Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/259/20
Номер провадження: 2/511/200/20
14 липня 2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Панчук А. І.,
при секретарі - Томчук Є.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , до Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом
17.02.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області відповідно до якого просила внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо цільового призначення об`єктів нерухомого майна. В подальшому ОСОБА_1 змінила свої позовні вимоги та просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки . В огрунтування своїх вимог посилається та те, що її чоловік ОСОБА_2 був членом СТ «Супутник» , розташованого на території Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, в зв`язку з чим йому були виділені в користування дві земельні ділянки загальною площею 0,080 га, розташовані на території Єгорівської сільської ради, масив «Отрадово-3». 02.02.2001 року ОСОБА_2 був виданий державний акт на право приватної власності на землю, згідно з яким йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,080 га, розташована на території Єгорівської сільської ради, АДРЕСА_1 для ведення садівництва. Оскільки вказана земельна ділянка, фактично складається з двох окремих земельних ділянок, в подальшому кожній земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер та 21.04.2013 року право власності на земельні ділянки площею 0,0594 га і площею 0,0207 га було зареєстровано за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер та після його смерті відкрилася спадщина на вище зазначені земельні ділянки та на садовий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 . У встановлений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, постановою державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі від 17 січня 2020 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0207 га та земельну ділянку площею 0,0594 га, в зв`язку з тим, що в Витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було не вірно зазначено цільове призначення земельних ділянок. На підставі викладеного просить позовні вимоги задовольнити та визнати за нею право власності на вище зазначені земельні ділянки .
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги та наведені в позові доводи. Просила позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача Роздільнянської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив , про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позону заяву не надав .
За таких підстав суд проводить в даному провадженні заочний судовий розгляд, що передбачено ст.280 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, давши оцінку обґрунтованості заявлених вимог, дослідивши надані по справі докази, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини, а також прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 з 28.08.1962 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 28.08.1962 року Кізнерським с/с Кізнерського района, УАССР, копія котрого наявна в матералах справи (а.с.3).
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданого 18.05.2019року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено відповідний актовий запис за № 5473 (а.с.12).
Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить:
- садовий будинок з надвірними спорудами під АДРЕСА_1, який належав померлому на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Єгорівської сільської ради від 01 жовтня 2008 року, серія /САС № 013357/;
Заповіту за життя ОСОБА_2 не склав, тому має місце спадкування за законом.
Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 є його син ОСОБА_3 , та дружина - ОСОБА_1
Синспадкодавця - ОСОБА_3 відмовився від спадщини на користь дружини спадкодавця - ОСОБА_1
ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та 09.12.2019 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на садовий будинок з надвірними спорудами під АДРЕСА_1 , (а.с.21);
Стосовно видачі права власності на спадщину за законом на земельні ділянки, котрі за життя належали ОСОБА_2 , державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори 17.01.2020 року було винесена постанова про ввдмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з невідповідністю цільового призначення земельних ділянок у правовстановлюючих документів. (а.с.11-12)
28.12.2019 року рішенням державного реєстратора Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області № 50531654 савіній З.Ф. було про відмовлено в задоволені вище зазначеної заяви у зв`язку з тим, що внесення змін до набутого права власності на нерухоме майно за заявою спадкоємця не передбачено законом
Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.
За ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Так відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.
Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати за нею право власності на зазначені земельні ділянки у судовому порядку, так як нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Згідно вимог ч. 1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
У своєму інформаційному листі №10-1387 від 27.09.2012 р. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що відповідно до ст. 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст.3 зазначеного закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набирання чинності цим Законом, визнаються державою.
Так відповідно ч.1 ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Судом встановлено , що відсутній правоустановчий документ ( не існує в природі ) , як підстава для зміни цільового призначення використання земельних ділянок ( при первинному внесенні в реєстр речових прав ) , дає право суду на ухвалення справедливого рішення . Суд не змінючи суті , вважає за необхідне визнати право власності на земельні ділянки відповідно до державного акту на право власності на земельні ділянки, серія та номер ОД20-2947, виданого 02.02.2001 року Єгорівською сільською радою, на підставі якого реєструвалось майно ( земельні ділянки ) .
Судовий збір по справі повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.
На підставі ст. 1216, 1217, 1223, 1261, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.3,4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", керуючись ст. 4,76- 81, 95, 223, 258-259, 263, 265 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу на протязі 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частки на протязі 30 днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. І. Панчук