Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/618/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому підготовочому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Перехрестівської сільської ради Виноградівського району про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, третя особа без самостійних вимог: державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В.,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Перехрестівської сільської ради Виноградівського району про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, третя особа без самостійних вимог: державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла позивача мати - ОСОБА_2 .

На день її смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 .

Позивач прийняв спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця проживав разом з нею.

Інші спадкоємці відсутні.

Позивач звернувся до нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини, але в отриманні свідоцтва про право на спадщину на майно померлої ОСОБА_2 було відмовлено, оскільки не пред"явлено правовстановлюючий документ щодо належності спадкового майна спадкодавцеві.

У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з"явився, подав заяву в якій просить позовні вимоги задоволити та розглянути справу у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує.

Третя особа про розгляд справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла позивача мати - ОСОБА_2 , батько позивача ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6,7, 8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1 , 1990 року побудови (а.с.10-13). Відповідно до записів у погосподарській книзі № 2, номер об`єкта обліку НОМЕР_1, будинок рахується за померлою ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) (а.с.9).

За обставинами позову, які сторонами не оспорюються та стверджується матеріалами справи, позивач після смерті матері спадщину прийняв, одноосібно вступив в управління та володіння спадковим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Статтею 549 ЦК України (1963р) передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, який визначається відповідно до ст. 525 цього ж Кодексу, а спадкоємцями за законом першої черги є в рівних долях діти, дружина та батьки померлого (ст.529 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1261 цього Кодексу у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки, а спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ч.2 ст. 1268). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК).

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Однак, згідно із правилами, встановленими Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (п. 4.15, 4.18), для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро. Як випливає з цього нормативного акту, запис у по господарській книзі є акт органу влади, що підтверджує право приватної власності.

Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний спосіб, передбачений законом.

Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265, 267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок загальною корисною площею 42,0 кв.м., в тому числі житловою площею 31,5 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк