Справа № 349/1171/19
Провадження № 2/349/9/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 липня 2020 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Лошак О.О.

з участю секретаря судового засідання Сірко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №349/1171/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно, свідоцтв про право на спадщину за заповітом, визнання права власності на земельні ділянки,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Гринчишин І.Я., звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно серії СТА № 741577, СТА № 741593, та СТА № 741576, виданих 17 липня 2015 року на ім`я ОСОБА_2 , свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 09 жовтня 2014 року та про визнанняза позивачкою права власності на земельні ділянки площами 0,3818 га, 0,3458 га, та 0,3606 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Помонятівської сільської ради після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом.

В обгрунтування позову зазначено, що позивачка постійно проживала разом з братом ОСОБА_4 в с.Помонята Рогатинського району Івано-Франківської області. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. За життя брат набув права власності на три земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Помонятівської сільської ради. Вона прийняла спадщину, оскільки проживала разом з братом, в подальшому звернулася з заявою до Рогатинського відділу Держгеокадастру з метою вирішення питання переоформлення успадкованих земельнихї ділянок на її ім`я, де дізналася, що належні спадкодавцю земельні ділянки перебувають у власності відповідача ОСОБА_2 , який оформив спадкові права у нотаріальній конторі на підставі зповіту.

Просила позовні вимоги задовольнити повністю. Скасувати свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно серії СТА НОМЕР_1 741577, СТА № 741593, та СТА № 741576, які 09 жовтня 2014 року видані державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_2 та визнати за нею права власності на земельні ділянки площами 0,3818 га, 0,3458 га, та 0,3606 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Помонятівської сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Падучак І.І., подав до суду відзив на позов у якому зазначив, що він є спадкоємцем на майно ОСОБА_4 на підставі заповіту, посвідченого 14 грудня 2009 року на його ім`я спадкодавцем у виконавчому комітеті Помонятівської сільскої ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Крім того, 26 вересня 2014 року ОСОБА_1 подавала до державного нотаріуса письмові відмови від спадщини, що відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_4 . Просив у позові відмовити повністю.

Позивачка, представник позивачки у судове засідання не прибули, направили на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують повністю з підстав, які зазначені у позовній заяві.

Відповідач, представник відповідача у судове засідання не прибули і неповідомили суд про причини неявки у судове засіданя.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою від 31 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно, свідоцтв про право на спадщину за заповітом, визнання права власності на земельні ділянки було залишено без руху. Надано термін для усунення недоліків.

Ухвалою від 11 вересня 2019 року відкрито провадження в справі. призначено підготовче засідання на 10 жовтня 2019 року.

Ухвалою суду від 18 листопада 2019 року закрито підготовче провадженн в справі. Справу призначено до судового розгляду на 12 грудня 2019 року. Витребувано з Рогатинської районної державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи №345/2014, заведеною після смерті ОСОБА_4 .

Ухвалою від 20 січня 2020 року витребувано з Рогатинської районної державної нотаріальної контори оригінали документів з спадкової справи, заяви позивачки про відмову від спадщини.

Ухвалою суду від 19 лютого 2020 рокув справі за клопотанням позивачки призначено судову почеркознавчу експертизу. Провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 11 червня 2020 року провадження у справі поновлено, справу призначено до розгляду на 06 липня 2020 року.

Суд, дослідивши та перевіривши усі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно матеріалів спадкової справи №345/2014, відкритої Рогатинською державною нотаріальною конторою 03 жовтня 2014 року після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 прийняв спадщину за заповітом, посвідченим ОСОБА_5 , секретарем виконавчого комітету Помонятівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 14 грудня 2009 року №92. У заяві про видачу свідоцтва про право на спадщину від 15 вересня 2012 року зазначено про відсутність інших спадкоємців.

Згідно заповіту, посвідченого від імені ОСОБА_4 14 грудня 2009 року ОСОБА_5 , секретарем виконавчого комітету Помонятівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської област, ОСОБА_4 все належне йому майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося заповів ОСОБА_2 .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Помонята Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим 17 вересня 2012 року виконавчим комітетом Помонятівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області.

Відповідно до довідки, виданої 30 вересня 2014 року виконавчим комітетом Помонятівської сільської ради заповіт від імені ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений у Помонятівській сільській раді 14 грудня 2009 року не змінювався і не скасовувався. На час смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вересня 2012 року разом з ним у спадковому будинку проживала ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих 09 жовтня 2014 року ОСОБА_2 набув права власності на земельні ділянки площами 0,3818 га, 0,3458 га, та 39,71 умовних кадастрових га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Помонятівської сільської ради, право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства СГВК "Помонята" після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом.

Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. При цьому порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

З урахуванням цих норм суд повинен перевірити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, виходячи із підстав позову та встановлених обставин, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог (повністю чи частково) або відмову в їх задоволенні.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заа ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України).

За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до роз`яснень в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України, є вичерпаний і розширеного тлумачення не потребує. Згідно ч. 3 ст. 75 Сімейного кодексу України, ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатні - це особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" той із спадкоємців, який має право на обов`язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї.

Позивачкою ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів щодо її права на обов`язкову частку на спадкування внаслідок смерті ОСОБА_4 незалежно від заповіту, складеного спадкодавцем на користь відповідача ОСОБА_2 , не спростовано подання нею заяв до державного нотаріуса про те, що спадщину після смерті ОСОБА_4 вона у визначений законом термін не прийняла, на оформлення спадкових прав не претендує, із позовом до суду про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини звертатися не буде, позивач не надала суду доказу, в даному випадку рішення суду про визнання заповіту ОСОБА_4 недійсним правочином.

За таких обставин, досліджених і перевірених у судовому засідання, суд приходить до висновку про відмову у позові.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 264, 265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно, свідоцтв про право на спадщину за заповітом, визнання права власності на земельні ділянки, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судовогорішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжуюється на строк дії такого карантину.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: с.Помонята Рогатинського району Івано-Франківської області, РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: с.Помонята Рогатинського району Івано-Франківської області, РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя О.О. Лошак

Судове рішення складено 10 липня 2020 року.