Справа № 505/1447/20
Провадження № 2/505/1404/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" липня 2020 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Вергопуло А. К.

секретаря судового засідання Ісаченко О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Подільську Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 02 червня 2020 року звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . У будинку крім неї зареєстрований, зокрема, відповідач ОСОБА_3 , який є сином колишньої власниці будинку. На протязі чотирьох років відповідач у будинку не проживає, особистих речей немає, комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні будинку не бере.

Реєстрація відповідача створює перешкоди у належному їй праві володіння, користування та розпорядження житловим будинком.

Позивач просила суд визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої просила розглянути справу у її відсутність.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Судові виклики повернулись із зазначенням «За зазначеною адресою не проживає з 2016 року». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Згідно ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, згідно положень ч.11 ст.128 ЦПК України, про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21.09.2016 року, справа №505/2932/16-ц.

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в цьому житловому будинку.

Факт того, що відповідач у вказаному житловому будинку не проживає підтверджується довідкою виконкому Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за вих. №335 від 27.05.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але за вказаною адресою не проживає протягом 4-х років.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Відповідно до цієї норми закону відповідач зобов`язаний був зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання.

Тому суд вважає, що реєстрація відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , є формальною, без наміру його фактичного проживання в цьому будинку. Відповідно він втратив право на користування цим будинком, оскільки добровільно припинив користування вказаним будинком та переселився на інше місце свого проживання.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Так як судом встановлено, що відповідач в спірному жилому приміщенні відсутній більше чотирьох років без поважних на те причин, спільним побутом з позивачем не пов`язаний, домовленості між ним та позивачем, як власником житла, щодо порядку використання жилого будинку відсутні, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням і є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за місцем реєстрації.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , належним ОСОБА_1 і, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду, з врахуванням положень ч.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Котовський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя А. К. Вергопуло

Повне судове рішення складено 09 липня 2020 року.