Провадження № 22-ц/824/9595/2020 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
У Х В А Л А

іменем України

15 липня 2020 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Савченка С.І., розглянувши у порядку підготовки до апеляційного розгляду матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 15 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства Банк «Біг Енергія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гровинг Стейт», ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гембарська Світлана Іванівна про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами, стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувсядо суду із позовом, в якомупросив визнати недійсними договори про відступлення права вимоги за крдитним та іпотечним договорами, укладені 21 липня 2016 року між відповідачами ТОВ «Фінансова компанія «Гровинг Стейт»і ОСОБА_3 .

Вимоги, зокрема, мотивував тим, що 07 вересня 2015 року між ним та ВАТ Банк «Біг Енергія» було укладено кредитний договір № 11/01-09-2005, згідно якого він отримав кредит на особисті потреби у розмірі 70000 доларів США, а також договір іпотеки належної йому квартири АДРЕСА_1 . Пізніше ВАТ Банк «Біг Енергія» відступив право вимоги за кредитним і іпотечним договорами ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і гарантія», якавідступила право вимоги відповідачу ТОВ «Фінансова компанія «Гровинг Стейт»,яка у свою чергу 21 липня 2016 року відступила право вимоги за вказаними договорами відповідачці ОСОБА_2 . Вважає, що укладені між відповідачами договори відступлення права вимогисуперечать положенням чинного законодавства, оскільки відступлення права вимоги за кредитним договором може бути здійснено лише на користь іншого банку або фінансової установи, яка повинна мати ліцензію на здійснення фінансових операцій. Відповідачка ОСОБА_2 не є ні банківською, ні фінансовою установою. Окрім того, даний договір підпадає під визначення договору факторингу, який може укладатися лише фінансовою компанією, включеною до Державного реєстру фінустанов, яка має відповідну ліцензією, чого не встановлено.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 15 травн 2020 року у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із рішенням, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, протокольну ухвалу суду, і ухвалити нове, яким його позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Зокрема, скарга мотивована

- 2 -

тим, що згідно положень ст.1054 ЦК України, кредитодавцем може бути банк або інша фінансова установа, під якою розуміється юридична особа, що згідно закону надає фінансові послуги та внесена до відповідного реєстру (ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»). До фінансових установ відносяться банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг. Фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 червня 2020 року відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Відповідно до приписів ст.365 ЦПК України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду визначає характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює, за клопотанням сторін та учасників вирішує питання про виклик свідків, призначення експертизи, витребування доказів, залучення спеціаліста, перекладача та вчиняє інші дії, пов`язані із забезпечення апеляційного розгляду справи.

При підготовці справи до апеляційного розгляду встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2019 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 638/22396/14-ц за позовом АТ ЗТ «Гея» до ОСОБА_4 , ТОВ «Арма Факторинг», ПАТ «Райффайзен банк Аваль», третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Макушева Н.В. про визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним.

Постановляючи зазначену ухвалу, Касаційний цивільний суд виходив із необхідності відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року в справі № 465/646/11, згідно якого відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням ч.3 ст.512, ст.1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань за кредитним договором характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор - банк або інша фінансова установа, а фізична особа у будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі послуги надаються лише банками або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій, і внесені до о реєстру фінансових установ.

При цьому Касаційний цивільний суд мотивував свою позицію тим, що у спірних правовідносинах необхідно розрізняти право набувача за договором відступлення прав вимоги вимагати виконання зобов`язань в розмірі та обсязі на момент укладення цього договору, з його правом у подальшому виконувати та отримувати доходи за договором без відповідного статусу фінансової установи. З урахуванням того, що за оспорюваним договором відступлення права вимоги новий кредитор ОСОБА_4 набув лише право стягнути з боржника відповідні грошові кошти у вигляді заборгованості, які існувала на момент укладанння договору, то для укладення договорів, подібних до спірного договору, покупець права вимоги не повинен обов`язково мати статус фінансової установи. Тому колегія суддів також вважає, що очевидна необхідність формування єдиної правозастосовчої практики у спорах щодо відступлення права вимоги за кредитним договором за участю фізичної особи, для забезпечення розумної передбачуваності судових рішень, а тому справа

- 3 -

містить виключну правову проблему і її вирішення необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2020 року справа № 638/22396/14-ц прийнята до розгляду.

Відповідно до приписів п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Про зупинення провадження суд постановляє ухвалу (ч.4 ст.252 ЦПК).

Провадження у справі в такому випадку згідно п.14 ст.253 ЦПК зупиняється до закінчення перегляду іншої справи в касаційному порядку.

Ураховуючи, що спірні правовідносини у даній справі та у справі № 638/22396/14-ц, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, є подібними і стосуються підстав та умов визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за кредитним договором в контексті застосування положень ст.ст.512, 514, 518, 1054 ЦК України щодо можливості відступлення права вимоги за кредитним договором фізичній особі, на що посилається позивач як у позові, так і в апеляційній скарзі, Київський апеляційний суд з метою ухвалення законного і обґрунтованого рішення та дотримання однакового застосування закону дійшов висновку про необхідність зупинення апеляційного провадження у даній справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 638/22396/14-ц.

Керуючись п.10 ч.1 ст.252, п.14 ст.253, ст.260 ЦПК України,апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 15 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства Банк «Біг Енергія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гровинг Стейт», ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гембарська Світлана Іванівна про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами, стягнення грошових коштів до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 638/22396/14-ц за позовом АТ ЗТ «Гея» до ОСОБА_4 , ТОВ «Арма Факторинг», ПАТ «Раййфайзен банк Аваль», третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Макушева Н.В. про визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя С.І.Савченко