Справа № 462/360/18
УХВАЛА

14 липня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

при секретарі: Каралюс Т.Р.,

учасників справи:

представника боржника: адвоката Лисовича І.І.,

представника стягувача: адвоката Асташкіна А.В.,

державного виконавця: Пазиняк Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові скаргу адвоката Лисовича Івана Ігоровича в інтересах боржника ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо складання розрахунку заборгованості по аліментах, скасування розрахунку та зобов`язання державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по аліментах, суд

в с т а н о в и в:

адвокат Лисович І.І. звернувся до суду в інтересах боржника ОСОБА_1 зі скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця Залізничного ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пазиняк Г.Я. щодо складання розрахунку заборгованості по аліментах без номеру та дати у виконавчому провадженні № 55886909; скасувати розрахунок заборгованості по аліментах без номеру та дати у виконавчому провадженні № 55886909 в частині заборгованості ОСОБА_1 станом на 15.04.2020 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 в розмірі 166 666,66 грн.; зобов`язати головного державного виконавця Залізничного ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пазиняк Г.Я. зробити перерахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні №55886909. Скаргу обґрунтував тим, що державним виконавцем Залізничного ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пазиняк Г.Я. складено розрахунок заборгованості по аліментах, куди включено отримані ОСОБА_1 кошти від продажу автомобіля, однак не враховано, що такі кошти не є доходом боржника, оскільки вказаний автомобіль був придбаний у кредит, який сплачений ОСОБА_1 попередньо. Просить скаргу задовольнити.

У судовому засіданні представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Лисович І.І. підтримав викладене у скарзі, додатково вказав, що грошові кошти, які державний виконавець врахувала як дохід, ОСОБА_1 отримав від продажу автомобіля, за який було сплачено кредит, а тому такі кошти не є доходом у розумінні заробітку, який враховується під час розрахунку аліментів, що узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 07.05.2018 р. у справі № 640/537/14-ц.

Представник стягувача ОСОБА_2 - адвокат Асташкін А.В. у судовому засіданні заперечив у задоволенні скарги, покликаючись на письмові заперечення та вказав, що державним виконавцем правомірно враховано отримані ОСОБА_1 кошти від продажу автомобіля, оскільки на час продажу такий не був предметом застави по кредитному договору. Відтак, просить відмовити у задоволенні скарги.

Державний виконавець Пазиняк Г.Я. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги, покликаючись на письмовий відзив, долучений до матеріалів скарги, додатково вказала, що при включенні отриманого ОСОБА_1 доходу від продажу автомобіля керувалася виключно вимогами закону, а тому її дії є правомірними, а скарга необґрунтованою.

Заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали скарги, оглянувши матеріали виконавчого провадження № 55886909, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і за її межами.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що 15.02.2018 року суддею Залізничного районного суду м. Львова видано судовий наказ про стягнення із боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 25.01.2018 року.

На виконання даного судового наказу Залізничним відділом державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області 27.02.2018 року відкрито виконавче провадження АСВП № 55886909 відповідно до заяви ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження від 23 лютого 2018 року.

27.02.2018 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та скеровано запити в спеціалізовані установи, що проводять реєстрацію права власності на майно та наявність рахунків.

27. 12.2019 р. державним виконавцем на підставі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» скеровано вимогу у РСЦ МВСУ у Львівській області та у Головне управління ДФС у Львівській області про надання інформації про доходи боржника ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 р. по 31.12 2019 р.

12.03.2020 р. державним виконавцем скеровано вимогу державного виконавця в РСЦ МВС для надання інформації про перереєстрацію транспортного засобу РЕUGЕОТ 3008, 2017 року випуску VIN-код НОМЕР_3 , ДНЗ: НОМЕР_4 та надання копії договору купівлі-продажу для відрахування розміру доходу від продажу вищевказаного транспортного засобу.

15.04.2020 р. у відділ надійшла відповідь Регіонального Сервісного Центру в м. Києві про те, що 13.04.2019 р. транспортний засіб марки РЕUGЕОТ 3008, 2017 року випуску НОМЕР_5 -код НОМЕР_3 , ДНЗ: НОМЕР_4 , що належав ОСОБА_1 був перереєстрований на підставі договору купівлі-продажу № 8046/2019/1412475, у якому була зазначена вартість 500 000,00 грн.

На підставі ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та п.4 р. XV1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, 28.04.2020 р. державним виконавцем Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) складено розрахунок заборгованості по аліментах, де станом на 15.04.2020 року заборгованість по аліментах згідно виконавчого провадження ВП №55886909 становить 166 666 грн. 66 коп. ( Сто шістдесят шість тисяч шістсот шістдесят гривень шістдесят шість копійок), яку скеровано для виконання боржнику ОСОБА_1 , а стягувачу ОСОБА_2 для відома.

Відповідно до статті 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб.

Пунктом 19 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб визначено, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, у тому числі з інших видів заробітку.

Згідно постанови Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі №760/4569/18, Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду відступила від висновку, викладеного у постанові від 07 травня 2018 року у справі № 640/537/14-ц (провадження № 61-15685св18), ухваленої Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, згідно з яким Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, є вичерпним.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі №760/4569/18 положення статті 81 СК України та частини третьої статті 181 СК України вказують на необхідність визначення розміру аліментів від частки доходу платника, а не його заробітку. Звуження ж змісту норм закону за допомогою положень підзаконних нормативно-правових актів є неприпустимим.

При цьому зміст положень Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб включає до поняття «заробітку» також і виплати, які заробітною платою не є, зокрема доходи від підприємницької діяльності, кооперативів, тощо, що свідчить про більш широке тлумачення змісту поняття «заробіток», ніж виплати, які виплачуються в межах трудових правовідносин.

Крім цього, у пункті 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб вказується, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Вживання терміну «дохід» у дужках після поняття «заробіток» може розумітися як визнання цих понять синонімами в контексті приписів цього Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Отже, Перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів, не є вичерпним.

Із урахуванням системного способу тлумачення вищевказаний Перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, є підзаконним нормативно-правовим актом, а тому тлумачення його положень має здійснюватися з урахуванням дійсного змісту норм закону, на розвиток та виконання якого він прийнятий.

Відтак, отримані ОСОБА_1 грошові кошти від продажу автомобіля марки РЕUGЕОТ 3008, 2017 року випуску НОМЕР_5 -код НОМЕР_3 , ДНЗ: НОМЕР_4 є доходом, на який державним виконавцем правомірно здійснено нарахування щодо сплати аліментів.

Крім цього, суд не приймає до уваги покликання представника боржника - адвоката Лисовича І.І. на те, що вказаний автомобіль був придбаний ОСОБА_1 у кредит, який був ним погашений, а тому отримані кошти від продажу не є заробітком (доходом), оскільки така сума коштів ОСОБА_1 була повернута банку, виходячи з такого.

Як вбачається із матеріалів скарги, останній платіж на повне погашення кредиту за кредитним договором №1/3154255 від 30.08.2017 року, відповідно до якого автомобіль марки РЕUGЕОТ 3008, 2017 року випуску НОМЕР_5 -код НОМЕР_3 , ДНЗ: НОМЕР_4 був предметом застави, проведений ОСОБА_1 24.09.2018 року, про що свідчить виписка з рахунку.

Відтак, станом на час укладення договору купівлі-продажу автомобіля марки РЕUGЕОТ 3008, 2017 року випуску НОМЕР_5 -код НОМЕР_3 , ДНЗ: НОМЕР_4 13.04.2019 року, такий не був предметом застави банку, в силу дострокового повернення кредитних грошових коштів задовго до реалізації транспортного засобу, внаслідок чого припинились кредитні правовідносини, а тому отримані грошові кошти від продажу транспортного засобу є доходом ОСОБА_1 , а не грошовим зобов`язанням по кредитному договору.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що підстави для задоволення скарги відсутні, оскільки державний виконавець при нарахуванні аліментів з отриманих доходів, у тому числі з коштів отриманих від продажу автомобіля боржника, діяв відповідно до вимог СК України та Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст. 258-260, 451 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги адвоката Лисовича Івана Ігоровича в інтересах боржника ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо складання розрахунку заборгованості по аліментах, скасування розрахунку та зобов`язання державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по аліментах відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, або в порядку та строки, визначені ст. 354, 355 ЦПК України.

Текст судового рішення складений 16 липня 2020 року.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.