ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 602/779/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Костів Л.І.
Провадження № 22-ц/817/388/20 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 304090000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Кантицька О.І.

та сторін: позивача представника ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії ТОУ АТ Ощадбанк - адвоката Маракіної О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №602/779/16-ц за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Тернопільське обласне управління Акціонерного товариства Ощадбанк на рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2017 року, ухваленого суддею Костів Л.І., у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Приватне підприємство Ролікс-Транс про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

у вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії Тернопільське обласне управління Акціонерного товариства Ощадбанк звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Приватне підприємство Ролікс-Транс про стягнення з відповідача ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іден. номер НОМЕР_1 ) на користь позивача (МФО 338545, п/р 373929005, ) заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії №8 від 14 травня 2007 року в сумі 38 366,55 доларів США, в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом 29 500 доларів США, прострочена заборгованість за відсотками 8 866,55 доларів США, а також пеня за несвоєчасне погашення заборгованості та відсотків в сумі 146 415 гривень 70 копійок, а також судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії ТОУ АТ Ощадбанк зазначило, що 14 травня 2007 року між ВАТ Державний ощадний банк України, яке в подальшому було перейменовано на ПАТ Державний ощадний банк України, та ОСОБА_1 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №8, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби у сумі 29 500 доларів США зі сплатою 13% річних та з кінцевим терміном повернення до 14 травня 2012 року. Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 22 вересня 2016 року утворилась вищевказана заборгованість, яку позивач просив стягнути.

Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2017 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Тернопільське обласне управління Акціонерного товариства Ощадбанк (Україна, 46001, м. Тернопіль, вул. Майдан Волі, 2, ) до ОСОБА_1 (Тернопільська область, Лановецький район, с. Якимівці, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Приватне підприємство Ролікс-Транс (м. Тернопіль, вул. Гоголя, 5, ) про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії Тернопільське обласне управління Акціонерного товариства Ощадбанк просить скасувати рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2017 року у справі №602/779/16-ц та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ Ощадбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 8 від 14 травня 2007 року в повному обсязі, а також судові витрати, посилаючись на те, що воно є незаконним та необґрунтованим, вважають, що судом неповно з`ясовано обставини справи, у зв`язку з чим надано недостатню правову оцінку доказам, на які посилалася сторона позивача у судовому засіданні. Зокрема, суд безпідставно не прийняв до уваги надані позивачем докази щодо переривання строку давності, не звіривши підписи на платіжних документах, не з`ясувавши їх належність боржнику, не призначивши почеркознавчу експертизу, а керувався лише поясненнями свідка ОСОБА_2 та листуванням між банком та ПП Ролікс-Транс, однак, ці докази не спростовують зазначених у банківських документах відомостей про сплату боргу саме ОСОБА_1 , а не іншими особами. Крім цього, невірним є висновок суду про відсутність доказів існування заборгованості, розрахунок заборгованості наявний у матеріалах справи.

Постановою Апеляційного суду Тернопільської області від 23 квітня 2018 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Тернопільське обласне управління Акціонерного товариства Ощадбанк - задоволено частково.

Рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2017 року скасовано.

Ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживає у с. Якимівці, Лановецького району, Тернопільської області) на користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Тернопільське обласне управління Акціонерного товариства Ощадбанк (м. Тернопіль, вул. Майдан Волі, 2, МФО 338545, п/р НОМЕР_2 , ):

заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії №8 від 14 травня 2007 року в сумі 38 366, 55 доларів США (що еквівалентно 996 532 гривні 77 копійок), з яких: 29 500 доларів США прострочена заборгованість за кредитом, 8 866, 55 доларів США прострочена заборгованість за відсотками; 136 671 гривня 26 копійок пені за несвоєчасне погашення заборгованості та відсотків,

а також 8 810 гривень судових витрат за розгляд справи у суді першої інстанції та 8 810 гривень за розгляд апеляційної скарги (том 1, а.с. 336-340).

Постановою Верховного Суду від 12 лютого 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову апеляційного суду Тернопільської області від 23 квітня 2018 року в частині позову акціонерного товариства Державний ощадний банк України до ОСОБА_1 , третя особа: приватне підприємство Ролікс-Транс, про стягнення 29 500 доларів США заборгованості за кредитом залишено без змін.

Постанову апеляційного суду Тернопільської області від 23 квітня 2018 року в частині позову акціонерного товариства Державний ощадний банк України до ОСОБА_1 , третя особа: приватне підприємство Ролікс-Транс, про стягнення пені за несвоєчасне погашення заборгованості та процентів скасовано, а рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2017 року в цій частині змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанову апеляційного суду Тернопільської області від 23 квітня 2018 року в частині позову акціонерного товариства Державний ощадний банк України до ОСОБА_1 , третя особа: приватне підприємство Ролікс-Транс, про стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом скасовано, направлено справу у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Поновлено виконання постанови апеляційного суду Тернопільської області від 23 квітня 2018 року у не скасованій частині (том 2, а.с. 60-65).

Згідно з ч. 1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Тому, апеляційний суд, переглядатиме справу лише в частині стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом, оскільки лише в цій частині рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2017 року Верховним Судом скасовано і направлено справу у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи в цій частині, Верховний Суд вказав, що установленню підлягають обставини щодо настання строку виконання основного зобов`язання за кредитним договором та у зв`язку з цим правомірність вимог банку про стягнення з відповідача заборгованості по процентах за кредитним договором у тому розмірі та за той період, який заявлений банком, з урахуванням внесених на погашення цієї заборгованості платежів.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судом встановлено, що 14 травня 2007 року ВАТ Державний ощадний банк України та ОСОБА_1 уклали договір відновлюваної кредитної лінії №8, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 29 500 доларів США зі сплатою 13% річних на споживчі потреби з кінцевим терміном повернення до 14 травня 2012 року (том 1, а.с. 18-23).

16 травня 2007 року ВАТ Державний ощадний банк України та ПП Ролікс уклали договір застави транспортних засобів у забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за договором відновлювальної кредитної лінії від 14 травня 2007 року №8 (том 1, а.с. 85-86).

Предметом застави за цим договором є рухоме майно транспортні засоби:

- напівпричіп бортовий Е марки SCHMITZ SPR 24L, 1998 року випуску, колір червоний, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

- напівпричіп бортовий Е марки SСHМІТZ SPR 24 НОМЕР_5 , 1998 року випуску, колір червоний, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_7 .

ВАТ Державний ощадний банк України після внесених 07 червня 2011 року змін до статуту банку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2011 року №502, перейменовано на Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України (том 1, а.с. 8-9).

Зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 не виконував належним чином, у зв`язку з чим у 2011 році банк звернувся з позовом до господарського суду про звернення стягнення на предмет застави.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 12 травня 2011 року (том 1, а.с. 122-125) та додатковим рішенням цього ж суду від 24 червня 2011 року (том 1, а.с. 126-127) в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за договором відновлюваної кредитної лінії від 14 травня 2007 року №8 в розмірі 37 072,61 доларів США, що еквівалентно 295 012,71 грн, звернуто стягнення на заставлене згідно договору застави транспортних засобів від 16 травня 2007 року рухоме майно, належне на праві власності ПП Ролікс-Транс, на користь банку.

Виконання вказаного рішення кілька разів відстрочувалося: ухвалою господарського суду Тернопільської області від 22 листопада 2013 року - до 25 травня 2014 року (том 1, а.с. 129-132), ухвалою цього ж суду від 26 листопада 2014 року - до 26 травня 2015 року (том 1, а.с. 134-136).

Протягом 2012-2013 років ПП Ролікс-Транс надсилало банку листи з проханням не розпочинати вилучення заставлених транспортних засобів, оскільки підприємство зобов`язується платити по кредитах позичальників, в тому числі ОСОБА_1 Банк, у свою чергу, повідомив ПП Ролікс-Транс про погодження добровільного погашення заборгованості за кредитними договорами, де заставодавцем виступає ПП Ролікс-Транс, зокрема, по кредитному договору ОСОБА_1 згідно запропонованого графіку.

З 12 травня 2011 року по 11 травня 2014 року було внесено 19 платежів на погашення заборгованості за кредитним договором від 14 травня 2007 року №8. Платником у всіх заявах вказаний ОСОБА_1 .

Рішення господарського суду про звернення стягнення на предмет застави не виконане, оскільки ПП Ролікс-Транс відчужило заставне майно, ці дії є предметом кримінального провадження.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Звернення банку з позовом, вимогою про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом (заявою) вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.

Право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором платежі припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Такі правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12 від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/132-ц та від 31 жовтня 2018 року в справі №202/4494/16-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, що 26 липня 2010 року банк надіслав письмову вимогу-повідомлення відповідачу про погашення заборгованості у повному обсязі у розмірі 33284,51 доларів США станом на 23 липня 2010 року, з яких 29500 доларів США заборгованості по тілу кредиту та 3784,51 доларів США заборгованості по процентах, яку банк просив повернути у строк до 15 серпня 2010 року (а.с.218).

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, неустойки та інших платежів за договором.

Не заслуговують на увагу доводи представника позивача, що вимога банком ставилася не про дострокове стягнення всієї заборгованості, в тому числі і тіла кредиту, а тільки нарахованих прострочених процентів у розмірі 3784,51 доларів США, оскільки як видно з письмової вимоги-повідомлення від 26.07.2010 року, що станом на 23 липня 2010 року заборгованість перед банком становить 33284,51 долари США, з них: прострочена сума відсотків 3784,51 дол. США та поточна заборгованість по кредиту 29 500 дол. США.

Отже, прострочена сума відсотків станом на 23 липня 2010 року становить 3784 долара США 51 цент.

Розрахунок по процентах за період з 23 липня 2010 року по 15 серпня 2010 року становить 236 доларів США 90 центів (29 500 доларів США * 13% = 3 835 доларів США в рік : 12 = 319 доларів США 58 центів в місяць : 31 = 10 доларів США 30 центів в день * 23 прострочених дні = 236 доларів США 90 центів).

Таким чином, сума прострочених процентів становить станом на 15 серпня 2010 року становить 4021 долар США 41 цент, виходячи з розрахунку 3784 долара США 51 цент + 236 доларів США 90 центів = 4 021 (чотири тисячі двадцять один) долар США 41 цент.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за відсотками за кредитним договором №8 від 14.05.2007р., що ОСОБА_1 за період з 01 травня 2011 року по 13 листопада 2015 року фактично сплатив відсотки на суму 2415,98 доларів США.

Тому, колегія суддів вважає, що слід з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Тернопільське обласне управління Акціонерного товариства Ощадбанк стягнути 1 605,43 доларів США (4021,41-2415,98=1605,43).

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Тернопільське обласне управління Акціонерного товариства Ощадбанк слід задовольнити частково, а рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2017 року в частині відмови в стягненні заборгованості по процентах за користування кредитом скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Приватне підприємство Ролікс-Транс про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: с. Якимівці, Лановецького району, Тернопільської області, паспорт Серія НОМЕР_8 , виданий Лановецьким РВ УМВС України в Тернопільській області від 16 лютого 2006 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) в користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Тернопільське обласне управління Акціонерного товариства Ощадбанк (місцезнаходження: Майдан Волі, 2, м. Тернопіль, Тернопільської області, поштовий індекс 46001, , МФО: 338545, р/р НОМЕР_9 ) заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 1605,43 долар США.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Тернопільське обласне управління Акціонерного товариства Ощадбанк задовольнити частково.

Рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2017 року в частині відмови в стягненні заборгованості по процентах за користування кредитом скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Приватне підприємство Ролікс-Транс про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: с. Якимівці, Лановецького району, Тернопільської області, паспорт Серія НОМЕР_8 , виданий Лановецьким РВ УМВС України в Тернопільській області від 16 лютого 2006 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) в користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Тернопільське обласне управління Акціонерного товариства Ощадбанк (місцезнаходження: Майдан Волі, 2, м. Тернопіль, Тернопільської області, поштовий індекс 46001, , МФО: 338545, р/р НОМЕР_9 ) заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 4 021,41 долар США.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 13 липня 2020 року.

Головуючий

Судді