Постанова

Іменем України

08 липня 2020 року

м. Київ

справа № 296/9952/17

провадження № 61-48175св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Головне управління Національної поліції в Житомирській області,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 07 травня 2018 року у складі судді Драча Ю. І. та постанову Житомирського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року у складі колегії суддів: Трояновської Г. С., Миніч Т. І., Павицької Т. М.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (далі - ГУ НП в Житомирській області) про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Позов обґрунтовував тим, що наказом ГУ НП в Житомирській області від 15 вересня 2017 року № 1161 його притягнено до дисциплінарної відповідальності за грубе порушення трудової дисципліни, невиконання вимог статей 139, 142 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) в частині неухильного дотримання законодавства України та інших нормативно-правових актів, що регламентують посадові обов`язки працівника, який працює за трудовим договором, в частині невиконання вказівки безпосереднього керівника, проявлену нещирість під час виконання службових обов`язків та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Наказом ГУ НП в Житомирській області від 20 листопада 2017 року № 231 о/с позивача звільнено із займаної посади за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин покладених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку обов`язків. До вказаного наказу наказом ГУ НП в Житомирській області від 19 січня 2018 року № 11 внесено зміни в частині зазначення дати звільнення ОСОБА_1 , а саме вказано дату звільнення 07 грудня 2017 року у зв`язку з його тимчасовою непрацездатністю у період з 17 листопада 2017 року до 06 грудня 2017 року.

На думку позивача, зазначені накази є незаконними і такими, що порушують його права, оскільки він не допускав порушень трудової дисципліни та невиконання обов`язків, які мали б наслідком притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення з роботи, незаконним притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільненням йому завдано моральної шкоди.

Позивач просив: скасувати наказ ГУ НП в Житомирській області від 15 вересня 2017 року № 1161 «Про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності»; скасувати наказ ГУ НП в Житомирській області від 20 листопада 2017 року № 231 про його звільнення з посади начальника відділення забезпечення автотранспортом центру обслуговування підрозділів ГУ НП в Житомирській області; скасувати наказ ГУ НП в Житомирській області від 19 січня 2018 року № 11 о/с про внесення змін до наказу ГУ НП в Житомирській області від 20 листопада 2017 року № 231 о/с в частині зазначення дати звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділення забезпечення автотранспортом центру обслуговування підрозділів ГУ НП в Житомирській області; поновити на посаді начальника відділення забезпечення автотранспортом центру обслуговування підрозділів ГУ НП в Житомирській області з 07 грудня 2017 року; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з розрахунку середньомісячного заробітку у розмірі 10 418,52 грн починаючи з 20 листопада 2017 року і до поновлення на роботі; на відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача 20 000,00 грн.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 07 травня 2018 року позов задоволено частково. Скасовано наказ ГУ НП в Житомирській області від 15 вересня 2017 року № 1161 «Про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності». Скасовано наказ ГУ НП в Житомирській області від 20 листопада 2017 року № 231 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділення забезпечення автотранспортом центру обслуговування підрозділів ГУ НП в Житомирській області». Скасовано наказ ГУ НП в Житомирській області від 19 січня 2018 року № 11 о/с про внесення змін до пункту наказу ГУ НП в Житомирській області від 20 листопада 2017 року № 231 о/с в частині зазначення дати звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділення забезпечення автотранспортом центру обслуговування підрозділів ГУ НП в Житомирській області. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділення забезпечення автотранспортом центру обслуговування підрозділів ГУ НП в Житомирській області з 07 грудня 2017 року. Стягнено з ГУ НП в Житомирській області на користь ОСОБА_1 : 32 211,93 грн - середній заробіток за час вимушеного прогулу; 1 500,00 грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що наказ ГУ НП в Житомирській області від 15 вересня 2017 року № 1161 «Про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності» є незаконним та підлягає скасуванню, а у зв`язку із скасуванням цього наказу у діях позивача відсутнє систематичне порушення трудової дисципліни чи невиконання покладених обов`язків або вчинення нового дисциплінарного проступку протягом року,а отже, звільнення ОСОБА_1 з роботи за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України є незаконним.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 07 травня 2018 року змінено в частині розподілу судових витрат. Зменшено розмір стягнених з відповідача витрат на професійну правничу допомогу з 13 000,00 грн до 8 000,00 грн та судового збору - з 5 286,00 грн до 2 560,00 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги й позиції інших учасників

У грудні 2018 року ГУ НП в Житомирській області звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 07 травня 2018 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій не встановили фактичних обставин справи, які мають значення, не надали належної оцінки доказам, які підтверджують систематичність вчинення позивачем порушень та невиконання покладених на нього обов`язків, що стало підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності та подальшого звільнення.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).

Касаційна скарга у цій справі подана у грудні 2018 року, тому вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-ІХ.

Відповідно до частини першої статті 401 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) попередній розгляд справи проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі - у редакції до набрання чинності Законом № 460-IX)підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою та підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Суди встановили, що наказом ГУ НП в Житомирській області від 07 листопада 2015 року № 47 о/с ОСОБА_1 призначений на посаду начальника відділення забезпечення автотранспортом ГУ НП в Житомирській області, а 09 грудня 2016 року -на посаду начальника відділення забезпечення автотранспортом центру обслуговування підрозділів ГУ НП в Житомирській області (а. с. 12-13). Його посада не належить до посад державної служби.

Відповідно до наказу ГУ НП в Житомирській області від 15 вересня 2017 року № 1161 ОСОБА_1 притягнено до дисциплінарної відповідальності за грубе порушення трудової дисципліни, невиконання вимог статей 139, 142 КЗпП України, в частині неухильного дотримання законодавства України та інших нормативно-правових актів, що регламентують посадові обов`язки працівника, який працює за трудовим договором, в частині невиконання вказівки безпосереднього керівника, проявлену нещирість під час надання пояснень та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани (а. с. 14).

Зі змісту цього наказу відомо, що на виконання інструктивної наради від 05 вересня 2017 року № 9509/01/12-2017 доручено начальнику відділення забезпечення автотранспортом центру обслуговування підрозділів ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_1 підготувати інформацію про транспортні засоби, які використовувались підрозділами патрульної поліції, та доповісти таку інформацію каналами електронного зв`язку (електронною поштою) НП України у строк до 17:00 год того ж дня. Цю вказівку він не виконав, що унеможливило узагальнення інформації за центральними органами поліції.

Наказом ГУ НП в Житомирській області від 20 листопада 2017 року № 231 о/с ОСОБА_1 звільнено з роботи за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку обов`язків. До змісту цього наказу внесено зміни наказом № 11 о/с від 19 січня 2018 року в частині дати звільнення, а саме датою звільнення позивача зазначено 07 грудня 2017 року у зв`язку з його тимчасовою непрацездатністю у період з 17 листопада 2017 року до 06 грудня 2017 року (а. с. 15).

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення.

За передбаченими пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України).

У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно виявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 частини першої статті 40, пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Суди встановили, що 26 липня 2017 року до управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУ НП в Житомирській області з апарату НП України надійшов лист № 8079/03/31-2017 про необхідність надання до 27 липня 2017 року до Департаменту управління майном національної поліції України інформації щодо службового автотранспорту, який закріплений і використовується підрозділами супроводження та управліннями превентивної діяльності для виконання завдань з нагляду та безпеки дорожнього руху (а. с. 55).

27 липня 2017 року начальник відділення забезпечення автотранспортом з обслуговування підрозділів ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_1 підготував відповідь і того ж дня за вих. № 743/105/01/31-2017 направив вказану інформацію електронною поштою до Департаменту управління майном Національної поліції України (далі - ДУМ НП України) (а. с. 56-57). Зазначеної обставини відповідач не заперечує.

Надалі ДУМ НП України ще двічі вимагало запитувану інформацію. У зв`язку з цим відповідач вказував, що тільки позивач неналежно виконав поставлені доручення.

Проте вказівка щодо неналежного виконання доручення стосується не лише позивача, а всіх підрозділів Національної поліції, оскільки ДУМ НП України адресував її не тільки до Житомирської області, а всім територіальним підрозділам (а. с. 54).

Вказана обставина додатково підтверджується також проведенням 02 вересня 2017 року наради із заступниками начальників Головних управлінь Національної поліції в Автономній республіці Крим, областях, м. Києві, які координують діяльність підрозділів кадрового, фінансового, матеріального забезпечення, та заступниками начальників управлінь патрульної поліції в містах, під час якої повторно доручено надати до 04 вересня 2017 року ДУМ НП України вивірені списки транспортних засобів, які використовувалися підрозділами Державної автомобільної інспекції та супроводження (а. с. 62-63).

03 вересня 2017 року до Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУ НП (далі - УЛМТЗ ГУ НП) з апарату НП України надійшов лист № 8407/03/31-2017 про необхідність повторного направлення вказаної інформації у зв`язку з неналежним виконанням попереднього доручення.

Із матеріалів справи відомо, що начальник УЛМТЗ ГУНП Поліщук Р. П. позивачу доручено надати повторну інформацію й уточнені списки транспортних засобів до 04 вересня 2017 року.

Зазначену вказівку позивач виконав своєчасно, про що свідчить супровідний лист від 04 вересня 2017 року № 857/31/01-2017 до інформації з переліком транспортних засобів, підписаний начальником УЛМТЗ ГУНП підполковником поліції Поліщуком Р. П. (а. с. 50).

Виходячи із зазначеного, позивач підготував необхідну інформацію, яка була підписана керівником та зареєстрована працівниками відповідного відділу в журналі вихідної кореспонденції, що свідчить про належне виконання позивачем доручення полковника Поліщука Р. П.

Як відомо з матеріалів справи відправка поштової та електронної кореспонденції здійснюється працівниками інших структурних підрозділів. Відповідно до посадової інструкції начальника відділення забезпечення автотранспортом центру обслуговування підрозділів ГУ НП в Житомирській області функції відправлення кореспонденції не передбачено (а. с. 86-88).

Окрім того, позивач 05 вересня 2017 року повторно підготував запитувану інформацію.

Проте 07 вересня 2017 року начальник УЛМТЗ ГУНП підполковник поліції Поліщук Р. П. звернувся до начальника ГУ НП в Житомирській області із рапортом, в якому вказав, що з метою усунення виявлених недоліків та недоопрацювань, на які вказано керівництвом НП України, 04 вересня 2017 року на щоденній нараді начальнику відділення центру обслуговування підрозділів ГУ НП ОСОБА_1 доручено підготувати відповідну інформацію та доповісти до НП України у строк до 17:00 год. цього ж дня. Зазначеного він не виконав, що унеможливило узагальнення інформації за центральними органами поліції та зумовлено обґрунтовані нарікання керівництва НП України, про що позивачу повідомлено 05 вересня 2017 року на його службовий номер телефону (а. с. 44).

Вказані обставини були предметом перевірки належного виконання ОСОБА_1 покладених на нього посадових обов`язків, за результатами якої старший інспектор з особливих доручень з пожежної безпеки підполковник поліції Кузьмінська А. І. 14 вересня 2017 року склала висновок про грубе порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни, невиконання вимог статей 139, 142 КЗпП України в частині неухильного дотримання законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують посадові обов`язки працівника (а. с. 64-67).

На підставі цього висновку ОСОБА_1 наказом ГУ НП в Житомирській області від 15 вересня 2017 року № 1161 притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Водночас за результатами перевірки встановлено, що 27 липня 2017 року начальник відділення забезпечення автотранспортом центру обслуговування підрозділів ГУ НП ОСОБА_1 підготував проєкт відповіді і того ж дня за № 743/105/01/31-2017 направив на електронну адресу ДУМ НПУ.

03 вересня 2017 року до УЛМТЗ ГУНП з апарату НП України надійшов лист № 8407/03/31-2017 про необхідність повторного направлення вказаної вище інформації у зв`язку з неналежним виконанням попереднього доручення.

Наступного дня, 04 вересня 2017 року, начальник відділення ГУ НП ОСОБА_1 за № 857/105/01/31-2017 надіслав указану інформацію електронною поштою направлено до ДУМ НП України.

Тобто суди встановили, що за результатами перевірки сам відповідач констатував своєчасне виконання позивачем доручення 04 вересня 2017 року, хоча надалі безпідставно вказано, що підтвердних документів про відправлення інформації 04 вересня 2017 року ОСОБА_1 не надав, що може свідчити про його нещирість під час проведення службової перевірки.

Отже, висновок судів попередніх інстанцій про незаконність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності згідно з наказом відповідача від 15 вересня 2017 року № 1161 ґрунтується на належним чином встановлених обставинах справи та наявних у справі доказах, яким суди дали відповідну оцінку.

Суди також обґрунтовано зазначили, що, оскільки наказ ГУ НП в Житомирській області від 15 вересня 2017 року № 1161 «Про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності» скасовано, немає підстав вважати, що в діях позивача є ознаки систематичного невиконання позивачем без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, тому звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України є незаконним.

Доводи касаційної скарги зводяться до власного тлумачення відповідачем норм права, до незгоди з висновками судів стосовно установлення обставин справи, та необхідності переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на те, що рішення суду першої інстанції у незміненій частині та постанова апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у цій справі оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, то розподілу судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області залишити без задоволення.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 07 травня 2018 року у незміненій частині та постанову Житомирського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Яремко

А. С. Олійник

С. О. Погрібний