Ухвала

07 липня 2020 року

м. Київ

справа № 504/551/16

провадження № 61-8392ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Грушицького А. І.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 05 листопада

2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 09 квітня

2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області

від 05 листопада 2018 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 05 листопада

2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», задоволено частково.

Стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» солідарно зі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за договором поруки від 26 березня 2008 року

№ К2НСА800006168/1, солідарно зі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за договором поруки від 26 березня 2008 року № К2НСА800006168/3, солідарно зі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за договором поруки від 26 березня 2008 року № К2НСА800006168/2 заборгованість за укладеним 26 березня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 кредитно-заставним договором № К2НСА станом на 10 лютого 2016 року у розмірі 8 720,50 доларів США, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 2 645,25 доларів США; заборгованість за процентами - 1 715 доларів США; заборгованість за пенею - 4 360,25 доларів США.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У травні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 05 листопада

2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 09 квітня

2020 року. До касаційної скарги додано квитанцію від 27 травня 2020 року

№ 0.0..1 про оплату 7 037,04 грн судового збору, разом з тим розмір судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення у цій справі становить 30 298,88 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 10 червня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання цієї ухвали. Запропоновано скаржникам надати документ, який підтверджує доплату судового збору у розмірі 23 261,84 грн. Попереджено про наслідки невиконання вказаної ухвали.

У червні 2020 року на виконання ухвали суду касаційної інстанції

від 10 червня 2020 року від скаржників додано клопотання про звільнення від сплати додаткового судового збору у розмірі 23 261,84 грн, визначеного ухвалою суду від 10 червня 2020 року, або його відстрочення за подання вказаної скарги.

Як на підставу звільнення від сплати додаткового судового збору або його відстрочення скаржники посилаються на незадовільний майновий стан, у зв`язку з чим не мають можливості сплатити судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір», що підтверджується відповідними доказами, які знаходяться в матеріалах касаційного провадження (свідоцтво про народження дитини, довідки про відсутність доходу, наказ про надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку).

Вирішуючи питання щодо клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звільнення від сплати додаткового судового збору або його відстрочення суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету, суд дійшов висновку, що наявні підстави для відстрочення сплати додаткового судового збору у розмірі 23 261,84 грн за подання та розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З огляду на вищевикладене, клопотання ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відстрочення сплати додаткового судового збору за подання та розгляд їх касаційної скарги підлягає задоволенню.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Як на підставу оскарження судових рішень заявники посилається на

пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу), а саме зазначають, що справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою (пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України), а також суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Разом з тим, у касаційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порушують клопотання про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання мотивоване тим, що виконання постанови Одеського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року може призвести до порушення прав трьох поручителів, які кредитні кошти взагалі на отримували.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Заява (клопотання) про зупинення виконання судового рішення має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення, такими мотивами, зокрема може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Оскільки наведені у клопотанні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 доводи є мотивованими, вони дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання оскаржуваного судового рішення до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтею 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відстрочення сплати додаткового судового збору у розмірі 23 261,84 грн задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сплату додаткового судового збору у розмірі 23 261,84 грн за подання касаційної скарги на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 05 листопада

2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 09 квітня

2020 року до ухвалення судового рішення у справі.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Комінтернівського районного суду Одеської області цивільну справу № 504/551/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зупинення виконання судового рішення задовольнити.

Зупинити виконання постанови Одеського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до них документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

А. І. Грушицький