Дата документу 02.07.2020 Справа № 530/152/20
Провадження №2/554/1315/2020
02 липня 2020 року м. Полтава
Октябрський районний суд м.Полтави в складі:
головуючого судді - Гольник Л.В.,
секретаря судового засідання - Плаксюк І.Ю.,
за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,
позивача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за борговою розпискою в сумі 140000 грн., в обґрунтування якого посилався на те, що 27.11.2019 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, який оформлений борговою розпискою, яку останній написав власноруч. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався повернути позику у сумі 140000 грн. до 31.12.2019 року. Однак умов договору відповідач не виконав.
На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, умови договору, позивач просив стягнути з відповідача на його користь борг згідно розписки.
Згідно з ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 10.04.2020 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визнано явку позивача у судове засідання обов`язковою та зобов`язано надати суду оригінал боргової розписки.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору.
Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив обставини надання ОСОБА_3 коштів, що той написав власноруч розписку, обіцяючи повернути борг. При цьому, у нього у телефоні залишилося листування з ОСОБА_3 , де той обіцяє повернути борг. Однак борг відповідач так і не повернув, а його номер телефону вніс до чорного списку. Невиконання відповідачем договору про повернення коштів змусило позивача звернутися до суду. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_3 , будучи повідомленим про розгляд справи судом за адресою, яка є зареєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав.
Ураховуючи викладене та те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України.
Суд, заслухавши представника позивача та позивача, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до розписки від 27.11.2019 року, укладеної між позивачем та відповідачем, оригінал якої досліджено в судовому засіданні, а також долучено до матеріалів справи (а.с. 65) відповідач зобов`язався повернути ОСОБА_2 до 31.12.2019 року грошові кошти в сумі 140000 грн.
Наявність боргового зобов`язання між сторонами також підтверджується дослідженим у судовому засіданні листуванням у месенджері Viber з телефону за номером НОМЕР_1 , належним ОСОБА_2 , з відповідачем ОСОБА_3 за номером телефону НОМЕР_2 .
Судом встановлено, що відповідачем не виконано перед позивачем зобов`язання щодо повернення коштів згідно з розписки від 27.11.2019 року, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу 140000 грн.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України).
Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.
Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч. 1ст. 207 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.
Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 18.09.2013 року у справі № 6-63цс13, 11.11.2015 року в справі № 6-1967цс15.
З наявної в матеріалах справи розписки від 27.11.2019 р. вбачається, що строк позики розпочинається з моменту підписання розписки і становить до 31.12.2019.
Отже, вказана розписка містять в собі інформацію щодо отримання позичальником коштів в борг та зобов`язання щодо повернення боргу у визначений строк.
Статтею 545 ЦК України врегульовано питання щодо підтвердження виконання зобов`язання, зокрема передбачено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.
Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.
У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.
З наведеного вбачається, що доказом повернення позики є факт передачі позикодавцем оригіналу боргового документа позичальникові, або зазначення кредитором відомостей у розписці про повернення боргу щодо неможливості повернення боргового документа. Дані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 25.04.2012 року, справа № 6-24ц12.
Ці обставини, з урахуванням вимог ст. 545 ЦК України, свідчать про невиконання відповідачем боргового зобов`язання перед позивачем.
Відповідно до ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.
У частині ч. 1ст.527 ЦК України сформульоване загальне правило, відповідно до якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Із розписки, написаної ОСОБА_3 , вбачається, що він взяв на себе зобов`язання повернути ОСОБА_2 кошти у сумі 140000 грн.
З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.
Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст.141 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору щодо подання позову в сумі 1400,00 грн. та судовий збір, подан ий для забезпечення позовних вимог в сумі 420,40 грн., всього 1820,40 грн, оскільки вказані судові витрати понесені позивачем підтверджені документально.
Керуючись 4,7,10,81,141,263-266,280-282 ЦПК України, ст.ст.16,190,545,1046,1049 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 140 000, 00 гривень.
Стягнути ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1820,40 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд міста Полтави протягом 30 (тридцяти) днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд міста Полтави.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 09.07.2020 року
Відомості про учасників, які брали участь у справі:
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Суддя Л.В.Гольник