Провадження №2/755/1409/20
У Х В А Л А

"01" липня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Лупко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про прийняття уточненої позовної заяви, в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 заявив клопотання про прийняття уточненої позовної заяви, яка була ним подана до суду.

В обґрунтування клопотання зазначив, що раніше існували обставини, через які не могли звернутися до суду із цим клопотанням, оскільки у справі було зупинене провадження, в судах паралельно розглядалось ще три цивільні справи, у позивача був інший представник, третя особа померла, а також у країні було запроваджено карантин. Зазначив, що просить повернутися до попереднього судового засідання.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 не заперечив проти клопотання та зазначив, що позивачем вже двічі подавалось уточнення позовних вимог. Юридична підстава позову залишається тією ж самою - договір довічного утримання.

Суд, вислухавши клопотання представника позивача, позицію представника відповідача, дослідивши матеріали справи приходить наступного.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року було відкрито провадження справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю, яку призначено до судового розгляду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 вересня 2017 року провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю, зупинене до розгляду Дніпровським районним судом м. Києва цивільної справи № 755/10327/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору довічного утримання, та набранням законної сили рішенням у вказаній справі.

15 листопада 2019 року ухвалою суду поновлено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю, справа призначена до судового розгляду по суті.

Вказаною ухвалою суду було встановлено, що провадження у даній справі було відкрито до набрання чинності Законом України №2147-VIII від 03.10.2017 року, станом на день зупинення провадження у справі, судовий розгляд даної справи було розпочато по суті, та з урахуванням вимог ст. 19, ч. 3 ст. 254 Цивільного процесуального кодексу України, суд призначити дану справу до судового розгляду по суті, в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до п.9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

15 травня 2020 року до суду від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла позовна заява про визначення порядку користування квартирою, що є спільною частковою власністю (уточнена).

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

За вимог ч. 2 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції до набрання чинності Законом України №2147-VIII від 03.10.2017 року та станом на момент зупинення провадження у справі), крім прав та обов`язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред`явити зустрічний позов.

За матеріалами справи убачається, що розгляд даної справи по суті було розпочато 12 квітня 2017 року. Відповідно, після 12 квітня 2017 року позивач втратив право на подання заяви про зміну предмету або підстав позову.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретного позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги.

Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

Таким чином, зміна предмета позову означає зміну вимог, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Доповнення позовних вимог новою вимогою та новими обставинами, по суті своїй є новим позовом.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог, то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Із поданої уточненої позовної заяви убачається, що представником позивача в уточненій позовній заяві змінені підстави позову та викладені обґрунтування позовних вимог новими обставинами, які мали місце після початку розгляду справи по суті.

З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні клопотання представника позивача про прийняття уточненої позовної заяви, оскільки остання за своїм змістом є заявою про зміну підстав позову, що подана до суду після початку розгляду справи по суті, що суперечить положенням ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції до набрання чинності Законом України №2147-VIII від 03.10.2017 року) та ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент розгляду справи).

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про прийняття уточненої позовної заяви, в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 06 липня 2020 року.

Суддя: