Ухвала

15 липня 2020 року

м. Київ

справа № 644/3372/18

провадження № 61-9951ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Грушицького А. І.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Максимов Микола Ігорович, на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 20 листопада

2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 10 червня

2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Харківська міська рада, Комунальне підприємство «Харківводоканал», Публічне акціонерне товариство «Харківміськгаз», про поновлення порушеного права,,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Харківська міська рада, Комунальне підприємство «Харківводоканал» (далі - КП «Харківводоканал»), Публічне акціонерне товариство «Харківміськгаз» (далі - ПАТ «Харківмісьгаз»),

у якому просив встановити постійний безоплатний земельний сервітут на земельну ділянку, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_1 та розташована на АДРЕСА_1 , у вигляді дозволу на постійне обслуговування та ремонт водопровідного та каналізаційного обладнання, яке знаходиться на вводі у домоволодінні на АДРЕСА_1 , а також для постійного обслуговування, ремонту, виконання одноразових робіт з проведення газопроводу на сумісній території співвласників домоволодіння за вказаною адресою з метою виконання реконструкції системи газопостачання, демонтажу існуючого ввідного газопроводу до вказаного домоволодіння.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_2 просив суд поновити його порушене право на користування, обслуговування та ремонт водопровідного та каналізаційного обладнання, яке знаходиться на вводі у домоволодінні на АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_1 не чинити йому перешкоди для постійного обслуговування, ремонту, виконання одноразових робіт з проведення газопроводу на сумісній території співвласників домоволодіння на АДРЕСА_1 з метою виконання реконструкції системи газопостачання, демонтажу існуючого ввідного газопроводу до вказаного домоволодіння.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова

від 20 листопада 2019 року (у складі судді Глібко О. В.) позов

ОСОБА_2 задоволено.

Поновлено ОСОБА_2 порушене право на користування, обслуговування та ремонт водопровідного та каналізаційного обладнання, яке знаходиться на вводі у домоволодінні на АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкоди для постійного обслуговування, ремонту, виконання одноразових робіт щодо проведення газопроводу на сумісній території співвласників домоволодіння на АДРЕСА_1 з метою виконання реконструкції системи газопостачання, демонтажу існуючого ввідного газопроводу до вказаного домоволодіння.

Постановою Харківського апеляційного суду від 10 червня 2020 року

(у складі колегії суддів: Яцини В. Б., Бурлаки І. В., Котелевець А. В.) рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 20 листопада

2019 року залишено без змін.

03 липня 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Максимов М. І., звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою

на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова

від 20 листопада 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 10 червня 2020 року, в якій заявник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 8 частини статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та

у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій даній справі є вимоги про поновлення порушеного права на користування, обслуговування та ремонт водопровідного та каналізаційного обладнання.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином

(рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).

Отже, справа є незначної складності, тому є малозначною відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

При цьому, Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Максимов Микола Ігорович, на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 20 листопада 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 10 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Харківська міська рада, Комунальне підприємство «Харківводоканал», Публічне акціонерне товариство «Харківміськгаз», про поновлення порушеного права, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

А. І. Грушицький