УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року

м.Суми

Справа №591/1606/19

Провадження № 22-ц/816/1444/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С.С. (суддя-доповідач),

суддів: Криворотенка В.І., Левченко Т.А.,

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

сторони справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач Сумська міська рада,

третя особа Сумська міська державна нотаріальна контора,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 адвоката Турченка Сергія Петровича на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 16 вересня 2019 року в складі судді Сидоренко А.П., постановлене у м. Суми, повний текст судового рішення виготовлено 24 вересня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду з позовом у березні 2019 року, позивачі просили суд визнати за ними право власності в порядку спадкування, після смерті батька ОСОБА_5 на 7/27 частки кожному земельної ділянки кадастровий номер: :03:010:0010, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель: землі житлової та громадської забудови, площею: 0,1000 га. Вирішити питання розподілу судових витрат.

Свої вимоги мотивували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько (чоловік) ОСОБА_5 , якому належало 7/18 часток житлового будинку з відповідною часткою надвірних, господарчих та побутових будівель, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначають, що вони є єдиними спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5 , інших спадкоємців немає. Вказують, що ними було прийнято спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 , оскільки вони постійно проживали з померлим, в тому числі і на час відкриття спадщини, і були зареєстровані разом із спадкодавцем у спірному домоволодінні. Зазначають, що 28.11.2018 року вони звернулися до державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори Дрюкова О.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку після смерті батька (чоловіка) ОСОБА_5 , однак отримали відмову через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Вказують, що Державний акт про право приватної власності на землю було втрачено і виготовити новий правовстановлюючий документ на землю на ім`я покійного неможливо.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16 вересня 2019 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 7/27 частки кожному земельної ділянки кадастровий номер: :03:010:0010, місце розташування: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорії земель: землі житлової та громадської забудови, площа земельної ділянки: 0,1000 га.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник особи, яка не брала участь у справі ОСОБА_4 адвокат Турченко Сергій Петрович подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне встановлення судом фактичних обставин справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вирішити питання розподілу судових витрат.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що ОСОБА_4 є власником 11/18 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на спірній земельній ділянці та є спадкоємцем за заповітом ОСОБА_6 , яка володіла частиною спірної ділянки. Зазначає, що в матеріалах справи відсутня копія правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Вказує, що ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23.07.2003 року по справі № 2-659/03 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про поділ домоволодіння та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, затверджено мирову угоду від 25.03.2003 року, відповідно до якої, здійснено поділ земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виділення ОСОБА_6 11/18 частин, а ОСОБА_5 7/18 частин відповідно. Однак, позивачі не повідомили суд про наявність даної ухвали, в результаті чого за ними було визнано право власності на частку земельної ділянки, що належить іншій особі. Зазначає, що незалучення її до справи є порушенням норм процесуального права та безумовною підставою для скасування судового рішення.

Від позивачів до апеляційного суду надійшов відзив, в якому останні заперечують проти задоволення апеляційної скарги та зазначають, що апелянт не належить до кола спадкоємців після смерті ОСОБА_5 , а тому визнання за позивачами права власності на 7/9 частин земельної ділянки не порушують права особи, що подала апеляційну скаргу.

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Від третьої особи пояснення з приводу апеляційної скарги не надходили.

Представник ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просив рішення скасувати і відмовити у задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 просили у задоволенні апеляційної скарги відмовити, бо дане рішення не зачіпає прав і обов`язків ОСОБА_4 .

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою підлягає закриттю за таких обставин.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірна земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння, що успадковане позивачами, також входить до складу спадщини, проте на неї відсутні правовстановлюючі документи. В зв`язку з тим, що позивачі є єдиними спадкоємцями померлого ОСОБА_5 , то за ними необхідно визнати право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця.

Як встановлено судом першої інстанції 14.12.2017 помер ОСОБА_5 , після смерті якого, відкрилася спадщина (а.с.10).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2018 року, після смерті ОСОБА_5 його спадкоємцями є дружина ОСОБА_3 та діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які успадкували 7/18 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних, господарчих та побутових будівель, що розташовані на земельній ділянці площею 1,000 га, кадастровий номер :03:010:0010, за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 11)

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що земельна ділянка площею 1,000 га, кадастровий номер :03:010:0010, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Перебуває у спільній частковій власності за ОСОБА_5 (7/9 частин) та ОСОБА_6 (2/9 частини). (а.с. 12-13). Документами, які були підставою для виникнення права або посвідчує право є: цивільно-правовий договір 27.11.1998р. , державний акт на право приватної власності на землю від 29.12.2002р.

З представленої ксерокопії цього державного акту вбачається, що померлому ОСОБА_5 належала частка земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 в розмірі 7/9 від загальної площі.

28 листопада 2018 року позивачі звернулися до державного нотаріусу Сумської міської державної нотаріальної контори Дрюкова О.М. з заявами щодо видачі на їх ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку після смерті батька (чоловіка) ОСОБА_5 ,але цього дня нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з не наданням документу, необхідного для вчинення нотаріальної дії. У постанові зазначає, що оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №684096, виданого 29 грудня 2002 року Сумською міською радою втрачено, а дублікат отримати неможливо, так само як і видати свідоцтво про право на спадщину по ксерокопіях документів, оскільки це не передбачено чинним законодавством (а.с.14).

Заявник є спадкоємцем за заповітом після смерті іншого співвласника земельної ділянки ОСОБА_6 , за якою згідно даних Державного земельного кадастру про земельну ділянку зареєстровано право власності на 2/9 частки цієї земельної ділянки. Постановою нотаріуса від 19.06.2018р. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку через не надання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. ЇЇ посилення щодо існування ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 25.07.2003р., яким була затверджена мирова угода між померлими спадкодавцями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо визнання за кожним права на частки домоволодіння і земельної ділянки, не спростовує розмір їх часток земельної ділянки зазначених у Державному земельного кадастру про земельну ділянку.

За змістом частини 1 ст. 352 ЦПК України особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч.2 ст. 381ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Отже, оскільки оскарженим судовим рішенням вирішено питання права власності позивачів, як спадкоємців на частку земельної ділянки в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , спадкоємцем якого не є заявник, колегія суддів визнає, що оскарженим рішенням не вирішувалися питання права чи обов`язків заявника, як спадкоємця померлого іншого співвласника ОСОБА_6 , яка заявила свої право на успадкування іншої частки земельної ділянки, що була зареєстрована за померлою. За таких обставин апеляційне провадження слід закрити.

Керуючись ст.ст. 352, 381, 389 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника особи, яка не брала участь у справі, - ОСОБА_4 адвоката Турченка Сергія Петровича на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 16 вересня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 липня 2020 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: В.І. Криворотенко

Т.А. Левченко