КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/6232/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача: Білич І.М.

суддів: Коцюрби О.П., Іванченка М.М.

при секретарі: Кемському В.В.

за участю:представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 01 серпня 2019 року, постановлену під головуванням судді Солом`янського районного суду м. Києва Козленко Г.О.,

у цивільній справі № 760/21773/19 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві, Дев`ята Київська державна нотаріальна контора, про встановлення факту складу спадкового майна та його арифметичної долі в праві власності на квартиру.

в с т а н о в и л а:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою у порядку окремого провадження, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити факт складу спадкового майна та арифметичної долі в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 - 1/3 частина квартири, ОСОБА_1 - 1/3 частина квартири. Та ОСОБА_4 - 1/3 частина квартири.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01 серпня 2019 року у відкритті провадження за заявою відмовлено з підстав наявності спору про право, а заявнику роз`яснено право на звернення до суду з відповідними вимогами у позовному провадженні.

Не погодившись з ухвалою, заявник подала апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просила ухвалу скасувати. Вказуючи при цьому на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, помилковість висновків суду щодо відмови у відкритті провадження у справі. А так як оскаржувана ухвала перешкоджає подальшому провадженню у справі, скаржник вважала, що ухвала суду підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

У судовому засіданні представник заявника підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Заінтересовані особи про день і час розгляду справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку: Дев`ята державна нотаріальна контора до початку розгляду справи подала заяву про можливий розгляд справи за її відсутності.

Головне територіальне управління юстиції в м. Києві не з`явившись до суду, доказів поважності причин своєї неявки не надало.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутність заінтересованих осіб в силу вимог ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначеноперелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку, серед яких встановлення факту складу спадкового майна та його арифметичної долі в праві власності на квартиру - відсутній.

Разом з тим, відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, згідно із ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Звертаючись в суд із заявою про встановлення факту складу спадкового майна та його арифметичної долі в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 -1/3 частини квартири, ОСОБА_1 -1/3 частину квартири та ОСОБА_4 - 1/3 частини квартири, заявник посилалась на те, що встановлення такого факту необхідне заявнику для оформлення і отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Так як відповідно до постанови нотаріуса заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 незважаючи навіть на те, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 16.05.2019 року було встановлено та підтверджено факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 .

Тобто за текстом заяви вбачається, що ОСОБА_1 не тільки порушує питання щодо визначення маси спадкового майна шляхом визначення частки померлого у праві власності на квартиру, а й фактично заявляє вимоги про визнання за нею та ОСОБА_4 права власності на інші 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , що унеможливлює розгляд такої заяви в порядку окремого провадження, так як існує спір про право. Зважаючи на те, що питання визначення часток у праві власності на нерухоме майно врегульоване положеннями ЦК України, а також Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Крім того, рішення суду у даній справі об`єктивно впливатиме на права та обов`язки ОСОБА_4 , який не залучений до участі в справі незважаючи на наявність спору щодо спадкового майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

При цьому слід також зазначити про правомірність дій суду першої інстанції щодо роз`яснення права звернення заявнику з відповідними вимогами в загальному порядку у позовному провадженні.

Керуючись ст.ст. 368, 372, 374,375, 381 -384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 01 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 липня 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: