Справа № 710/429/20
Провадження № 2/710/239/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2020 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участі секретаря судового засідання - Харченко Л.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Леляк М.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Богуславська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

24.04.2020 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить визнати свідоцтво про право на спадщину за законом видане державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори від 14 лютого 2020 року зареєстроване в реєстрі за № 1-241 на ім`я ОСОБА_4 про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0360, яка розташована на території Лебединської сільської ради Шполянського району, Черкаської області недійсним та скасування його державну реєстрацію. Крім цього просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 5,6939 гектарів з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0360, яка розташована на території Лебединської сільської ради Шполянського району, Черкаської області та належала ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Аргументи учасників справи.

Свій позов позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 . За життя останній склав заповіт на користь позивача. 14.02.2020 державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за №1-241. Цього ж дня було зареєстровано право власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. 21.03.2020 року Богуславською районною державною нотаріальною конторою позивача було повідомлено про те, що при оформленні спадщини після ОСОБА_5 , 14.02.2020 року був помилково відкритий другий розділ за № 257 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 5,6939 га, кадастровий номер :02:001:0360, яка розташована на території Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а тому потрібно в судовому порядку скасувати (закрити) помилково відкритий розділ за №257, оскільки розділ на вказівку земельну ділянку був відкритий раніше та визнати право власності на земельну ділянку.

За вказаних обставин позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача у судове засідання з`явився, позов підтримав.

Представник відповідача у судове засідання з`явився, проти задоволення позову не заперечував.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача завідувач нотаріальною конторою Полковнікова Т.А. у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі. В той же час зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог щодо закриття помилково відкритого 14.02.2020 другого розділу № 257 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 5,6939 га, кадастровий номер :02:001:0360, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 29.04.2020, було відкрито провадження по справі.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 10.06.2020 було запропоновано позивачу у порядку ст.12 ЦПК України надати додаткові докази.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 01.07.2020 було вирішено питання про участь учасника цивільного процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Оскільки відповідачами не було подано відзиву, тому спір вирішується за наявними матеріалами справи.

Засоби забезпечення позову не застосовувались.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 виданого Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 20.03.2019, підтверджується факт смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 20.03.2019 складено відповідний актовий запис №51 (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 28.08.1974, виданого с. Лебедин Шполянський району Черкаської області, підтверджується факт народження ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що в книзі реєстрації актів про народження 02.09.1957 року зроблено запис №89. Батьками записані: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 . (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 виданого 21.09.1985 відділом ЗАГСУ Богуславського району Київської області, підтверджується факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 21.09.1985 року проведено запис за №131. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині ОСОБА_4 . (а.с.8).

Згідно заяви від 13.09.2019 №633, спадкова справа № 229/2019, ОСОБА_4 звернулася до Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області, після смерті батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Від спадкування за заповітами, які були посвідчені Лебединською сільською радою Шполянського району Черкаської області від 07.02.2002 року за №132, від 21.01.1992 за реєстром №3 та від 16.07.2009 року за реєстром №83 відмовилась. Спадщину за законом прийняла. (а.с.6).

За даними заяви від 21.10.2019, зареєстрованої в реєстрі за №524, адресованої нотаріальній конторі, ОСОБА_10 , справжність підпису якого засвідчено приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Орловою О.А., повідомив, що заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 не подавав, з померлим на час смерті разом не проживав та не був зареєстрований. У зв`язку з цим не заперечую проти оформлення спадщини за законом або за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , його дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом або Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_4 на будь -яке майно померлого, де б воно не було і з чого б воно не складалося. (а.с.10).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57545232 від 13.09.2019 виданого Богуславською районною нотаріальною конторою до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є: реєстрація спадкової справи, номер у спадковому реєстрі НОМЕР_4 , спадкодавець - ОСОБА_5 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

За змістом листа Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади №131 від 09.12.2019 в селі Лебедин Шполянського району Черкаської області дійсно на час складання заповіту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 проживав в с. Лебедині та зробив заповіти за реєстром №82 на №83 від 16.07.2007. Вибув в м. Богуслав. (а.с.12).

Згідно довідки виданої комунальним підприємством Богуславської міської ради «Богуслав Благоустрій» від 18.10.19 № 4575, ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб № 4574 від 18.10.19 виданої комунальним підприємством Богуславської міської ради «Богуслав Благоустрій», за адресою: АДРЕСА_1 до складу сім`ї зареєстрованих входять: ОСОБА_4 - уповноважений власник, ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 - чоловік, ОСОБА_11 - син, ОСОБА_12 - невістка, ОСОБА_13 - онука, ОСОБА_14 - онук. (а.с.9).

Згідно заповіту від 16.07.2009 посвідченого Погасій Т.В. , секретарем Лебединської сільської ради, Шполянського району, Черкаської області, зареєстровано в реєстрі за №82, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на випадок своєї смерті заповів Ѕ земельної ділянки площею 5,69 га, яка знаходиться в с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, і належить на підставі державного акту І-ЧР №024812 виданого 10.12.2001 ОСОБА_10 , 1948 року народження. (а.с.13).

За даними заповіту від 16.07.2009, посвідченого Погасій Т.В . секретарем Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області, зареєстровано в реєстрі за №83, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , заповів Ѕ земельної ділянки площею 5,69 га, яка знаходиться в с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, і належить на підставі державного акту І -ЧР № 024812 виданого 10.12.2001, а також майно в КСГП «Лебедин» на суму 14 787 гривень, яке належить на підставі свідоцтва про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства НОМЕР_9, заповів ОСОБА_4 , 1957 року народження. (а.с.14).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія І- ЧР №024812 від 10.12.2001 року, виданого на підставі рішення Лебединської сільської ради народних депутатів від 30.11.2001 року №35, ОСОБА_5 , є власником земельної ділянки площею 5,69 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №315. (а.с.16).

Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 07.04.2020 нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 5,6939 га, кадастровий номер :02:001:0360, яка розташована: Черкаська область, Шполянський район, Лебединська сільська рада, становить 126834,24 грн. (а.с.25).

Згідно заяви від 14.02.2020 за №114, спадкова справа № 229/2019, адресованої Богуславській районній державній нотаріальній конторі Київської області від ОСОБА_4 , остання просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно яке залишилося після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке складається із житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ; земельної ділянки кадастровий номер якої : 01:003:0059 площею 0,2500 га, яка розташована АДРЕСА_3 цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельної ділянки кадастровий номер якої : 01:003:0060 площею 0,5877 га, яка розташована АДРЕСА_3 ; цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки кадастровий номер якої : 02:001:0360 площею 5,6939 га, яка розташована на території Лебединської сільської ради, Шполянського району, Черкаської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.(а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.02.2020 виданого державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області, Полковніковою Т.А. , зареєстровано в реєстрі за №1-241, спадкова справа №229/2019, спадкоємицею у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5 , 1924 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадщина складається із земельної ділянки 5,6939 га, кадастровий номер якої : 02:001:0360 розташованої на території Лебединської сільської ради, Шполянського району, Черкаської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому ОСОБА_5 , на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 024812, виданого 10.12.2001 року Лебединською сільською радою на підставі рішення Лебединської сільської ради від 30.11.2001 року №35 та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 315. (а.с.22).

За даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 200262140 від 14.02.2020, ОСОБА_5 є приватним власником земельної ділянки площею 5,6939 га, кадастровий номер :02:001:0360, адреса: с/рада Лебединська, Шполянський район, Черкаської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 57, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дата державної реєстрації 12.08.2015 року, номер запису про право власності - 10827124, підстава виникнення - державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер: І - ЧР № 024812, виданий 10.12.2001, видавник: Шполянська районна рада народних депутатів. На земельну ділянку площею 5,6939 га, зареєстровано інше речове право - право оренди земельної ділянки. Дата державної реєстрації 12.08.2015 року номер запису про інше речове право - 10827232, підстава виникнення - договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 12.08.2015 року, видавник: ТОВ «Лебединська аграрна компанія» ОСОБА_5 , строк дії 5 років, орендна плата становить 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Орендар - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лебединська аграрна компанія»; орендодавець - ОСОБА_5 . Державний реєстратор - Чепур Тетяна Олексіївна , Шпоолянське районне управління юстиції Черкаської області. (а.с.20-21).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер 200318727 від 14.02.2020 року, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 5,6939 га, кадастровий номер :02:001:0360, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 257, номер запису про право власності - 35490723, підстава виникнення - свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 1-241, виданий 14.02.2020, видавник: Полковнікова Т. А. , - державний нотаріус Богуславської районної державної нотаріальної контори. (а.с.24).

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 200261903 від 14.02.2020, підставою формування інформаційної довідки - видача свідоцтва про право на спадщину. Право власності зареєстровано, кадастровий номер - :01:003:0059. (а.с.24).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.11.2019 року номер НВ-019, земельна ділянка площею 5,6939 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0360, розташована за адресою : адмінмежі Лебединської сільської ради, Шполянського району, Черкаської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, форма власності - приватна. Дата державної реєстрації - 06.03.2015. (а.с.17-19).

За змістом листа від 21.03.2020 №01-16/368 виданого Державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори, Полковніковою Т.А. , що при оформленні спадщини після смерті Вашого батька гр. ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , і постійно проживав та був зареєстрований на день смерті в АДРЕСА_1 - був помилково відкритий 14 лютого 2020 року, другий розділ № 257 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку розміром 5,6939 га, що знаходиться на території Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області з кадастровим номером: :02:001:0360, а тому необхідно в судовому порядку скасувати (закрити) помилково відкритий розділ № 257 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вказану вище земельну ділянку (поскільки розділ вже був відкритий раніше) та визнати право власності за Вами на вищевказану земельну ділянку. (а.с.5).

Відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 51140501 від 14.02.2020 державний реєстратор прав на нерухоме майно Полковнікова Тетяна Антонівна , Богуславська районна державна нотаріальна контора, Богуславський районний нотаріальний округ, Київської області, провів державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на земельну ділянку, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0360, за суб`єктом: ОСОБА_4 , податковий номер НОМЕР_8 . Відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна. (а.с.60).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пунктом 1 абз.3 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», акцентовано, на тому, що судам слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року N 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За даними матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 . (а.с.7). ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до дня смерті. (а.с.9). На момент смерті ОСОБА_5 був власником, серед іншого, земельної ділянки площею 5,69 га, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ЧР №024812 від 10.12.2001 року, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка розташована в адмінмежах Лебединської сільської ради Шполянського району, Черкаської області. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №315. (а.с.16). Нормативно грошова оцінка даної земельної ділянки становить 126834,24 грн. (а.с.25). Право власності за ОСОБА_5 , на дану земельну ділянку було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0360 було присвоєно реєстраційний номер - 57. Дата державної реєстрації - 12.08.2015. (а.с.20-21). Після смерті ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини 13.09.2019 до Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області, звернулася ОСОБА_4 . (а.с.6). ОСОБА_10 не прийняв спадщини після смерті ОСОБА_5 , та подав заяву від 21.10.2019 до Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області в якій повідомив, що не буде претендувати на майно спадкодавця, ОСОБА_5 та не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я дочки померлого - ОСОБА_4 . (а.с.10). ОСОБА_4 звернулася 14.02.2020 до Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно яке залишилося після смерті ОСОБА_5 , яке складається в тому числі із земельної ділянки кадастровий номер якої : 02:001:0360 площею 5,6939 га, яка розташована на території Лебединської сільської ради, Шполянського району, Черкаської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.15).

14.02.2020 державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області, Полковніковою Т.А. , видано свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстровано в реєстрі за №1-241, спадкова справа №229/2019, спадкоємицею у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5 , 1924 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщина складається із земельної ділянки 5,6939 га, кадастровий номер якої : 02:001:0360, розташованої на території Лебединської сільської ради, Шполянського району, Черкаської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому ОСОБА_5 , на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 024812, виданого 10.12.2001 року Лебединською сільською радою на підставі рішення Лебединської сільської ради від 30.11.2001 року №35 та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 315. (а.с.22).

На підставі даного свідоцтва було проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0360, при цьому реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна вказано 257. (а.с.24).

Листом від 21.03.2020 №01-16/368 Державний нотаріус Богуславської районної державної нотаріальної контори, Полковніковою Т.А. , повідомив позивача, що при оформленні спадщини після смерті її батька гр. ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 - був помилково відкритий 14 лютого 2020 року, другий розділ № 257 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку розміром 5,6939 га, що знаходиться на території Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області з кадастровим номером: :02:001:0360, а тому необхідно в судовому порядку скасувати (закрити) помилково відкритий розділ № 257 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вказану вище земельну ділянку (поскільки розділ вже був відкритий раніше) та визнати право власності за позивачем на вищевказану земельну ділянку. (а.с.5).

Таким чином судом встановлено, що на земельну ділянку площею 5,6939 га, за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: с/рада. Лебединська, Шполянський район, Черкаської області, з кадастровим номером :02:001:0360, існує два реєстраційних номери об`єктів нерухомого майна - 57, від 12.08.2015 року та 257 від 14.02.2020 року. Згідно інформації Державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори, Полковніковою Т.А. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 257 виник помилково, оскільки був відкритий другий розділ в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вимогами ч.5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

За змістом п.3 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є нотаріус.

Згідно п.п. 1, 5, 6 ч.3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження; присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом.

Частинами 1, 2 статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій. Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Згідно ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек. На кожний об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна. Розділ Державного реєстру прав складається з чотирьох частин, які містять відомості про: 1) нерухоме майно; 2) право власності (довірчої власності) та суб`єкта (суб`єктів) цього права; 3) інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав; 4) обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих обтяжень. У разі відсутності відкритого на об`єкт нерухомого майна розділу у Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих прав вносяться до спеціального розділу Державного реєстру прав, крім випадків, коли така державна реєстрація проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. Після відкриття на об`єкт нерухомого майна розділу у Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих обтяжень переносяться до такого розділу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта. У разі переходу права власності на об`єкт нерухомого майна або зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна його реєстраційний номер не змінюється, крім випадків, передбачених статтею 14 цього Закону.

Згідно ч.4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав на земельну ділянку проводиться виключно за наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про зареєстровану земельну ділянку. Для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельні ділянки, що здійснюється з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Державного земельного кадастру про наявність/відсутність зареєстрованих речових прав щодо відповідної земельної ділянки до 1 січня 2013 року.

За змістом ч.1 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі: знищення об`єкта нерухомого майна; поділу, об`єднання об`єктів нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна; державної реєстрації права власності на новостворений об`єкт нерухомого майна, щодо якого в Державному реєстрі прав відкрито розділ як на об`єкт незавершеного будівництва; скасування державної реєстрації земельної ділянки. У разі наявності в Державному реєстрі прав двох і більше розділів на один об`єкт нерухомого майна в результаті допущення технічної помилки закривається розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа, відкриті пізніше.

Згідно абзацу 4 ч.6 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі якщо у зв`язку з наявністю в Державному реєстрі прав двох і більше розділів на один об`єкт нерухомого майна в результаті допущення технічної помилки виявлено суперечності між зареєстрованими речовими правами, закриття розділу Державного реєстру прав здійснюється виключно на підставі судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі ухвалення судом рішення про закриття розділу Державного реєстру прав у випадках, передбачених цією статтею, закриття відповідного розділу допускається виключно в разі, якщо таким судовим рішенням вирішується питання щодо набуття та/або припинення речових прав, обтяжень речових прав на об`єкт нерухомого майна, щодо якого закривається розділ у Державному реєстрі прав.

У разі допущення технічної помилки (граматичної, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися. У разі якщо допущена технічна помилка, виявлена після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України чи його територіальних органів. У разі якщо допущена технічна помилка впливає на права третіх осіб, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі судового рішення ( ч.2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч.1 ст. 1225 ЦК України).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що державний нотаріус Богуславської районної державної нотаріальної контори, Полковнікова Т.А. при внесенні відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під час реєстрації переходу права власності на земельну ділянку від ОСОБА_5 до ОСОБА_4 припустилася технічної помилки, а саме відкрила другий розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та присвоїла земельній ділянці земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0360, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 257, в той час коли дана земельна ділянка вже мала присвоєний реєстраційний номер - 57. Отже, оскільки існує єдиний об`єкт нерухомого майна, а тому при проведенні державної реєстрації права власності повинен бути присвоєний єдиний реєстраційний номер нерухомого майна з відкриттям одного розділу Державного реєстру прав. Відкриття двох розділів (присвоєння двох реєстраційних номерів об`єкту нерухомого майна - земельній ділянці), є порушенням вимог статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та порушенням права власності позивача на успадковане нею майно.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Верховний Суд у своїй постанові від 19.05.2020 у справі № 909/526/18 зробив висновок, що вимога про визнання права власності може бути заявлена виключно у випадку, якщо на момент звернення до суду особа має право власності, але воно оспорюється іншою стороною.

Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Вимогами абз. 3 п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що відповідно до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Відповідно до висновку Верховного Суду у справі № 916/780/18 від 15.10.2019, свідоцтво про право власності на нерухоме майно лише посвідчує наявність відповідного права, і не породжує, не змінює і не припиняє певні права та обов`язки, тобто не є правочином. Однак, свідоцтво видається на підтвердження існування права, яке виникло внаслідок певного правочину і такий посвідчуваний документ є чинним, якщо є дійсною правова підстава його видачі. Чинність документа, в даному випадку свідоцтва є показником, який характеризує його юридичну силу, тобто якщо правова підстава (правочин), у зв`язку з якою був виданий документ, визнана недійсною, то такий правочин не породжує в його сторін прав, а відтак свідоцтво, як посвідчувальний документ, втрачає свою юридичну силу, і не може підтверджувати право, яке вже відсутнє.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11, у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо.

У постанові від 11.12.2019 у справі № 414/811/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб є самостійною підставою для визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним.

Згідно до ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч.1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

За змістом ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Набуття права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 5,69 га, відбулося на підставі рішення Лебединської сільської ради народних депутатів від 30.11.2001 року №35. Державний акт на право приватної власності на землю серія І-ЧР №024812 був виданий 10.12.2001 року.

Згідно ч.8 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки.

Відповідно до ч.4 ст. 38 Закону України «Про державний земельний кадастр» витяг з Державного земельного кадастру надається в паперовій або електронній формі та містить усі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги, крім відомостей про речові права на земельну ділянку, що виникли після 1 січня 2013 року, а також за бажанням заявника - відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про речові права на земельну ділянку, їх обтяження, одержані в порядку інформаційної взаємодії між Державним земельним кадастром та Державним реєстром речових прав на нерухоме майно. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки, сформований як викопіювання з кадастрової карти (плану) території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Отримання нотаріусами витягу з Державного земельного кадастру є обов`язковим при вчиненні правочинів щодо земельної ділянки (крім складання заповітів).

Згідно п.81-1 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 ( в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 № 553 в редакції від 23.07.2019, який був чинним на дату винесення постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тобто 05.12.2019, державна реєстрація права власності на земельну ділянку, реєстрацію якого проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент його набуття, проводиться за умови наявності відповідних відомостей про зареєстровані права в Державному земельному кадастрі.

У витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.11.2019 року номер НВ-019, вказано, що земельна ділянка площею 5,6939 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0360, розташована за адресою : адмінмежі Лебединської сільської ради, Шполянського району, Черкаської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, форма власності - приватна. Дата державної реєстрації - 06.03.2015. (а.с.17-19).

Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Як вказано в ч. 6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач просить визнати свідоцтво про право на спадщину за законом видане державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори від 14 лютого 2020 року зареєстроване в реєстрі за № 1-241 на ім`я ОСОБА_4 про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0360, яка розташована на території Лебединської сільської ради Шполянського району, Черкаської області недійсним та скасування його державну реєстрацію. Проте нотаріус у своєму листі від 21.03.2020 №01-16/368 просить в судовому порядку скасувати (закрити) помилково відкритий розділ № 257 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а не скасувати свідоцтво про право на спадщину. В даному випадку свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом, на підставі якого нотаріус, як державний реєстратор, прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51140501 від 14.02.2020 11:51:58. Позивач не просить скасувати дане рішення державного реєстратора, та скасувати (закрити) помилково відкритий розділ в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Підстав для скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, в розумінні ст. 1301 ЦК України, позивач не обґрунтував.

Суд вважає, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.02.2020 видано у відповідності до вимог чинного законодавства, з дотримання порядку видачі. Тому підстави для визнання його недійсним відсутні.

Верховний Суд у своїй постанові у справі №295/1204/17 від 03.06.2020 дійшов висновку, що скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та внесення про це відповідного запису призводить до відновлення становища, яке існувало до проведення державної реєстрації прав, яке скасовано.

В даному випадку суд вважає, що позивач обрав не вірний спосіб захисту, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, замість скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу) індексний номер: 51140501 від 14.02.2020.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п.3 ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката.

Позивач не надав доказів, що його право власності на земельну ділянку оспорюється або не визнається іншою особою, а також, що ним втрачено документ, який засвідчує його право власності. Отже позовна вимога про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, також не підлягає до задоволення.

Висновки за результатами розгляду позову:

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності наданих сторонами, суд доходить висновку, що в позові належить відмовити повністю.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати суд залишає за позивачем.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Тридцятиденний строк обчислюється з урахуванням строку карантину на території України, який додається до загального строку оскарження.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складене 14.07.2020.

Суддя Н.П. Побережна