Провадження №2/523/63/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2020 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря - Щербан О.Д,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9, в м.Одесі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна №838/К від 27.10.2000 року, а саме квартири АДРЕСА_1 , зареєстрованого на Одеської товарній біржі у відповідному журналі реєстрації договорів по об`єктам нерухомості, дійсним. В обгрунтування вимоги позивач вказувала на те, що вона як покупець та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як продавці, виконали всі істотні умови договору, позивач вселилася в квартиру, сплачує комунальні послуги, виконує усі права та обов`язки власника. На теперішній час позивачу стало відомо, що такий договір підлягає нотаріальному посвідченню, в зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду.

Сторони в засідання не з`явилися, позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала заявлені вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку.

Згідно з актовим записом №1489 від 22.07.2006 р. складеним Першим суворовьким відділом ДРАЦС ОМУЮ, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Оскільки зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи третьої особи ОСОБА_4 не відоме, тому відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України він викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не надходило.

Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України, суд з письмової згоди позивачів ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Справа розглянута в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін відповідно до ст.279 ЦПК України.

За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України, складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході розгляду справи було встановлено, що 27 жовтня 2000 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діюча від свого імені зі згоди батька ОСОБА_2 , продали, а ОСОБА_1 купила квартиру, яка має загальну площу 70,6 кв.м. корисну площу - 69,1 кв.м., складається з 3-х кімнат житловою площею 47 кв.м., а також: коридору, ванної кімнати, туалету, кухні, за адресою: АДРЕСА_1 . Договір зареєстрували на Одеській товарній біржі, реєстраційний №838/К, але нотаріально його не посвідчили.

На підставі даного договору за позивачем з 17 листопада 2000 року було зареєстровано право власності на придбаний об`єкт нерухомості в ОМБТІ та РОН під №1236- стр. 154- кн..384пр. (а.с.8-зворот)

Свої зобов`язання за правочином -договором купівлі-продажу нерухомого майна від 27 жовтня 2000 року сторони виконали у повному обсязі: продавці передали у власність позивача вказану квартиру, виселилися, а позивач сплатила за це її вартість. Дані обставини підтверджуються тим, що право власності на даний об`єкт нерухомості зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН» на ім`я позивача.

Також слід зазначити, що згідно договору дарування від 30.05.2003р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Орзіх В.М., ОСОБА_6 подарувала, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючі від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняли в дар 1/4 частину квартири під АДРЕСА_1 , яка складається в цілому з трьох житлових кімнат, житловою площею 47,0 кв.м. та підсобних приміщень.

Цивільні правовідносини між сторонами по даній справі виникли до набрання законної сили Цивільним кодексом України і тому, відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року, регулюються Цивільним кодексом Української РСР від 18 липня 1963 року, ст.47 ЦК УРСР якого передбачає можливість визнання судом правочину, що вимагає нотаріального посвідчення дійсним, якщо одна із сторін повністю виконала усі умови договору, але друга ухилилась від його нотаріального посвідчення. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Покупець та продавці нотаріально договір не оформляли, так як працівники товарної біржі запевнили в тому, що біржові договори купівлі-продажу не підлягають подальшому нотаріальному посвідченню, про що також зазначено в тексті договору.

Яких-небудь суперечок між сторонами договору судом не встановлено, протизаконних умов угода не містить та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Однак порушена форма угоди, тому що при оформлені її не була дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст..227 ЦК Української УРСР 1963 року.

Частиною 2 статті 12 Закону України «Про власність», який діяв станом на 2000 рік, визначено, що громадянин набуває право власності на майно одержане внаслідок укладення угод не заборонених законом.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, на підставі викладеного,оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, оскільки зазначена угода цілком виконана сторонами, протизаконних дій не містить, і була укладена на біржі відповідно до норм Закону України «Про товарні біржі», який діяв на той час, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу дійсним є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12,13, 76-78, 81, 89, 128, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №838/К від 27.10.2000 року, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка має загальну площу 70,6 кв.м. корисну площу - 69,1 кв.м., складається з 3-х кімнат житловою площею 47 кв.м., а також: коридору, ванної кімнати, туалету, кухні, що був зареєстрований на Одеській товарній біржі, між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючою від свого імені зі згоди батька ОСОБА_2 , як продавцями з однієї сторони, та ОСОБА_1 , як покупцем, з іншої.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення складено 14.07.2020 р.

Суддя: