Справа № 367/3385/19
Провадження №2/367/1873/2020
09 липня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючої судді Оладько С.І.,
за участі секретаря Герус Н
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя
Позивач звернулась до суду із позовом,відповідно до якого зазначила,що 23 липня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис за № 902.
Від шлюбу дітей позивач і відповідач не мали.
Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, оскільки мали різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, що в сукупності унеможливило подальше перебування у шлюбі та спільне життя як чоловіка і дружини.
У зв`язку з цим, 23 березня 2018 року шлюб між позивачем і відповідачем розірвано за взаємною згодою, про що складений відповідний запис № 83 Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві та видано Свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 від 23.03.2018 року.
В період шлюбу за спільні кошти позивачем і відповідачем на підставі договору купівлі-продажу майнових прав № Б-2Є-16 від 08 листопада 2014 року було придбано майнові права на спірну квартиру АДРЕСА_1 , вартість становила 423 700 грн.
Основна сума коштів на придбання спірної квартири була надана позивачем, оскільки відповідач не мав постійного місця роботу та стабільного доходу.
Однак, після розірвання шлюбу відповідач ухиляється від здійснення поділу спірної квартири, що перебуває у спільній сумісній власності, за взаємною згодою, що змусило Позивача звернутися до суду за захистом своїх прав і законних інтересів.
Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився,про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.. 128,130 ЦПК України,заяву про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності до суду не подав,також не подав відзив на позовну заяву,у зв`язку з чим суд відповідно до ст.280 ЦПК України проголосив по справі заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів.
Суд,заслухавши пояснення учасників процесу,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що підлягає до задоволення.
Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.»
Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»
Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»
Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.»
Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»
У судовому засіданні було встановлено,що 23 липня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис за № 902.
Від шлюбу дітей сторони по справі не мають.
Також,у судовому засіданні встановлено,що 23 березня 2018 року шлюб між позивачем і відповідачем розірвано , про що складений відповідний запис № 83 Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві та видано Свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 від 23.03.2018 року (а.с.10).
Крім того,у судовому засіданні встановлено,що в період шлюбу за спільні кошти позивачем і відповідачем на підставі договору купівлі-продажу майнових прав № Б-2Є-16 від 08 листопада 2014 року було придбано майнові права на спірну квартиру АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 60 СК України «Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
2. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.»
Статтею 69 СК України передбачено, що Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 70 ч 1 СК України " У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором."
Відповідно до ч.І ст.71 СК України «майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.»
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 369 ЦК України встановлено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.
Згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Також Пленум Верховного Суду України в п.19 Постанови № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» дав роз`яснення, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007року №11 вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69, ч. З ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.
Враховуючи,що квартира за адресою АДРЕСА_1 була придбана сторонами по справі у період шлюбу,відповідно до ст.. 60 СК України дане нерухоме майно є спільним сумісним майном подружжя,відповідно до ст. 70 СК України частки позивача та відповідача у спільному сумісному майні подружжя є рівними, тому суд задовольняє позовні вимоги позивача,визнає за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 як на частку у спільному майні подружжя.
Також суд стягує із відповідача на користь позивача судові витрати,понесені на оплату судового збору у суммі 2118,50 грн.
На підставі ст. 60,61,70,71,74 СК України,ст.. 368,369 ЦК України,керуючись ст. ст. 4,10,76,264-265,268 , 273 ,365 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору у суммі2118,50 грн.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача.Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення суду направити відповідачу по справі для відома.

Повний текст рішення суду буде виготовлений 19.07.2020р.

Суддя: С.І. Оладько