П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2020 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 263/18840/19

Номер провадження 22-ц/804/2243/20

Донецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Ткаченко Т.Б. (суддя-доповідач), Зайцевої С.А., Кочегарової Л.М.,

секретар - Галстян Г.Г.

сторони:

позивач - Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 березня 2020 року, у складі судді Федоренко Т.І.,

у справі за позовом Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради

до ОСОБА_1

про стягнення надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям,

В с т а н о в и в:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

24 грудня 2019 року Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідачки надмірно виплачені кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у розмірі 33065,52 грн та понесені судові витрати по сплаті судового збору 1921 грн.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Департаменті соціального захисту населення Маріупольської міської ради (далі - ДСЗН або департамент), як представник родини одержувача державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. 26 червня 2017 року відповідачка звернулась до уповноваженого управління з питання призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з відповідним пакетом документів. Під час подання заяви про призначення допомоги відповідачку повідомлено під особистий підпис, що всі наведені відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на прийняте рішення щодо призначення допомоги будуть перевірені згідно з чинним законодавством та повідомлено, що про всі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання виплат позивач зобов`язаний повідомити орган праці та соціального захисту населення. Згідно розділу 4 декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, наданої ОСОБА_1 , у власності ні у відповідачки, ні у її чоловіка не має транспортного засобу.

На вказане звернення призначено допомогу на період з 01 червня 2017 року по 30 листопада 2017 року. В подальшому, за її зверненням, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначалась на наступний шестимісячний термін: з 01 грудня 2017 року по 31 травня 2018 року; з 01 червня 2018 року по 30 листопада 2018 року; з 01 грудня 2018 року по 31 травня 2019 року. Під час кожного звернення відповідачка подавала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, згідно розділу 4 якої, ні у відповідача, ні у її чоловіка не має транспортного засобу.

Згідно інформації Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 29 квітня 2019 року чоловік відповідачки - ОСОБА_2 має у власності 2 автомобілі: ГАЗ 2411, 1991 року випуску, дата операції 02.01.2001 року та ГАЗ 24, 1977 року випуску, дата операції 31.10.2002 року. Тобто за результатами проведеної перевірки даних наданих відповідачкою під час звернень до департаменту встановлено, що ОСОБА_1 надала недостовірну інформацію про наявність у власності 2-х автомобілів, які не було задекларовано в деклараціях, що призвело до неправомірної виплати бюджетних коштів за період 01 червня 2017 року по 31 травня 2019 року на загальну суму 33065,52 грн. Згідно пояснень ОСОБА_1 від 21 травня 2019 року та від 11 червня 2019 року відповідачка знала про наявність у власності двох автомобілів та обізнана про наявну переплату, погашення заборгованості в добровільному порядку не здійснювалось.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 березня 2020 року позовну заяву Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради надмірно виплачені кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в розмірі 33065 гривень 52 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради судовий збір у розмірі 1921 гривню.

Задовольняючи позовні вимоги Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради суд першої інстанції виходив з того, що згідно з пунктом 28 Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 - якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Суд прийшов до висновку, що внаслідок неповідомлення відповідачкою про обставини, які впливають на призначення грошової допомоги, їй надмірно нарахована та виплачена адресна допомога в розмірі 33065,52 грн., яка підлягає стягненню з відповідачки, оскільки нею вимога позивача про повернення коштів залишена без реагування, добровільно кошти не повернуто.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 травня 2020 року заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення залишено без задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

05 червня 2020 року ОСОБА_1 подала до суду першої інстанції апеляційну скаргу на заочне рішення суду, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 15 червня 2020 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 17 червня 2020 року справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 березня 2020 року призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що не знала про те, що в провадженні суду першої інстанції перебувала дана цивільна справа та не була повідомлена про судове засідання, призначене на 12 березня 2020 року. Вважає, що її неявка в судове засідання сталася з поважних причин.

Судом залишено поза увагою висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17-ц, відповідно до яких повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи та висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 20 червня 2020 року у справі № 127/2871/16-ц, відповідно до яких повернення повістки з вказаною відміткою не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 369/2744/15-ц, тому судом під час прийняття заочного рішення порушено статтю 280 ЦПК України та позбавлено її можливості реалізації процесуальних дій.

Вказує, що з ОСОБА_2 познайомилась влітку 2015 року, з цього часу стали проживати однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . На той час у нього в користуванні не було транспортних засобів ГАЗ 2411, державний номер НОМЕР_1 та ГАЗ 24, державний номер НОМЕР_2 , та вона не була обізнана, що автомобілі зареєстровані на його ім`я. Про це їй стало відомо після проведеної позивачем перевірки у травні 2019 року. У подальшому вона з`ясувала, що ОСОБА_2 належні йому автомобілі продав за довіреністю та станом на 2016 рік зазначених транспортних засобів фізично не існувало, оскільки вони були здані на металобрухт.

Зазначає, що в деклараціях про доходи відповідач дійсно правдиво вказувала, що у її сім`ї у власності та володінні немає транспортних засобів. Вона не мала умислу приховати або повідомити недостовірні відомості, оскільки взагалі не була обізнаною щодо власності свого чоловіка, яка вибула з його володіння та користування за 13 років до їх знайомства.

Стверджує, що позивачем не надано суду належних та достовірних доказів та не наведено в рішенні суду доказів про те, що відповідачка навмисно подала недостовірні відомості чи приховала відомості, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу, а також те, що на час подання декларації у 2017-2019 роках відповідачка була обізнана про реєстрацію за її чоловіком транспортних засобів.

Відзив позивача на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ДСЗН просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення та зазначає, що продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала, а свідчить про наявність між сторонами представницьких відносин. Відповідачкою не надано доказів на підтвердження того, що станом на 2016 рік транспортних засобів фізично не існувало. Вказує, що строк довіреності № 2287 щодо уповноваження ОСОБА_3 керувати транспортним засобом ГАЗ 2411, 1991 року випуску, закінчився 24 липня 2006 року.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що 26 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до уповноваженого управління з питання призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з відповідним пакетом документів.

Під час подання заяви про призначення допомоги відповідача було повідомлено під особистий підпис, що всі наведені відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на прийняте рішення щодо призначення допомоги, будуть перевірені згідно з чинним законодавством та повідомлено, що про всі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання виплат позивач зобов`язаний повідомити орган праці та соціального захисту населення, тобто департамент.

Пунктом 6 Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпе¬ченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 № 250 визначено, що для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу соціального захисту населення, зокрема декларацію про доходи та майно, яка заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї.

Згідно розділу 4 декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги наданої ОСОБА_1 26 червня 2017 року у власності ні у відповідача, ні у її чоловіка не має транспортного засобу. На вказане звернення допомогу було призначено на період з 01 червня 2017 по 30 листопада 2017 року.

18 грудня 2017 року відповідачка звернулась до департаменту з питання призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на наступний шестимісячний термін.

На вказане звернення допомогу було призначено на період з 01 грудня 2018 року по 31 травня 2018 року.

06 червня 2019 року відповідачка звернулась до департаменту з питання призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на наступний шестимісячний термін.

Згідно розділу 4 декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги наданої ОСОБА_1 26 червня 2018 року у власності ні у відповідача, ні у її чоловіка не має транспортного засобу.

На вказане звернення допомогу було призначено на період з 01 червня 2018 року по 30 листопада 2018 року.

12 грудня 2019 року відповідачка звернулась до департаменту з питання призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на наступний шестимісячний термін.

Згідно розділу 4 декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги наданої ОСОБА_1 у власності ні у відповідача, ні у її чоловіка не має транспортного засобу.

На вказане звернення допомогу було призначено на період з 01 грудня 2018 року по 31 травня 2019 року.

Згідно інформації Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 29 квітня 2019 року чоловік відповідача ОСОБА_2 має у власності 2 автомобілі: ГАЗ 2411 1991 року випуску. Дата операції 02 січня 2011 року та ГАЗ 24, 1977 року народження, дата операції 31 жовтня 2002 року. Тобто за результатами проведеної перевірки даних наданих відповідачкою під час звернень до департаменту встановлено, що ОСОБА_1 надала недостовірну інформацію про наявність у власності 2 автомобілів які не було задекларовано в деклараціях. Що в свою чергу призвело до неправомірної виплати бюджетних коштів за період 01 червня 2017 року по 31 травня 2019 року на загальну суму 33065,52 грн.

Спеціалістами департаменту відповідачку повідомлено про надмірно виплачені кошти державної допомоги.

Згідно пояснення ОСОБА_1 від 21 травня 2019 року та від 11 червня 2019 року відповідачка знала про наявність у власності чоловіка двох автомобілів, було зобов`язання надати документи, що підтверджують правомірність дій відповідача.

ОСОБА_1 обізнана про наявну переплату, погашення заборгованості в добровільному порядку не здійснювалось.

2. Мотивувальна частина

Позиція Донецького апеляційного суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У судове засідання суду апеляційної інстанції представник позивача не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином (а.с. 104 - 106). У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просила розглянути справу без її участі (а.с.95, 96).

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи судом апеляційної інстанції.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідачка ОСОБА_1 пояснила, що вона не була обізнана про те, що за цивільним чоловіком зареєстровані два автомобілі ГАЗ-24, які він продав на підставі довіреності іншим особам ще до знайомства з нею. Після проведеної перевірки, виявлені автомобілі були зняті чоловіком з обліку в МРЕВ. Її сім`я складається з трьох осіб: вона, малолітня дитина та чоловік, з яким вона проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Ніхто з членів сім`ї не має статусу особи з інвалідністю, вона працює, а чоловік отримує пенсію.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачки ОСОБА_1 , яка просила апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Донецький апеляційний суд, та застосовані норми права

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 січня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та призначено розгляд справи по суті на 11 лютого 2020 року з повідомленням (викликом) сторін (а.с.35, 36).

Згідно частини 1 статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів, судова повістка про виклик ОСОБА_1 до суду у даній справі на 11 лютого 2020 року направлялись останній за зареєстрованим місцем проживання (а.с.38).

В матеріалах справи повістка, копія ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками у матеріалах справи відсутні, а з поштового конверту вбачається, що відповідні поштові відправлення повернуті до суду з причини невручення з відміткою поштового відділення про відсутність адресата (а.с.39).

З довідки Укрпошти про повернення поштового відправлення вбачається, що судова повістка про виклик відповідачки до суду у даній справі на 12 березня 2020 року повернута з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» (а.с.41, 42).

Згідно пункту 1 частини 2, пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази інформування відповідачки про дату, час та місце розгляду справи, тому вона не може вважатися повідомленою належним чином. У цьому випадку, на думку апеляційного суду, не було у суду підстав для розгляду справи та ухвалення заочне рішення.

Відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, приписи ЦПК України на момент ухвалення заочного рішення, не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою з підстав відсутності адресата та з інших причин, без зазначення конкретної причини, є доказом належного інформування відповідачку про дату, час і місце розгляду справи, та не свідчать про відмову останньої від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду.

Згідно частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у порушення наведених вище норм процесуального права розглянув справу без належного повідомлення відповідачки про дату, час і місце розгляду справи, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення в сенсі пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України.

Ухвалюючи нове рішення за позовом ДСЗН ММР до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», в редакції на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон N1768-III) визначено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям це - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Порядок призначення та виплати соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Порядок № 250), соціальна допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

За змістом пункту 6 Порядку№ 250 для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї).

Для призначення соціальної допомоги на наступний строк уповноважений представник сім`ї подає заяву і декларацію про доходи та майно.

Для призначення соціальної допомоги на наступний строк уповноважений представник сім`ї подає заяву і декларацію про доходи та майно.

Частиною першою статті 7 Закону N 1768-III передбачено, що державна соціальна допомога не призначається, зменшується її розмір або припиняється виплата у випадках, коли, зокрема, з`ясовано, що малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування; у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. м на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв. м на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

Частиною другою статті 7 Закону N 1768-III встановлено, що за наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо, зокрема, у малозабезпеченій багатодітній сім`ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років).

Якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та на визначення її розміру, плата призначеної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення (частина четверта статті 7 Закону N 1768-III).

Згідно з абзацом другим пункту 25 Порядку 250 виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення.

З аналізу змісту наведених норм можна дійти висновку, що припинення виплати та повернення виплаченої соціальної допомоги з підстави, передбаченої абзацом четвертим частини першої статті 7 Закону N 1768-III, можливе за наявності таких обов`язкових умов: малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування; у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму); відсутні обставини, передбачені частиною другою статті 7 цього Закону; дотримано процедуру прийняття рішення місцевою державною адміністрацією про призначення соціальної допомоги у разі, коли є обставини та умови, передбачені частинами першою та другою статті 7 Закону N 1768-III; відсутні ознаки (обставини) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру.

Виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

За змістом абзацу четвертого частини першої статті 7 Закону N 1768-III припинення виплати соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї та/або повернення (стягнення) її, у випадку, коли малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування або у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму), можливі тоді, коли відсутні відомості про те, що в малозабезпеченій багатодітній сім`ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), або обставини навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу, тобто коли відсутні обставини, передбачені частиною другою та/або частиною четвертою цієї статті.

Як з`ясовано під час розгляду справи, сім`я відповідачки не відноситься до категорії багатодітної сім`ї, в якій виховується троє або більше дітей віком до 18 років, у складі сім`ї немає осіб з інвалідністю, або осіб, які тривало хворіють, внаслідок чого сім`я не має можливості отримати будь-які джерела для існування. Тобто, відсутні обставини, які б давали підставу для на призначення місцевою державною адміністрацією державної соціальної допомоги.

Звертаючись до органу праці та соціального захисту населення Центрального району із заявами про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, ОСОБА_1 зазначила склад її сім`ї, яка складається із відповідачки, чоловіка ОСОБА_2 , з яким вона проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу та доньки (а.с.7, 8, 12, 13, 17,18, 22, 23).

При зверненні із зазначеними заявами, ОСОБА_1 подавала декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням допомоги, в якій зазначила, що у неї та ОСОБА_2 не має транспортних засобів (а.с.9, 10, 14, 15,19, 20, 24, 25).

На вказані звернення, ОСОБА_1 , відповідно до рішень про призначення державної соціальної допомоги, було призначено допомогу на період: з 01 червня 2017 року по 30 листопада 2017 року, з 01 грудня 2017 року по 31 травня 2018 року, з 01 липня 2018 року по 30 листопада 2018 року, з 01 грудня 2018 року по 31 травня 2019 року. Загальний розмір виплаченої відповідачці державної допомоги малозабезпеченій сім`ї становить 33065,52 грн (а.с. 11,16, 21, 26, 30).

Відповідно до Акту № 206 від 24 травня 2019 року, Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради проведено перевірку правильності та повноти інформації, наданої заявником ОСОБА_1 , в ході якої було виявлено надання відповідачкою недостовірної інформації про майновий стан (наявність двох автотранспортних засобів) (а.с.27).

Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради (Центральний район) 07 червня 2019 року, у зв`язку з тим, що по особовій справі № 619774 ОСОБА_1 , виникла переплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01 червня 2017 року по 31 травня 2019 року у зв`язку з недостовірною інформацією про майновий стан, прийнято рішення про відшкодування на рахунок департаменту надмірно сплачені кошти за період з 01 червня 2017 року по 31 травня 2019 року (а.с.29).

Наявність у ОСОБА_2 у період отримання відповідачкою державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям двох транспортних засобів: ГАЗ 2411, 1991 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , дата придбання 20 грудня 2000 року, та ГАЗ 24, 1977 року, державний номерний знак НОМЕР_2 , дата придбання 30 жовтня 2002 року, підтверджується обліковими картками приватного АМТ (а.с.5, 6).

Факт передання в користування та розпорядження вказаних автомобілів іншим особам на підставі довіреності та розписки, про що відповідачка пояснила в апеляційному суді, не свідчить про перехід права власності на ці автомобілі від довірителя до повіреного, оскільки правочин щодо представництва, яким фактично є довіреність, не має своїм предметом перехід права власності на майно.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав для відмови у позові ДСЗН ММР щодо повернення отриманої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у зв`язку з відсутністю факту умисних дій відповідачки спрямованих на навмисне подання недостовірних відомостей чи приховування відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, на що посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, оскільки ці доводи суперечать встановленим обставинам і вимогам норм матеріального права.

Приймаючи до уваги те, що на момент звернення відповідачки до позивача, ОСОБА_1 було подано недостовірні відомості щодо наявних у її чоловіка у власності двох автомобілів, що в розумінні вимог пункту 25 Порядку № 250 є підставою для відмови у призначенні соціальної допомоги та згідно пунктом 28 вказаного Порядку для стягнення надмірно виплаченої допомоги, з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, підлягає стягненню надмірно виплачені кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у розмірі 33065,52 копійки.

Щодо судового збору

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з даним позовом ДСЗН ММР сплачено судовий збір в розмірі 1921 грн (а.с.1).

Оскільки позовні вимоги ДСЗН ММР підлягають задоволенню, з ОСОБА_1 на користь позивача у відшкодування витрат по сплаті судового збору у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції підлягає стягненню 1921 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, відповідно до положень частини 1 статті 376 ЦПК України, є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 березня 2020 року підлягає скасуванню повністю з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 березня 2020 року скасувати повністю та ухвалити нове рішення.

Позов Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради () надмірно виплачені кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у розмірі 33065 (тридцять три тисячі шістдесят п`ять) гривень 52 копійки та у відшкодування судових витрат, понесених по оплаті судового збору у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, 1921 гривню.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 10 липня 2020 року.

Судді: Т.Б.Ткаченко

С.А.Зайцева

Л.М.Кочегарова