відповідача проти задоволення позову не заперечувала (а.с.47).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки

Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні, на праві приватної власності матері позивача по справі (а.с.8) ОСОБА_2 належали:

- 2/3 частини у праві спільної часткової власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с.12-13, 17-21); - житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2 ) (а.с.14-16); - автомобіль марки ЛуАЗ 969М (ас.10); - земельна ділянка, площею 0,0519 га, у межах, згідно з планом, для обслуговування житлового будинку, яка розташована в АДРЕСА_2 (а.с.11).

Заповіту спадкодавця ОСОБА_2 не складала. 30.06.2019 року мати позивача по справі померла в м.Нікополі Дніпропетровської області (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина на вищезазначене майно. До майна померлої ОСОБА_2 в Другій Нікопольській нотаріальній конторі Дніпропетровської області відкрито спадкову справу № 74/2020 (а.с.59-84). В останні роки життя спадкодавиці позивач по справі переїхав жити до матері та з січня 2017 року мешкав разом з нею без реєстрації в її домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 та продовжує проживати у вказаному будинку по теперішній час (а.с.23). Від прийняття спадщини позивач не відмовлявся. Натомість, подав заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору. Однак, не знаючи Закону про спадкування, отримав невірну юридичну консультацію, тому вважав, що, оскільки спадщину він прийняв фактично, може оформити в нотаріальній конторі свої спадкові права у будь-який час. Крім того, не звернувся до нотаріуса своєчасно з причини однозмінного графіку з 8.00 до 16.30 години на АТ «НЗФ». Тому у видачі свідоцтва про спадщину позивачу нотаріусом було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини та роз`яснено можливість звернення до суду.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі "Ілхан проти Туреччини" від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно керуватися тим, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15, передбачає, що, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийнятгя спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За таких обставин, суд вважає, що причина пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважною.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м.Муйнак Республіки Казахстан, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Нікополі Дніпропетровської області, на три місяці після набрання рішенням суду законної сили.

Строк для прийняття спадщини рахувати з дня набуття чинності рішення суду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал