Номер провадження: 2/205/258/2020
17 червня 2020 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
за участю: позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на 52/100 частини домоволодіння в порядку спадкування за заповітом, -
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на 52/100 частини домоволодіння в порядку спадкування за заповітом.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_4 є рідна сестра його діда ОСОБА_5 . 52/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.12.1982 року, інша частина 48/100 вказаного домоволодіння належить на праві власності ОСОБА_3 (далі - третя особа). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла і після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 52/100 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
Далі позивач зазначає, що згідно заповіту, посвідченого 12.03.1983 року Другою Дніпровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-918 все своє майно ОСОБА_4 заповіла йому, ОСОБА_1 , однак, на момент смерті він не був зареєстрований разом із своєю бабусею ОСОБА_4 , але з 1996 року і по теперішній час він зареєстрований та проживає в спірному домоволодінні.
Також, позивач зазначає, що на теперішній час у нього виникла необхідність оформити свої спадкові права на частину житлового будинку з господарськими спорудами, однак, постановою державного нотаріуса Другої Дніпровської державної нотаріальної контори Циганко Є.Л. від 29.11.2019 року було йому відмовлено в оформленні спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане нерухоме майно, так як відсутні докази фактичного прийняття спадщини.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач звертається до суду та просить суд встановити факт прийняття ним, ОСОБА_1 , спадщини після смерті ОСОБА_4 , та визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності на 52/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку А-1, житловою площею 30, 5 кв.м, загальною площею 60,6 кв. м, а-1 - сіни, а1- 1- сіни, Б-сарай, № 1,2 - водоколонки, № 4 - огорожа, 1 - замощення в порядку спадкування за заповітом, посвідченим 12.03.1983 року Другою Дніпровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-918, після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Представник відповідача Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав.
Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк, пояснення на позовну заяву не подали.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суду позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Представник відповідача Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.
Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, у судове засідання не з`явився, надали до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність та винести рішення відповідно до чинного законодавства.
Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги позивача визнала в повному обсязі..
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 02.03.2020 року клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів по цивільній справі по позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на 52/100 частини домоволодіння в порядку спадкування за заповітом було задоволено. Вирішено витребувати у Другої Дніпровської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, що була заведена після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою суду від 27.04.2020 року судом було задоволено клопотання сторони позивача пор виклик та допит у якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , щодо обставин викладених у позовній заяві.
У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.12.1982 року, належить 52/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 8-11).
Матеріалами справи також підтверджено, що ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_8 ) належить 48/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , на підставі Договору дарування НОМЕР_1 , реєстр № 1541 від 25.04.2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Міхеєвою Т.М. та зареєстрованого в реєстрі права власності 21.05.2009 року за № 3653844 (а.с. 24).
Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ку померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданого повторно 07 грудня 2019 року Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 3631 (а.с.19).
Також судом встановлено, що згідно заповіту, посвідченого 12.03.1983 року Другою Дніпровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-918, все своє майно ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_1 (а.с.20).
Із матеріалів справи вбачається, що 26.11.2019 року позивач звернувся до Другої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті своєї бабусі ОСОБА_4 , однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 28).
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Одночасно із цим, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справі про спадкування», судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
В даному випадку, судом встановлено, що через винесення органом нотаріату 29.08.2018 року постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а відтак у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, у зв`язку із чим такий спір підлягає розв`язанню шляхом постановлення судового рішення в порядку цивільного судочинства.
Спірні правовідносини виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 01 січня 2004 року та продовжують існувати у даний момент.
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.
Отже, до спірних правовідносин мають застосовуватися положення ЦК УРСР (1963року).
У відповідності до ст.ст. 524, 525 УСРС (1963 року), які діяли на момент смерті, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.
У відповідності до ст. 534 ЦК УРСР (1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом.
У відповідності до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Факт належності спірного на праві власності спадкоємцю підтверджуються рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.12.1982 року , що набуло чинності у встановленому законом порядку.
Позивач ОСОБА_1 , відповідно до ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР (1963 року) у встановлений законом термін спадщину прийняв, фактично вступивши в управління і володіння нею, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою, виданою 23.08.2019 року головою квартального комітету № 21 ОСОБА_9 . Вказана обставина щодо факту постійного сумісного проживання позивача із спадкодавцем та періоду такого проживання також у повному обсязі підтверджується показами допитаних під час розгляду справи свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Оскільки під час розгляду справи суду було доведена обставини прийняття позивачем спадщини та фактичного вступу в управління і володіння таким спадковим майном, і у позивача відсутні можливість в позасудовому порядку оформити своє право на спадщину, то суд не вбачає перешкод для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Суд також зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явилися, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надали, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 937 грн. 80 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 524, 525 ЦК України у ред. 1963 року, ст. ст. 4,5, 81, 82, 90, 141, 258, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд -
1. Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на 52/100 частини домоволодіння в порядку спадкування за заповітом- задовольнити в повному обсязі.
2. Встановити факт прийняття ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
3.Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на 52/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку А-1, житловою площею 30, 5 кв.м, загальною площею 60,6 кв. м, а-1 - сіни, а1- 1- сіни, Б-сарай, № 1,2 - водоколонки, № 4 - огорожа, 1 - замощення в порядку спадкування за заповітом, посвідченим 12.03.1983 року Другою Дніпровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-918, після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Мовчан Д.В.