КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №753/4833/2020 Головуючий у І інстанції - Сирбул О.Ф.
апеляційне провадження №22-ц/824/8996/2020 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» - адвоката Каплі Аліни Степанівни на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 08 квітня 2020 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,

встановив:

В березні 2020 року ТОВ «Маркс.Капітал» через адвоката звернулася до Дарницького районного суду м. Києва із позовом ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08 квітня 2020 року позовну заяву повернуто особі, яка її подала.

Суд першої інстанції виходив з того, що позовну заяву від імені ТОВ «Маркс.Капітал» подано адвокатом Капля А.С. та за її підписом, яка не надала документів про свої повноваження.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «Маркс.Капітал» через представника подало апеляційну скаргу, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що позов від імені ТОВ «Маркс.Капітал» подано адвокатом Капля А.С. та за її підписом, на підтвердження повноважень якої додано Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №6115/10 від 07 липня 2017 року та оригінал Ордеру, на якому зазначено про те, що обмеження щодо вчинення окремих процесуальних дій не встановлені й він має право від імені клієнта подавати та підписувати всі документи.

Просило, скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 08 квітня 2020 року, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовну заяву від імені ТОВ «Маркс.Капітал» подано адвокатом Капля А.С. та за її підписом, яка не надала документів про свої повноваження, тоді як позовна заява відповідно до п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності або підписано особою, яка не має право її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року, яким Конституцію України доповнено статтею 131-2, в силу положень якої представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення здійснюється виключно адвокатами.

Наведене кореспондується з положеннями ч.1 ст.60 ЦПК України, відповідно до якої представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За змістом підпункту 11 п.16-1 перехідних положень Конституції України, з дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», представництво відповідно до ст. 131-2 цієї Конституції виключно адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року ; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.

Частиною 4 ст.62 передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Статтею 26 вищезазначеного Закону визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Згідно з п.14 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів затверджений рішенням Ради адвокатів України №36 від 17 грудня 2012 року, ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання зобов`язані вказати на звороті ордера.

Реквізити ордеру встановлені п.15 Положення й в переліку останніх відсутні вказівки на необхідність вчинення безпосередньо особою, які надається правова допомога, будь-яких застережень й відміток про обмеження правомочності адвоката та їх скріплення особистим підписом.

Отже, ордер, який видано відповідну до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката й надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером чинний ЦПК України не вимагає.

Такий ордер може бути оформлений адвокатом лише на підставі вже укладеного договору й адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги.

Аналогічна позиція викладена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року (справа №П/9901/736/18).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З матеріалів справи вбачається, що позов від імені ТОВ «Маркс.Капітал» подано адвокатом Капля А.С. та за її підписом, на підтвердження повноважень якої додано Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №6115/10 від 07 липня 2017 року та оригінал Ордеру, на якому зазначено про те, що обмеження щодо вчинення окремих процесуальних дій не встановлені й він має право від імені клієнта подавати та підписувати всі документи.

На вищезазначене суд першої інстанції уваги не звернув та прийшов до передчасного висновку про повернення позовної заяви.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст.7,30,367,369,374,379,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» - адвоката Каплі Аліни Степанівни задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 08 квітня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба