Провадження №2/523/1981/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря судових засідань - Щербан О.Д.,

представника позивача - Бикова Д. ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9, в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" про скасування забогованості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" (далі- ТОВ "Інфокс") з позовом про скасування боргу у розмірі 15063,27 грн. та просила зобов`язати в подальшому не ухилятися від прямих зобов`язань по ремонту трасових труб, транспортування води до споживача та взяття на баланс, а також просила притягнути до відповідальності співробітників філіалу за систематичний шантаж та погрози у період ремонтних робіт.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_3 вказувала на те, що відповідачем було незаконно нараховано заборгованість у розмірі 15063,27 грн. Вказану суму розраховано службовою особою відповідача на фоні конфлікту, який відбувся через те, що вона просила відремонтувати труби транспортування води.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти позову посилаючись на те, що заборгованість нарахована під час користування водою без водоміру. При цьому позивача було попереджено про необхідність встановлення водоміру. Лише 17.05.2018 р. встановлено водомір та опломбовано з`єднання водомірного вузла. Перерахунок зроблено за нормою споживання на одну особу з урахуванням площі поливу 1770 кв.м. Станом на 15.11.2018 р. за позивачем наявна заборгованість на суму 14393,12 грн.

Заслухавши учасників процесу, свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 22.04.2010 р. між філією «Інфоксводоканал» та позивачем укладено договір про надання послуг водопостачання та водовідведення №7994а-630, відкритий особовий рахунок №0033370 за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктами 2.1,2.2 Договору передбачено, що розрахунок об`ємів здійснюється за показниками засобу обліку води . У випадку відсутності засобу обліку води, розрахунок послуг водокористування здійснюється за нормативами, затвердженими місцевими органами виконавчої влади. Оплата послуг водопостачання та водовідведення проводиться за діючими тарифами. Норма поливу на 1 м2 складає 5л/добу.

Відповідно до п.5.27 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжилокомунгоспу від 27.06.2008 р. №190, розрахунок витрат води споживачами, які не мають засобів обліку, за узгодженням з виробником виконується згідно з нормами водоспоживання, затвердженими місцевими органами виконавчої влади, - за кількістю календарних днів, протягом яких проводилося водопостачання цих споживачів.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.11.2003 р. №675 «Про впорядкування розрахунків за спожиті послуги водопостачання та затвердження експлуатаційних норм водоспоживання», а саме п.4.16, 5.11, встановлено норми водоспоживання, у т.ч. за полив прибудинкової та прилеглої території, вулиць, садів і присадибних ділянок 5л/добу на 1м2. Поливний сезон, в тому числі полив вулиць, прибудинкових територій та зелених насаджень у місті, починається 1 квітня та закінчується 30 вересня кожного року.

29.12.2015 р. представником філії за заявою позивача від 24.12.2015 р. виконано демонтаж засобу обліку води, про що складено акт №3300 від 29.12.2015 р.

Під час обстеження 18.07.2017 р. було встановлено, що водопостачання здійснюється без засобу обліку води, водовідведення- вигріб, є поливальна площа, позивач проживає одна. Про необхідність встановлення водоміру згідно проекту було складено двосторонній акт №1763 за підписом позивача.

17.05.2018 р. позивачем встановлено засіб обліку води, що підтверджується актом на опломбування з`єднання водомірного вузлу №184.

У вересні 2017 р. за розміром поливної площі 1770 м2, визначеної за технічним паспортом на домоволодіння від 07.12.1991 р., відповідачем було здійснено перерахунок на одну особу на суму 15037,83 грн. Станом на 15.11.2018 р. наявна заборгованість у сумі 14393,12 грн..

В судовому засіданні була допитана в якості свідка ОСОБА_4 донька позивача, яка пояснювала, що позивач завжди сплачувала вартість послуг, однак тривалий час загальна система водопостачання не ремонтувалася і її матір знаходилася без водопостачання, город поливався з джерела.

Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та ст.20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, яка діяла на час виниклих правовідносин,споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно з вимогами ст.20 Закону України «Про житлов-комунальні послуги» споживач має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством; на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; отримувати від виконавця компенсацію в розмірі, визначеному договором, рішенням суду або законодавством, за перевищення нормативних термінів на проведення аварійно-відновлювальних робіт.

У відповідності до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно положень ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно частин 2,3 статті 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами частини 1 та 2 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Вказаними нормами Закону в редакції, яка діяла на час нарахування заборгованості, чітко визначено права споживача щодо відшкодування за ненадання послуги, зменшення розміру плати, а умовами договору встановлено порядок нарахування вартості послуги у разі відсутності засобу обліку води.

Враховуючи встановлені обставини та вказані норми, відповідач мав право нарахувати вартість послуги за тарифом для споживача, який не має засобу обліку води.

Що стосується посилань на неотримання послуги, то в цій частині суд звертає увагу на те, що позивач не надала належних доказів для їх підтвердження, а також і підтвердження проведення ремонту трубопроводу за власний рахунок

Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності цивільного процесу, суд дійшов висновку, що позивачем не доведені позовні вимоги в частині скасування заборгованості. На підтвердження доводів про проведений ремонт системи водопостачання за власний рахунок та відсутність водопостачання протягом півроку не було взагалі надано доказів.

Отже, оцінивши надані докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Що стосується вимог про зобов`язання відповідача в подальшому не ухилятися від прямих зобов`язань по ремонту трасових труб, транспортування води до споживача,то вони взагалі не підлягають задоволенню, оскільки заявлені на майбутнє, тобто не можуть бути предметом розгляду. А вимога про притягнення осіб до адміністративної відповідальності також не може бути предметом розгляду у цивільному спорі.

Керуючись ст.ст.12,13,76-81,258-259,263,265,268,273,354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову до товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" про скасування забогованості.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 02.07. 2020 р.

Суддя: