Справа № 525/436/20
Номер провадження 2/525/234/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

10 липня 2020 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Ячала Ю.І.,

за участю секретаря Лопатки О.В.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Великобагачанська селищна рада Великобагачанського району Полтавської області, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та права власності на квартиру, -

встановив:

06 квітня 2020 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом, в якому просили визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, квартири, № НМ-0116 від 01.09.2000 року, дійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилалися на те, що 01 вересня 2000 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу № НМ-0116 квартири номер тринадцять, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала продавцю на підставі договору купівлі-продажу від 21.02.1992 року, виданого Решетилівською державною нотаріальною конторою в Полтавській області за реєстровим номером № 352 та зареєстрованого в Полтавському бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу № 6 за № 1189.

Договір купівлі-продажу укладений на Українській Універсальній Біржі, право власності на квартиру не реєструвалося Полтавським бюро технічних інвентаризацій. Нотаріально договір не посвідчувався.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять суд постановити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна та визнати право власності у рівних частинах на нерухоме майно, а саме квартири номер тринадцять, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 01.09.2000 року, зареєстрованого на підставі ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" на Українській Універсальній Біржі, так як позивачі через протиріччя правових норм не мають можливості розпоряджатися належним їм майном.

В судове засідання позивачі не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність, просили позовні вимоги задовольнити (а.с. 55).

Відповідач ОСОБА_3 , до суду не прибув, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав (а.с. 53).

Третя особа - Великобагачанська селищна рада Великобагачанського району Полтавської області подали до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, не заперечували проти задоволення позову (а.с. 56).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обґрунтувань.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу № НМ-0116 від 01 вересня 2000 року, укладеним на Українській Універсальній Біржі, набули у власність квартиру номер тринадцять, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19), яка згідно технічного паспорта від 07.02.2020 року складається з коридору № 1 6,7 кв. м., вбиральні № 2 0,8 кв. м., ванни № 3 2,4 кв. м., кухні № 4 5,6 кв. м., кімнати № 5 24,3 кв. м., кімнати № 6 10,3 кв. м., балкону 0,8 кв. м., житлова площа квартири 50,9 кв.м. (а.с. 12-14). Договір купівлі-продажу не зареєстрований Полтавським бюро технічної інвентаризації, та станом на лютий місяць 2004 року не зареєстровано право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Полтавського бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" (а.с. 15).

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Великобагачанського районного управління юстиції Полтавської області, відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 01 лютого 1976 року, актовий запис № 7 (а.с. 16).

Відповідно до рішення шостої сесії сьомого скликання Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області від 19 лютого 2016 року, провулок Леніна в селищі Велика Багачка перейменована на нову назву Шкільний (а.с. 10).

Відповідно до вище вказаного договору купівлі-продажу ОСОБА_3 , продавець, передав у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , покупцям, спірну квартиру, а останні сплатили йому обумовлену грошову суму вартості нерухомого майна. Така передача відбулась між сторонами і на даний час вони претензій один до одного не мають.

Відповідно до рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно позивачам відмовлено у державній реєстрації нерухомого майна, а саме квартири номер тринадцять, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відмовлено в зв`язку з тим, що договір нотаріально не посвідчений.

Отже, суд приходить до висновку, що після укладення договору на Українській Універсальній Біржі сторони виконали усі умови договору.

Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР 1963 року (в редакції, чинній на момент укладення договору) договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

В той же час, суд встановив, сторони не посвідчували договір нотаріально, оскільки в його тексті вказано, що на момент укладення угоди даний договір зареєстрований на Українській Універсальній Біржі і подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає.

Відповідно до вимог законодавства, яке діяло на час укладання спірної угоди, ст. 15 ЗУ "Про товарну біржу", угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню, а підлягали реєстрації в органах технічної інвентаризації. В даному випадку державна реєстрація спірного майна не здійснювалася. Тому на підставі ст. 220 ЦК України суд вважає можливим визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним.

Судом встановлено, що позивачі є добросовісними учасниками цивільних правовідносин і повністю виконали угоду, оскільки продавцю було передано гроші за квартиру, позивачі вступили у право володіння нерухомістю та у подальшому вчиняв спроби для нотаріального посвідчення договору, однак наразі посвідчити договір нотаріально можливість відсутня, оскільки право власності на квартиру не зареєстровано за позивачами у встановленому порядку на час укладення договору, позивачі, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі на момент укладення договору купівлі-продажу, правомірно набули право власності на вищевказане майно, в зв`язку з чим за ними слід визнати право власності на дане майно в рівних частинах.

Правовідносини між сторонами виникли до набрання Цивільним Кодексом України 2004 року чинності і не мають продовжуваного характеру, та відповідно до ст. 12 Закону України "Про власність", діючого на момент укладення договору купівлі-продажу, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули право власності на квартиру номер тринадцять, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за таких підстав заявлений позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивачі не заявляють вимоги про стягнення з відповідача на їх користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 47, 224, 227 ЦК України (1963 р.), ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", ст. ст. 10, 11, 208, 209, 212-215, 223, 225, 226 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , до ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , номер облікової картки платника податків невідомий, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Великобагачанська селищна рада Великобагачанського району Полтавської області, місцезнаходження юридичної особи: вулиця Каштанова, 20, селище Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області, ідентифікаційний код юридичної особи 21044600, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та права власності на квартиру, задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу № НМ-0116 квартири номер тринадцять, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 01 вересня 2000 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на Українській Універсальній Біржі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину квартири номер тринадцять, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається в цілому з коридору № 1 6,7 кв. м., вбиральні № 2 0,8 кв. м., ванни № 3 2,4 кв. м., кухні № 4 5,6 кв. м., кімнати № 5 24,3 кв. м., кімнати № 6 10,3 кв. м., балкону 0,8 кв. м.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частину квартири номер тринадцять, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається в цілому з коридору № 1 6,7 кв. м., вбиральні № 2 0,8 кв. м., ванни № 3 2,4 кв. м., кухні № 4 5,6 кв. м., кімнати № 5 24,3 кв. м., кімнати № 6 10,3 кв. м., балкону 0,8 кв. м..

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Сторонам по справі роз`яснити, що відповідно до п. 3 Розділ XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕННЬ ЦПК України, строк апеляційного оскарження, який встановлений у рішенні суду, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Ю.І. Ячало