Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/1319/20

2-о/330/27/2020

"07" липня 2020 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нестеренко Т.В.

при секретарі Корнієнко М.М.,

розглянувши матеріали цивільної справи № 330/1319/20, провадження 2-о/330/27/2020 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Якимівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ :

Заявник, звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження дитини ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Сімферополь Автономної Республіки Крим,Україна, за рахунком дитина перша, живонароджена, батьки дитини: мати дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження с.Шелюги Якимівського району Запорізької області, Україна, громадянка України, зареєстрована по АДРЕСА_1 ; відомості про батька внести згідно вимог ст.135 ч.1 Сімейного Кодексу України, зазначивши прізвище батька за прізвищем матері як ОСОБА_4 , ім`я та по-батькові як ОСОБА_5 , громадянство батька зазначити за громадянством матері, а саме як громадянин України.

Свою заяву мотивує тим, що заявник ОСОБА_1 доводиться матір`ю громадянці ОСОБА_3 , зазначені особи є громадянами України. Вказані обставини підтверджуються копіями сторінок паспортів заявника та ОСОБА_3 , свідоцтвом про народження останньої, з якого вбачається кровна спорідненість цих осіб. Громадянка ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Шелюги Якимівського району Запорізької області, у шлюбі станом на теперішній час не перебуває, зареєстрована по АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями із сторінок паспорта ( до заяви додаються копії сторінок паспорта). У 2010 році у зв`язку з неможливістю працевлаштуватися за місцем свого проживання гр. ОСОБА_3 виїхала до Автономної Республіки Крим до своїх родичів,деякий час була зареєстрована м.Сімферополь АРК, але з червня 2019 року ОСОБА_3 зареєстрована за місцем проживання своєї матері , тобто по АДРЕСА_1 . Із 2017 року у неї склалися певні стосунки із молодим чоловіком, з яким вона почала проживати однією сім`єю, внаслідок таких стосунків гр. ОСОБА_6 у 2019 році завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_1 в пологовому будинку "Сімферопольській клінічний пологовий будинок № 1" народила дівчинку, якій надала ім`я ОСОБА_7 . Факт народження ОСОБА_3 зазначеної дитини підтверджується медичним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 08 травня 2020 року ( до заяви додається копія). На підставі зазначеного лікарського свідоцтва про народження ОСОБА_3 може отримати від влади тимчасово окупованої території АРК свідоцтво про народження дитини, але із таким свідоцтвом про народження дитини ОСОБА_3 не може в`їхати з дитиною до інших країн, зокрема на територію України, відвідати своїх родичів тощо оскільки у відповідності до вимог ст.9 ЗУ " Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України " будь-які органи, посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи та особи створені, призначені чи обрані у порядку, не передбаченому законом. Таким чином в контексті оцінки документів про народження ОСОБА_2 , виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, на думку заявника доводить щодо обмеженості на окупованій території можливості збору доказів народження і в той же час встановлення такого факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право перебування громадянина України на території своєї держави , право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Заявник зазначає, що у відповідності до вимог ст.317 ЦПК України із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України може звернутися зокрема родичі такої народженої дитини . З представлених документів вбачається, що заявник ОСОБА_1 є бабусею народженої дитини і відповідно має право звернення до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим. Оскільки дитина ОСОБА_7 була народжена ОСОБА_3 , яка на той час не перебувала та не перебуває у шлюбі і на теперішній час, заявник і сама ОСОБА_3 вважають, що реєстрація народження дитини ОСОБА_7 повинна бути проведена у відповідності до вимог ст.135 СК України.

Від заявника надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, просила заяву задовольнити.

Заінтересована особа Якимівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 виданого виконавчим комітетом Шелюгівської сільської ради Якиміського району Запорізької області від 20.08.1991 року є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до медичного свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 08.05.2020 року Сімферопольським клінічним пологовим будинком №1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 дівчинку ІНФОРМАЦІЯ_6 о 15 годині 40 хвилин у м. Сімферополь.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Згідно до п. 4ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

Пунктом 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Статтею 9 ч. 2,3,4Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до ст.17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що наданий на підтвердження народження дитини документ, виданий органом, який створений та діє у порядку, не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з цим, відповідно до висновків ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), які ґрунтуються на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Згідно зіст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Пунктом 7 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно доч.3 ст.317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Отже, оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації народження дитини документи, передбачені законодавством України, з метою захисту її законних прав та інтересів, її дитини, суд вважає, що вимоги заявника встановлення факту народження дитини ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Сімферополь Автономної Республіки Крим,Україна, за рахунком дитина перша, живонароджена, батьки дитини: мати дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження с.Шелюги Якимівського району Запорізької області, Україна, громадянка України, зареєстрована по АДРЕСА_1 ; відомості про батька внести згідно вимог ст.135 ч.1 Сімейного Кодексу України, зазначивши прізвище батька за прізвищем матері як ОСОБА_4 , ім`я та по-батькові як ОСОБА_5 , громадянство батька зазначити за громадянством матері, а саме як громадянин України є законними та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 247, 258, 263- 265, 273, 294, 315, 317 ЦПК України, ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст.ст.1,3,4,9,17,18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Якимівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт народження дитини ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Сімферополь Автономної Республіки Крим,Україна, за рахунком дитина перша, живонароджена, батьки дитини: мати дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження с.Шелюги Якимівського району Запорізької області, Україна, громадянка України, зареєстрована по АДРЕСА_1 ; відомості про батька внести згідно вимог ст.135 ч.1 Сімейного Кодексу України , зазначивши прізвище батька за прізвищем матері як ОСОБА_4 , ім`я та по-батькові як ОСОБА_5 , громадянство батька зазначити за громадянством матері, а саме як громадянин України.

Зобов`язати Якимівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) видати свідоцтво про народження дитини.

Рішення підлягає негайному виконанню.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Якимівський районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Т.В. Нестеренко