Справа № 353/419/20
Провадження № 2/353/220/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді Луковкіної У.Ю.,

з участю: секретаря судового засідання Мороз М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тлумачі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права на житло,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про втрату права на житло, розташоване АДРЕСА_1 . Свої вимоги обгрунтовує тим, що колишня співмешканка її сина ОСОБА_2 зареєстрована в належному їй домоволодінні, однак більше півтори року там не проживає, особистих речей у будинку не має, витрат по оплаті комунальних послуг не здійснює, не виконує обов`язків по утриманню житла. Також просила викликати свідків для допиту в судовому засіданні, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які можуть засвідчити викладені в позові обставини.

Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 05.06.2020 року вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання нею відзиву на позовну заяву та п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання нею заперечення, а позивачці встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

У відповідності до ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, однак до суду подала письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує в повному обсязі та просила розгляд справи провести без її участі

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, однак до суду подала письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає, не заперечує щодо його задоволення та просила розгляд справи поровести без її участі.

У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачкою відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 23.07.2012 року (а.с. 4), копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.03.2020 року (а.с. 5, 6) ОСОБА_1 (позивачка) на праві приватної власності належить домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії будинкової книги (а.с. 7-20), довідки про склад сім`ї, виданої Тлумацькою міською радою ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 711 від 03.06.2020 року (а.с. 24) та відповіді Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 623 від 12.06.2020 року (а.с. 43) в домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2 (невістка/відповідачка).

Отже, відповідачка, як член сім`ї, а саме як цивільна дружина ОСОБА_5 (син позивачки), була зареєстрована у вищевказаному домоволодінні, однак, як зазначає позивачка, ОСОБА_2 більше півтора роки в належному їй домоволодінні не проживає, участі у його утриманні не приймає, не оплачує комунальні послуги, особистих речей та речей повсякденного використання, які б їй належали, в будинку немає. Дані обставини підтверджуються актами підтвердження місця проживання, складеними комісією Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області 11.01.2019 року, 05.05.2019 року, 20.05.2020 року (а.с. 21-23), та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 08.07.2020 року (а.с. 52-53).

Жодних доказів на спростування зазначених обставин відповідачкою суду не представлено.

У відповідності до ст. 317 ЦК України власнику належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні, а у відповідності до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи те, що відповідачка, як член сім`ї, більше півтора року у домоволодінні, належному позивачці не проживає, тобто відсутня більше року за місцем реєстрації без поважних причин, не надала суду відзиву на позовну заяву та жодних доказів на спростування позовних вимог позивачки, однак в повному обсязі визнала позовні вимоги, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідачка втратила право на проживання та користування домоволодінням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідачка визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачці слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а саме 420,40 грн., а решту понесених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 420,40 грн. (квитанція № ПН1529522 від 04.06.2020 року, а.с. 1), слід стягнути з відповідачки на користь позивачки.

На підставі ст. ст. 71, 72, 107, 163 ЖК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 62, 81, 89, 128, 141, 247, 263-265, 268, 273, 279, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану по АДРЕСА_1 , жительку АДРЕСА_2 , такою, що втратила право на користування, належним на праві приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Повернути позивачці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , сплачений нею по квитанції № ПН1529522 від 04.06.2020 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в загальній сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , решту понесених позивачкою судових витрат по сплаті судового збору в сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальний строк, визначений ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України для апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

ГоловуючийУ. Ю. Луковкіна