Справа № 465/1494/18-ц
Провадження № 2/461/1255/20
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

09.07.2020 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі судді головуючого судді Стрельбицького В.В., вивчивши та дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Шнир Ярослав Богданович до Публічного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Шнир Ярослав Богданович звернулась до суду із позовною заявою до Публічного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, з підстав, викладених у позовній заяві.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова 21.01.2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 23 червня 2020 року матеріали справи передано за підсудністю на розгляд Галицького районного суду м. Львова.

Мотивами постановлення вказаної ухвали було те, що позивач подав клопотання про скерування справи за підсудністю, оскільки станом на сьогоднішній день виконавчий напис передано на виконання до Галицького відділу ДВС міста Львова ГТУЮ у Львівській області, за місцем проживання боржника: м. Львів, вул. Медова, 6 АДРЕСА_1 , яка знаходиться на території, що відноситься до юрисдикції Галицького районного суду м. Львова.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходжу до переконання, що справу скеровано до Галицького районного суду м. Львова помилково, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.12 ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Звертаючись до Франківського районного суду м. Львова позивач вказала, що виконавчий напис виконується приватним виконавцем Шелінською Ю.А., за адресою: м. Львів, вул. Окружна, 57а, кабінет 207.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника (ч.2 ст.24 ЗУ «По виконавче провадження»).

Таким чином, виконавчий напис нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Бондар І.М. за номером 9330 від 05 вересня 2017 року приватним виконавцем було прийнято до виконання з дотриманням положень ч.2 ст.24 ЗУ «По виконавче провадження» та взято до уваги місце проживання, перебування, місцезнаходженням майна боржника.

Отже, справа за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Шнир Ярослав Богданович до Публічного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню була прийнята Франківським районним судом м. Львова до свого провадження з додержанням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Наведене також підтверджується ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 21.01.2019 року про відкриття провадження у справі у якій зазначено наступне:

«Позовна заява подана з додержанням вимог статей 175-177 ЦПК України, віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції суду.

Підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення, відмови у відкритті провадження відсутні».

Дана ухвала ніким не оскаржувалась та є чинною.

Відповідно до ч.2 ст.31 ЦПК України, справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

У даній справі відсутні обставини, які б вказували на виключну підсудність позову Галицькому районному суду м. Львова. Передача виконавчого напису на виконання до Галицького відділу ДВС міста Львова ГТУЮ у Львівській області не є підставою для передачі справи до іншого суду.

Водночас аналіз матеріалів справи свідчить про те, що у справі міститься п`ять процесуальних рішень (ухвал) про відкладення розгляду справи, а також шість довідок про перенесення судових засідань з різних причин, що вказує на те, що провадження у справі тривало протягом більше вісімнадцяти місяців і ніхто із учасників справи не ставив під сумнів питання підсудності справи Франківському районному суду м. Львова. Більше того, дана цивільна справа містить декілька заяв від позивача з приводу процесуальних питань, зокрема у ній наявні заяви від представника позивача про розгляд справи у його відсутності. Отже, провадження по справі тривало протягом тривалого часу, у справі проводились процесуальні дії та приймались процесуальні рішення.

Дотримання правил підсудності пов`язано із принципом законності в цивільному процесі, адже правила підсудності цивільних справ закріплені виключно законом. Дотримання цих правил перевіряється судом під час вирішення питання про відкриття провадження у справі. У свою чергу, дотримання процесуальних положень, в тому числі щодо підсудності справ, свідчить про дотримання принципу законності в цивільному процесі.

Згідно ч.1 ст.378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Скасування рішення суду в цивільній справі у зв`язку із порушенням правил підсудності в цивільному процесі виступає одним із найбільш істотних процесуальних наслідків, адже при цьому нівелюється вся діяльність суду першої інстанції в цивільній справі (у даному випадку понад два роки здійснення провадження Франківським районним судом м. Львова). Такий наслідок затягує розгляд цивільної справи.

Вищенаведене свідчить про відсутність законних підстав для розгляду справи у Галицькому районному суді м. Львова, оскільки місцем виконання виконавчого напису на час відкриття провадження у справі Франківським районним судом м. Львова булавул. Окружна, 57а, кабінет 207, у місті Львові, що відноситься до територіальної юрисдикції Франківського районного суду м. Львова, а справа була прийнята до розгляду з дотриманням правил підсудності. Ухвала про відкриття провадження у справі є чинною і ніким не скасована.

Основою механізму забезпечення права на доступ до правосуддя є певна сукупність втілених у Конституції та чинному законодавстві України правових принципів, установлених інститутів, норм та юридичних гарантій, які в комплексі уможливлюють і сприяють його дотриманню, реалізації та захисту. В свою чергу, право на доступ до правосуддя є невід`ємною складовою права на судовий розгляд. Оскільки останнє, у свою чергу, є складовою прав людини, їх конституційно-правові гарантії в цілому повністю стосуються і права на доступ до правосуддя, що, дає підстави для висновку про існування згаданого права в системі координат загального конституційно-правового механізму гарантій прав людини.

Дотриманням судами процесуальних норм інституту підсудності означає дотримання положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Аналіз положень ст.31 ЦПК України свідчить про те, що вони містять імперативні положення відповідно до яких, справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду. В свою чергу, норма визначена п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України може бути застосована, зокрема, при вирішенні питання про відкриття провадження по справі і не може бути застосована у даній справі на цій стадії судового розгляду.

Враховуючи наведені положення цивільного процесуального законодавства, положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, приходжу до переконання, що дана справа не підсудна Галицькому районному суду м. Львова, а тому з метою недопущення обмеження законодавчо встановлених прав та гарантій позивача на справедливий судовий розгляд уповноваженим судом з дотриманням розумних строків, матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Шнир Ярослав Богданович до Публічного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню слід передати на розгляд до Франківського районного суду м. Львова для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.27, 31 ЦПК України,

постановив:

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Шнир Ярослав Богданович до Публічного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню передати на розгляд до Франківського районного суду м. Львова.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до розділу XII пункту 3 Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складено 09 липня 2020 року.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.