РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
Провадження № 2-н/510/27/20
Справа № 510/1251/20
09.07.2020 року м. Рені Одеської області
Заявник зазначає що він перебував у трудових відносинах з ДП «Ренійський морський торгівельний порт» з 16 вересня 2019 року до 31 січня 2020 року про що вказано у трудовій книжці.
31 січня 2020 року заявник був звільнений за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України.
При звільненні боржником ДП «Ренійський морський торгівельний порт» не було виконано зобов`язань по виплаті всіх сум, що належали до виплати заявнику відповідно до приписів ч.1 ст.116 КЗпП України. Сума заборгованості по заробітній платі заявнику за його розрахунком та відповідно до довідки ДП «Ренійський морський торгівельний порт» від 21 травня 2020 року № 197 про заборгованість із заробітної плати за жовтень 2019 року по січень 2020 року (включно) складає 12 489 (дванадцять тисяч чотириста вісімдесят дев`ять) грн. 34 коп.
Таким чином, заявник просить суд видати судовий наказ про стягнення з боржника заборгованості по заробітній платі в розмірі 12 489 (дванадцять тисяч чотириста вісімдесят дев`ять) грн. 34 коп.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.
Статтею 94 КЗпП України, встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною 1 ст. 115 КЗпП України, встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В контексті ст. 116 КЗпП України, днем звільнення вважається останній день роботи. У цей день працівникові має бути повністю виданий розрахунок із заробітної плати.
Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті, що передбачено п.7 ч.1 ст.168 ЦПК України.
Підстави для відмови у видачі судового наказу, передбачені ст. ст. 164, 165 ЦПК України, відсутні.
Посилання заявника на підстави про можливість винесення судового наказу знайшли своє підтвердження відповідними доказами, наявними в матеріалах справи, у зв`язку з чим слід видати судовий наказ у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.161 ЦПК України.
Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи зазначене, оскільки заявник на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення заробітної плати, суд вважає за необхідне стягнути з боржника на користь держави судовий збір у розмірі 210 гривень 20 копійок.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160- 163, 167, 168, 430 ЦПК України, -
Суд у відповідності до п.7 ч.1 ст.168 ЦПК України повідомляє, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Не пізніше наступного дня з дня видачі судового наказу надіслати боржнику копію судового наказу разом з копією заяви стягувача з копіями доданих до неї документів.
Відповідно до ч.3 ст. 167 ЦПК України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Судовий наказ в частині стягнення заробітної плати може бути пред`явлений до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання судовим наказом законної сили.
Судовий наказ в частині стягнення судового збору може бути пред`явлено до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання наказом законної сили.
Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова