У Х В А Л А

14 липня 2020 року

м. Київ

справа № 545/3234/17

провадження № 61-9741ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила суд розірвати шлюб, стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини та поділити майно подружжя.

Позов обгрунтований тим, що 07 серпня 2009 року між нею, ОСОБА_2 , та відповідачем, ОСОБА_1 , укладений шлюб, зареєстрований Щербанівською сільською радою Полтавського району Полтавської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис №91 від 07 серпня 2009 року. Після реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » змінено на прізвище чоловіка « ОСОБА_2 » (свідоцтво серії НОМЕР_1 ). Від спільного шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні.

З серпня 2017 року сторони стали проживати окремо один від одного, внаслідок чого їх спільне життя та збереження укладеного шлюбу стало неможливим. Подружжя припинило шлюбні відносини і припинили ведення спільного господарства. Між ними припинила існувати взаємна повага та підтримка, отже, намір продовжувати шлюбні відносини та зберегти сім`ю. Примирення та подальше сімейне життя неможливе, з чим погоджується і відповідач, але ніяких дій щодо розірвання шлюбу зі свого боку не вчиняє, тому позивач звернулася з цим позовом до суду.

Також, з серпня 2017 року відповідач не бере участі у вихованні та утриманні спільної дитини, яка потребує забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Оскільки відповідач має постійний фіксований дохід, є працездатний, позивач просила стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу).

У 2011 році сторони придбали автомобіль марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 72 000,00 грн. Згідно із висновком судової авто-товарознавчої експертизи від 10 серпня 2018 року № 1129 ринкова вартість автомобіля марки «Dacia Logan», державний номерний знак НОМЕР_2 , станом на момент огляду - 03 липня 2018 року становить 85 171,40 грн. Просила визнати за нею право власності на автомобіль марки «Dacia Logan», державний номерний знак НОМЕР_2 , та виділити його ОСОБА_2 в натурі, припинивши право власності ОСОБА_1 на 1/2 частки у спільній частковій власності зі сплатою на його користь грошової компенсації у розмірі 42 585,50 грн.

Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2018 року позов задоволено.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 07 серпня 2009 року Щербанівською сільською радою Полтавського району за актовим записом №91, розірвано. Прізвище ОСОБА_2 після розірвання шлюбу залишено « ОСОБА_2 ».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки «Dacia Logan», державний номерний знак НОМЕР_2 , та виділено його ОСОБА_2 в натурі, припинивши право власності ОСОБА_1 на 1/2 частки у спільній частковій власності зі сплатою на його користь грошової компенсації в розмірі 42 858,50 грн, яка внесена позивачем на депозитний рахунок.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 25 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2018 року змінено. Зазначено, що при вирішення спору щодо припинення права власності підлягала застосуванню статті 365 ЦК України. В іншій частині рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2018 року залишено без змін.

24 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 травня 2020 року.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); справи про розірвання шлюбу.

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Предметом позову у цій справі є розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна подружжя, а саме стягнення грошової компенсації у розмірі 42 585,50 грн за автомобіль марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено що з 1 січня 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 102,00 грн.

Отже, вказана справа не є справою з ціною позову, яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не становить значної складності для вирішення судами та не належить до винятків із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

У касаційній скарзі не викладено переконливих аргументів щодо обгрунтування умов застосування винятків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Верховний Суд дав оцінку та врахував: предмет позову, складність справи, значення справи для сторін і суспільства в цілому, за результатами чого не встановив наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, у тому числі касаційна скарга не стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2018 року та постанова Полтавського апеляційного суду від 25 травня 2020 року ухвалені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна подружжя відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко