Справа № 209/2093/20
Провадження № 2-з/209/33/20
У Х В А Л А

Іменем України

13 липня 2020 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області Шендрик К.Л., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 209/2093/20,

в с т а н о в и в :

13 липня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , у якій він просить суд: вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частку квартири, що належить відповідачці ОСОБА_2 , та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог заяви про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 посилався на те, що в провадженні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинську знаходиться справа № 209/2093/20 за його позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном квартирою АДРЕСА_2 . Зазначена квартира придбана ним та ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу нерухомого майна № 536, зареєстрованим приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Моісєєнко Д.О. 18.06.2016 року. З грудня 2019 року не може потрапити до спірної квартири, якої є співвласником, оскільки відповідачка проживає в цій квартири з іншим чоловіком та їхньою дитиною, змінено замки на вхідних дверях, відмовлено в наданні дублікату ключів для вільного доступу до свого нерухомого майна, у зв`язку з чим позбавлений вільно користуватись та розпоряджатись нерухомим майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності, зареєстрованого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Моісєєнко Д.О. в реєстрі за № 536, від 18.06.2016 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належитьсторонам по 1/2 частці кожному. Право власності відповідачки позивач не оспорює.

Виходячи з вище викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, оскільки позивачем не доведено, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149, 150-151, 153, 260, 353 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 209/2093/20 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її підписання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя К.Л.Шендрик