КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 липня 2020 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи №761/8438/18

Апеляційне провадження №22-ц/824/4898/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Іванченка М.М.

суддів: Білич І.М., Болотова Є.В.

при секретарі: Потапьонок К.В.

за участю:

представника позивача: Панченко Н.О.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Міністерства культури України в інтересах Національного музею історії України до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди

за апеляційною скаргою Яцишина Дмитра Віталійовича в інтересах Міністерства культури молоді та спорту України

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва прийнятої 19 вересня 2019 року в приміщенні суду в складі судді Мальцева Д.О.,-

В С Т А Н О В И В:

Міністерство культури України (правонаступником, якого є Міністерства культури молоді та спорту України) в інтересах Національного музею історії України звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 , в якому просило з відповідача на користь позивача стягнути шкоду (збитки) у розмірі 106912 грн 26 к.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 серпня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 жовтня 2017 року у справі №761/21796/15-ц зокрема: визнано незаконним звільнення ОСОБА_4 на підставі наказу Генерального директора Національного музею історії України від 13 липня 2015 року № 255 незаконним та скасовано його; поновлено ОСОБА_4 на посаді головного інженера Національного музею історії України з 14 липня 2015 року; стягнуто з Національного музею історії України на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 106912 грн 26 к. без вирахування податків, зборів та обов`язкових платежів; стягнуто з Національного музею історії України на користь ОСОБА_4 моральної шкоди.

Вказує, що оскільки указаними рішеннями встановлено незаконне звільнення працівника ОСОБА_4 , позивач керуючись положеннями ст.ст.136,137, 237 КЗпП України звернувся із даним позовом до суду про стягнення з директора Національного музею історії України ОСОБА_2 понесені музеєм збитки, внаслідок незаконного звільнення працівника.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року позовну заяву Міністерства культури України в інтересах Національного музею історії України до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з судовим рішенням, Яцишин Д.В. в інтересах Міністерства культури молоді та спорту України подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги Міністерства культури у повному обсязі.

Зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи є незаконними та необґрунтованими, ухвалені з порушеннями норм чинного законодавства. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що судом не застосовано аналогію закону до даних правовідносин положення ст.55 ГПК України. Також, вказує, що звертаючись до суду із заявою про залишення позову без розгляду у діях заступника генерального директора Національного музею України Кисельова В.О. наявні ознаки кримінального правопорушення.

Від учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Представник позивача Національного музею історії України у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Інші учасники судового процесу не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомляли.

З урахуванням викладеного та у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, що не з`явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції керувався положеннями ч.3 ст. 57 та п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Проте апеляційний суд вважає такий висновок суду необґрунтованим з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст. 57 ЦПК України якщо особа, яка має цивільну процесуальну дієздатність і в інтересах якої подана заява, не підтримує заявлених позовних вимог, суд залишає заяву без розгляду.

Пунктом 7 ч.1 ст. 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо дієздатна особа, в інтересах якої у встановлених законом випадках відкрито провадження у справі за заявою іншої особи, не підтримує заявлених вимог і від неї надійшла відповідна заява

Як вбачається з матеріалів справи, Міністерство культури України в інтересах Національного музею історії України звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 , в якому просило з відповідача на користь позивача стягнути шкоду (збитки) у розмірі 106912 грн 26 к..

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2018 року відкрито провадження по даній справі та призначено на 30 серпня 2018 року на 10 год 30 хв. (а.с.48).

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань директором Національного музею історії України є ОСОБА_2 (а.с. 99-103).

18 вересня 2019 року заступником Генерального директора Національного музею історії України Кисельовим В.О. подано заяву про залишення позову без розгляду, в обґрунтування свої заяви послався на положення ч.3 ст. 57 та п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України та вказував, що Національний музей історії України є самостійною юридичною особою, яка має весь обсяг цивільної процесуальної дієздатності та правоздатності і відповідно до закону наділений правом самостійного звернення до суду для захисту свої прав та інтересів. Національний музей історії України до Міністерства культури України із дорученням про необхідність звернення до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення з неї збитків (шкоди) не звертався та намірів не мав. Тому вказує, на те, що Національний музей історії України не підтримує заявлені Міністерства культури України вимог.

Згідно доданої до заяви заступника Генерального директора Національного музею історії України Кисельовим В.О. довіреності йому делеговано повноваження представляти інтереси в суді від імені Національного музею історії України, яка підписана Сосновською Т.В. відповідачем по даній справі.

Частиною 4 ст.60 ЦПК України передбачено, що одна й та сама особа може бути одночасно представником декількох позивачів або декількох відповідачів або декількох третіх осіб на одній стороні, за умови відсутності конфлікту інтересів між ними.

Проте, повертаючи позовну заяву Міністерства культури України в інтересах Національного музею історії України суд першої інстанції уваги не звернув, те не надав оцінки тому, що довіреність від Національного музею історії України на представництво його інтересів підписана ОСОБА_2 - відповідачем по справі, що в свою чергу може свідчити про конфлікт інтересів

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Яцишина Дмитра Віталійовича в інтересах Міністерства культури молоді та спорту України - задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 9 липня 2020 року.

Головуючий суддя:

Судді: