Справа № 476/347/19
Провадження № 2/476/11/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2020 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Минаєвої Н.П.

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про внесення змін в договір оренди землі

В С Т А Н О В И В :

25.04.2019 року представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про внесення змін в договір оренди землі.

Свої вимоги мотивує тим, що 25.02.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладеного договір оренди належної ОСОБА_1 на праві власності земельної ділянки площею 7,99 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Єланецької селищної ради Миколаївської області, строком на 49 років. При укладені вищевказаного договору вони дійшли згоди, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що передається в оренду, становить 86646,75 грн., а відтак визначили орендну плату у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що склало 2599,40 грн.

Між тим, станом на 01.01.2018 року нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 228037,06 грн., а тому він виявив бажання внести зміни до існуючого договору оренди в частині встановлення розміру орендної плати, виходячи з 3% від нової нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Вирішити дане питання з відповідачем у позасудовому порядку не вдалось, відповідач ухиляється від внесення змін до договору оренди земельної ділянки, а тому представник позивача звернулась до суду за захистом порушених прав позивача та просила внести до договору оренди землі від 25.02.2011 року зміни наступного змісту: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з 01.01.2018 року становить 228037,06 грн. згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відділу в Єланецькому району Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області №159 від 22.10.2018 року», «Орендна плата складає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 6841,11 грн. в piк.", "Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється орендарем самостійно щороку з урахуванням індексу інфляції без укладення додаткових угод та будь-якого письмового повідомлення.", "Орендна плата вноситься щороку не пізніше першого грудня поточного року, за який проводиться оплата.", "Розмір орендної плати може бути змінений: за згодою сторін, без згоди сторін у випадку зміни розміру нормативної грошової оцінки, в інших випадках, встановлених законом.", "Права орендодавця: орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів; додержання земельних стандартів, норм і правил, у тому числі, місцевих правил забудови населених пунктів; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель на території, які особливо охороняються, своєчасного внесення орендної плати.", "Обов`язки орендаря: приступити до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі; виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження в обсязі, передбаченому договором оренди землі; у п`ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди землі та додаткових угод до нього надати копії договору та угод відповідному органу державної податкової служби, своєчасно та у повному обсязі сплачувати плату за землю у встановленому законом розмірі (земельний податок)", а також розподілити судові витрати.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні пояснили, що на виконання умов вищевказаного договору оренди відповідач передав позивачу 127370,60 грн. в рахунок орендної плати за вищевказаним договором наперед, а тому вважають претензії останнього щодо збільшення розміру орендної плати необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу з боку суду. 25.02.2011 року позивач зробив розпорядження на випадок своєї смерті у вигляді заповіту, відповідно до якого належну йому земельну ділянку заповів відповідачу, вказані дії позивача розцінюють як згоду з усіма умовами договору. Крім того, пропозиції позивача встановити розмір орендної плати у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки не відповідають законодавчим положенням щодо розміру орендної плати та тлумачаться позивачем на його користь. Інші умови договору, які пропонує внести позивач, на їхню думку, не можна вважати змінами, оскільки вони за своєю суттю співпадають із вже існуючою редакцією договору оренди. Посилаючись на вищевикладене, просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, що визначено п.1 ч.1 ст.11 ЦК України.

За змістом ст.792 ЦК України, майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення, майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно з ч.1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі», орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в поряду, передбачених ЗК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі та за бажанням сторін може бути посвідчений нотаріально. Договір оренди землі набирає чинності з моменту його державної реєстрації (статті 14, 18, 20 Закону України «Про оренду землі»).

У ст. 16 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у ході розгляду справи по суті, позивач є власником земельної ділянки площею 7,99 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Єланецької селищної ради Миколаївської області (а. с. 12-13, 43).

25.02.2011 року між сторонами укладеного договір оренди належної позивачу земельної ділянки (а. с. 4-7).

За умовами договору оренди від 25.02.2011 року, орендодавець передає, а орендар приймає у платне володіння та користування строком на 49 років земельну ділянку площею 7,99 га з кадастровим номером :02:000:0007, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Єланецької селищної ради Миколаївської області. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 86646,75 грн. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 2599,40 грн. щорічно не пізніше 01 грудня.

На підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 20.11.2013 року проведено державну реєстрацію вищевказаної земельної ділянки в Національній кадастровій системі в результаті чого присвоєно вищевказаній земельній ділянці кадастровий номер :02:000:0051 (а. с. 8).

Станом на 01.01.2018 року вартість вищевказаної земельної ділянки становить 228037,06 грн., що підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 17.10.2018 року (а. с. 8).

Зміна вартості земельної ділянки викликала у позивача бажання щодо внесення змін до існуючого договору оренди земельної ділянки від 25.02.2011 року у зв`язку з чим 25.10.2018 року останній направив на адресу відповідача лист-пропозицію про внесення змін до договору оренди землі наступного змісту: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з 01.01.2018 року становить 228037,06 грн. згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відділу в Єланецькому району Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області №159 від 22.10.2018 року», «Орендна плата складає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 6841,11 грн. в piк.", "Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється орендарем самостійно щороку з урахуванням індексу інфляції без укладення додаткових угод та будь-якого письмового повідомлення.", "Орендна плата вноситься щороку не пізніше першого грудня поточного року, за який проводиться оплата.", "Розмір орендної плати може бути змінений: за згодою сторін, без згоди сторін у випадку зміни розміру нормативної грошової оцінки, в інших випадках, встановлених законом.", "Права орендодавця: орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів; додержання земельних стандартів, норм і правил, у тому числі, місцевих правил забудови населених пунктів; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель на території, які особливо охороняються, своєчасного внесення орендної плати.", "Обов`язки орендаря: приступити до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі; виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження в обсязі, передбаченому договором оренди землі; у п`ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди землі та додаткових угод до нього надати копії договору та угод відповідному органу державної податкової служби, своєчасно та у повному обсязі сплачувати плату за землю у встановленому законом розмірі (земельний податок)" (а. с. 9-11).

Вказаний лист-претензія залишені відповідачем без уваги, відповіді на лист не надано, а тому, на думку сторони позивача, відповідач ухиляється від внесення змін до договору оренди, чим порушує права позивача. Тому нині захист прав позивача можливий лише шляхом внесення змін до договору оренди землі від 25.02.2011 року в судовому порядку.

Відповідно до частин першої та третьої статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Підстави для зміни або розірвання договору визначені частиною першою статті 651 ЦК України, відповідно до якої зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Про зміну або розірвання договору в порядку частини першої статті 651 ЦК України сторони вправі домовитися в будь-який час на свій розсуд (крім випадків, обумовлених законодавчо).

Разом з тим, законодавець передбачає випадки, коли розгляд питання про внесення змін до договору чи про його розірвання передається на вирішення суду за ініціативою однієї із сторін.

Так, за частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Зміна умов договору (чи його розірвання) в судовому порядку з причин істотного порушення договору є правовим наслідком порушення зобов`язання іншою стороною договору у відповідності до пункту 2 частини першої статті 611 ЦК України, тобто, способом реагування та захисту права від порушення договору, яке вже відбулося.

Іншими підставами для зміни або розірвання договору в судовому порядку (крім істотного його порушення) відповідно до частини другої статті 651 ЦК України є випадки, встановлені законом або договором, і настання таких випадків зумовлює право сторони ініціювати в судовому порядку питання зміни чи припинення відповідних договірних правовідносин.

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" та розділом "Зміна умов договору і припинення його дії" договору оренди земельної ділянки від 25.02.2011 року передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Аналогічне положення щодо зміни розміру орендної плати міститься і у розділі "Орендна плата" вищевказаного договору оренди.

За положеннями статті 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

За частинами першою та другою статті 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Водночас за частиною четвертою статті 652 ЦК України, зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Між тим, суд враховує, що у існуючому договорі оренди земельної ділянки від 25.02.2011 року сторони визначили розмір орендної плати у твердій грошовій сумі у розмірі 2599,40 грн., а не у відсотковій ставці від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Тому суд не може взяти до уваги доводи сторони позивача про те, що зміна розміру вартості орендованої земельної ділянки та його бажання доповнити розділ "Інші права та обов`язки сторін" договору оренди від 25.02.2011 року є істотними обставинами, які суттєвим чином впливають на права позивача.

25.02.2011 року позивач склав заповіт, відповідно до якого заповів належну йому земельну ділянку відповідачу (а. с. 41-42).

Враховуючи надані сторонами докази у їх сукупності із встановленими обставинами справи, суд приходить до переконання, що сторони договору не досягли згоди щодо приведення умов договору у відповідність до умов, які істотно змінилися, а позивач та його представник не навели виняткових випадків, з якими законодавець пов`язує можливість примусу сторони договору до продовження дії цього договору на змінених умовах.

За відсутності відповідного договірного чи законодавчого обґрунтування внесення відповідних змін у судовому порядку та за відсутності згоди іншої сторони суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про внесення змін в договір оренди землі.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, не підлягають відшкодуванню на користь позивача судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про внесення змін в договір оренди землі відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 10.07.2020 року.

Суддя Н.В. Чернякова