Справа № 182/45/20
Провадження № 2/0182/613/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.07.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері, посилаючись на наступне.

Він є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується наявним у нього письмовим доказом - оригіналом свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.03.1967 року. Тато ОСОБА_3 був розлучений з мамою, давно помер. В них з мамою ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності (порівно по 1/2 частці) знаходилася квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка має загальну площу 43,5 кв.м., житлову площу 29,0 кв.м., складається з 2 кімнат: коридору 1, площею 3,8 кв.м.; житлової кімнати 2, площею 12,1 кв.м.; шафи 3, площею 1,2 кв.м.; житлової кімнати 4, площею 16,9 кв.м.; кухні 5, площею 5,6 кв.м.; ванної 6, площею 2,0 кв.м., вбиральні 7, площею 1 кв.м.; балкону, площею 0,9 кв.м., що підтверджується наявними у нього письмовими документами: оригіналом свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.01.2008 року, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17545990 від 29.01.2008 року, технічним паспортом від 12.12.2007 року. Його мати ОСОБА_4 багато років (з 12 листопада 1979 року) була зареєстрована та фактично мешкала в цій квартирі по АДРЕСА_1 аж до своєї смерті, вони разом дбали про вказане житло, сплачували комунальні платежі, робили поточний ремонт, про що свідчить наявний у нього письмовий доказ - оригінал довідки про склад родини № 10/01 від 26.12.2019 року. Він доглядав маму, оскільки інших родичів в неї не було, купував ліки, забезпечував повноцінним харчуванням та достойним рівнем життя. ІНФОРМАЦІЯ_1 його мати ОСОБА_4 померла, про що свідчить наявний у нього письмовий доказ - свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 16.06.2016 року. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить Ѕ частка квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яку, на його думку, фактично прийняв він, оскільки на момент її смерті інших родичів у мами не було, він є її єдиним рідним сином, частка квартири вже належить йому на праві приватної спільної власності, він продовжував дбати про вказану квартиру, сплачував комунальні платежі, продовжує опікуватися вказаним майном і до теперішнього часу. За оформленням спадщини до нотаріальної контори він не звертався, оскільки, на його думку, фактично прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 шляхом фактичного проживання у квартирі, піклування про майно. У 2019 році, оскільки квартира потребує капітального ремонту, оновлення комунікаційних систем та встановлення сучасної системи опалення, він вирішив привести документи щодо спадщини в порядок. 26.12.2019 року він звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за № 197 до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області. За його заявою було відкрито спадкову справу № 105/2019, але ним отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (вих.№ 408/02-41 від 26.12.2019 року) через те, що ним не подано до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини в установлений законом б-місячний строк та рекомендацію оскаржити вказану постанову до суду. Через вказані обставини вимушений звертатися до суду. Визнання права власності потрібно йому для того, щоб він мав можливість оформити державну реєстрацію цілої одиниці нерухомого майна, яке фактично повністю знаходиться в його володінні, відповідно до вимог діючого законодавства України. Крім нього, спадкоємцем померлої ОСОБА_4 ще є його син ОСОБА_2 - відповідач у справі. Він у вказаній квартирі не був зареєстрований, не мешкав разом з бабусею, спадщину після смерті бабусі не приймав, за оформленням спадщини з заявою не звертався. Також він не бажає вступати у право на спадщину за законом, відмовляється від прийняття спадщини, оскільки бажає, щоб спадщину прийняв він одноособово, бо він фактично одноособово дбав про померлу ОСОБА_4 , сплачував та продовжує сплачувати комунальні послуги та проводить ремонт. Відповідно до ч.1 ст.1262 ЦК України, у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. За таких обставин звернувся до суду.

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність, позивач на задоволенні позовних вимог наполягав (а.с.51), відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.42).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина 1 статті 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в Постанові „Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року в п.23, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.3). Батьки були розлучені, батько позивача давно помер. Позивачу по справі з матір`ю ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності (порівно по 1/2 частці) належала квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка має загальну площу 43,5 кв.м., житлову площу 29,0 кв.м., та складається з 2 кімнат: коридору 1, площею 3,8 кв.м.; житлової кімнати 2, площею 12,1 кв.м.; шафи 3, площею 1,2 кв.м.; житлової кімнати 4, площею 16,9 кв.м.; кухні 5, площею 5,6 кв.м.; ванної 6, площею 2,0 кв.м., вбиральні 7, площею 1 кв.м.; балкону, площею 0,9 кв.м. (а.с.5-8). Мати позивача ОСОБА_4 з 12.11.1979 року була зареєстрована та фактично мешкала в даній квартирі по АДРЕСА_1 до своєї смерті (а.с.9). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла (а.с.4). Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить Ѕ частка квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вважав, що фактично прийняв спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавиці інших родичів у неї не було, позивач по справі є її єдиним рідним сином, частка квартири вже належить йому на праві приватної спільної власності, він продовжував дбати про вказану квартиру, сплачував комунальні платежі, продовжує опікуватися вказаним майном і до теперішнього часу. За оформленням спадщини до нотаріальної контори позивач не звертався. 26.12.2019 року позивач звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, однак, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (вих.№ 408/02-41 від 26.12.2019 року) (а.с.19). Визнання права власності потрібно позивачу для того, щоб він мав можливість оформити державну реєстрацію цілої одиниці нерухомого майна, яке фактично повністю знаходиться в його володінні, відповідно до вимог діючого законодавства України. Відповідач по справі не заперечує проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , яка має загальну площу 43,5 кв.м., житлову площу 29,0 кв.м. (та складається з 2 кімнат: коридору 1, площею 3,8 кв.м.; житлової кімнати 2, площею 12,1 кв.м.; шафи 3, площею 1,2 кв.м.; житлової кімнати 4, площею 16,9 кв.м.; кухні 5, площею 5,6 кв.м.; ванної 6, площею 2,0 кв.м.; вбиральні 7, площею 1 кв.м.; балкону, площею 0,9 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області (м.Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал