Справа № 175/3942/16-ц
Провадження № 2/175/1886/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Новік Л.М.,

за участю секретаря Рашед Ю.О.,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича, Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Астра Банк», ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовом про визнання протиправним рішення, під час розгляду справи позивач позовні вимоги неодноразово уточнювала, в остаточній редакції від 28.11.2019 року позивач просила визнати протиправними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича щодо реєстрації права власності Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» на земельну ділянку площею 0,0214 га, земельну ділянку площею 0,100 га., та житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 243,1 кв.м., які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язати Дніпровську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області в особі Центру надання адміністративних послуг, вчинити дії щодо скасування запису у Державному реєстрі на нерухоме майно, індексний номер 28302500 від 17.02.2016 року про право власності Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК», на земельну ділянку 0,0214 га що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та поновити попередній запис щодо позивача - власника ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ). Зобов`язати Дніпровську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області в особі Центру надання адміністративних послуг вчинити дії щодо скасування запису у Державному реєстрі на нерухоме майно, індексний номер 28302479 від 17.02.2016 року про право власності Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК», на земельну ділянку 0,1 га що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на будинок, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа 243,1 кв.м., житлова площа 132,1 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та поновити попередній запис щодо позивача - власника ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ). Стягнути з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича судові витрати позивача, пов`язані із розглядом цивільної справи.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 08 жовтня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «АСТРА БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 32004, за яким Банк відкрив Позичальнику відновлювальну кредитну лінію, встановив кредитний ліміт в розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень, встановив процентну винагороду за користування кредитними коштами в розмірі 22,9 (двадцять дві цілих та дев`ять десятих) відсотків річних за користування кредитними коштами.

Тоді ж 08 жовтня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «АСТРА БАНК» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір 32004/З, яким Іпотекодавець забезпечила виконання своїх зобов`язань за кредитним договором власним майном, а саме:

-земельна ділянка площею 0,0214 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельна ділянка площею 0,100 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 243,1 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Також в забезпечення зобов`язань за кредитним договором між Публічним акціонерним товариством «АСТРА БАНК» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 32004/ІІ, за яким сторони домовились на добровільних засадах, що поручитель взяв на себе зобов`язання перед Банком відповідати в повному обсязі по зобов`язанням Позичальника, які виникають з умов кредитного договору.

04 лютого 2011 року Договором про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору № 32004 кредитний ліміт за домовленістю сторін було збільшено до 800 000 (вісімсот тисяч) гривень. Відповідні зміни були внесені і у договори забезпечення. В тому числі 04.02.2011 між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про внесення змін та доповнень №1 до Іпотечного договору №32004/3, посвідченого в місті Дніпропетровськ 08.10.2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Кулінічем С.А., зареєстрованого в реєстрі за №1027, п.1.1 якого сторони замінили слова та цифри «кредитні кошти у розмірі 500 000,00 (п`ятьсот тисяч) гривень 00 копійок» замінили словами та цифрами «кредитні кошти у розмірі 800 000,00 (вісімсот тисяч) гривень 00 копійок». П.1.2. сторони збільшили відповідальність іпотекодавця за порушення умов використання іпотечного майна, викладених у п. 1.3 Договору до 20% від вартості майна. Пуктом 2 інші умови іпотечного договору залишено без змін.

29 березня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса ОСОБА_3 яка надала їй Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна та виявила що її власність - дві земельні ділянки та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які були передані в іпотеку за кредитним договором, приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Літвіновим Артемом Володимировичем рішеннями 28302479, 28302500 від 17 лютого 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) переоформлено на Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТА БАНК».

У відповідності до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 56208908 від 29.03.2016р., приватний нотаріус Літвінов Артем Володимирович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ 11.02.2016 здійснив запис про право власності №13307621 на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28302500 від 17.02.2016 20:23:16, приватний нотаріус Літвінов Артем Володимирович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, зазначивши підставою виникнення права власності іпотечний договір, серія та номер: 1027, виданий 08.10.2010, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулініч С.А.; договір про внесення змін та доповнень, серія та номер: 120, виданий 04.02.2011, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулініч С.А, яким зазначив власника Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» земельної ділянки за кадастровим №:02:011:0068, площею 0.0214 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 . Із зазначеної довідки також вбачається, що приватний нотаріус Літвінов Артем Володимирович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ 11.02.2016р. здійснив запис про право власності №13307614 на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28302479 від 17.02.2016 20:20:01, приватний нотаріус Літвінов Артем Володимирович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, зазначивши підставою виникнення права власності іпотечний договір, серія та номер: 1027, виданий 08.10.2010, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулініч С.А.; договір про внесення змін та доповнень, серія та номер: 120, виданий 04.02.2011, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулініч С.А, яким зазначив власника Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» земельної ділянки за кадастровим №:02:011:0067, площею 0.1 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 . Із зазначеної довідки також вбачається, що приватний нотаріус Літвінов Артем Володимирович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ 11.02.2016 здійснив запис про право власності № 13307604 на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28302479 від 17.02.2016 20:20:01, приватний нотаріус Літвінов Артем Володимирович, Київський міський нотаріальний округ, м.Київ, зазначивши підставою виникнення права власності іпотечний договір, серія та номер: 1027, виданий 08.10.2010, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулініч С.А., яким зазначив власника Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» будинку Загальна площа (кв.м): 243.1, житлова плота (кв.м): 132. І за адресою АДРЕСА_1 .

Оскільки, як позичальник ОСОБА_1 , так і її поручитель ОСОБА_2 жодним чином не були повідомлені про такі зміни, вони через свого представника, листами від 04 квітня та 29 квітня 2016 року звернулись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича, від якого 26.05.2016 року було отримано відповідь (вих.121-15/16-2 від 17.05.2016), де із посиланням на ст. 8 Закону України «Про нотаріат» нотаріус повідомив що: «Довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. Враховуючи той факт, що у надісланому Вами запиті мова йде про надання інформації не щодо ОСОБА_4 , а щодо третіх осіб, вказана інформація надана бути не може». Тобто нотаріус ОСОБА_5 відмовив у задоволенні запиту та наданні копій документів.

Позивачка не згодна із вказаними рішеннями нотаріуса київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича, вважає дії нотаріуса щодо реєстрації права власності за публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» на земельну ділянку площею 0,0214 га, земельну ділянку площею 0,100 га., та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 243,1 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 - протиправними, наслідки яких підлягають скасуванню.

До суду від Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції надійшла реєстраційна справа, яка не містить підстав для набуття іпотекодержателем права власності предмет іпотеки, оскільки договір іпотеки передбачає таке набуття на підставі договору Задоволення вимог Іпотекодержателя, такий договір в матеріалах реєстраційної справи відсутній.

Іпотечний договір №32004/3 від 08 жовтня 2010 та договір про внесення змін та доповнень до нього не містять слів «Застереження», не містять пункту, який вказує, що саме цей договір є підставою для реєстрації права власності, натомсть містить посилання на необхідність укладання договору Задоволення вимог Іпотекодержателя.

За кредитним договором №32004 від 08.10.2010 р. ні Публічним акціонерним товариством «АСТРА БАНК» ні Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» на адресу Позивача жодного повідомлення в порядку п.5.2 Іпотечного договору №32004/3 від 08.10.2010 р. не надсилалося.

У витребуваній судом реєстраційній справі міститься поштове повідомлення, що №136 як доказ отримання позивачем поштового відправлення досудової вимоги, копія якої теж наявна в матеріалах справи. Позивач наголошує на тому, у графі підпису отримувача поштової кореспонденції напис « ІНФОРМАЦІЯ_1 », «7.09» та особистий підпис виконаний не нею, а іншою особою. Саме поштове відправлення позивач ніколи не отримувала і про його наявність дізналася із копій документів, долучених до матеріалів справи відповідачем. Дата «7.09» не містить повідомлення про конкретну дату отримання листа, бо може означати будь-який рік, у тому числі мати на увазі «7.09.2016», «7.09.2017» - тобто дату, пізнішу, ніж була здійснена реєстраційна дія.

Реєстраційна справа не містить опису вкладення до цінного листа, а отже достеменно невідомо, яка саме кореспонденція направлялась позивачці. Позивачка надала до суду повідомлення про те, що з 28 січня 2014 року проживає за іншою адресою, через що вона не могла отримати повідомлення 07.09.2015 - у день отримання листа поштовим відділенням, що надає такому доказу ознак фальсифікації. Верховний Суд України 11 квітня 2017 року у справі №21-1458а16 висловив свою правову позицію з цього питання: для перереєстрації права власності на підставі іпотечного застереження банк серед іншого повинен подати державному реєстратору копію вимоги про усунення порушень, докази її направлення та отримання іпотекодавцем.

Вказана справа ілюструє застосування банком, нотаріусом, державним реєстратором і судом іпотечного застереження або застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

Процедура, передбачена законом для переоформлення права власності на предмет іпотеки з іпотекодавця на іпотекодержателя на підставі іпотечного застереження наступна. Встановлюється факт невиконання іпотечного та кредитного договорів. Іпотекодержатель в порядку, передбаченому ст. 35 ЗУ "Про іпотеку", надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, в цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

ВСУ підкреслив, що у подібних випадках, навіть при наявності свідоцтва нотаріуса, заявнику все ж необхідно подавати пакет документів, передбачених Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Пункт 61 цього порядку передбачає, що заявник в такому випадку повинен серед інших документів подати «копію письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця» та документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку отримання іпотекодавцем (боржником) цієї вимоги. ВСУ розтлумачив, що такими документами можуть бути: повідомлення про вручення пінного листа із вимогою та правильно зазначеною адресою іпотекодавця та фіскальний чек про оплату поштових послуг за направлення цього повідомлення. Таких документів у справі не було. Отже, іпотекодержатель не довів у суді направлення іпотекодавцю вимоги про усунення порушень. Таким чином, рішення державного реєстратора з приводу перереєстрації права власності на земельну ділянку протиправне та підлягає скасуванню. Витребувана судом реєстраційна справа теж не містить вичерпного переліку документів, який би підтверджував направлення та отримання позичальником досудової вимоги, немає опису вкладення до цінного листа з вказанням вихідних даних вкладення, на поштовому відправленні підпис зроблений не позивачкою, дата отримання не проставлена, чеку про сплату поштового відправлення немає. Отже рішення нотаріуса з приводу перереєстрації права власності на нерухоме майно позивачки протиправне та підлягає скасуванню.

У матеріалах реєстраційної справи міститься лише копія досудової вимоги, начебто направленої ПАТ «Дельта банк» ОСОБА_1 . Цим листом ПАТ «Дельта банк» повідомив боржника про те, що новий кредитор вимагає від позивачки погашення вказаної ним суми, а разі невиконання досудової вимоги новий кредитор буде захищати свої майнові права шляхом: вчинення виконавчого напису нотаріуса, чого не зробив, або зверненням до суду з вимогою про примусове стягнення боргу.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Літвінов Артем Володимирович відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не мав законних підстав для державної реєстрації права власності публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» на вказане нерухоме майно та внесення відповідного запису про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, в даному випадку відповідна сторона - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Літвінов Артем Володимирович, що діяв як державний реєстратор не дотримав вимоги закону про захист охоронюваних прав та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому його оскаржувані дії, як суб`єкта владних повноважень, є неправомірними, що дає позивачу підстави для звернення до суду із позовом.

02.03.2018 року ПАТ «Дельта Банк» надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, виходячи з того, що 08.10.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 32004 (далі - Договір), з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 500 000,00 грн. з 22,9 % річних за користування кредитом на строк з 08.10.2010 року по 08.10.2015 року. 02 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та Публічним Акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право (замість ПАТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за № 1539 від 02.12.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвінова Т.В.). Таким чином, керуючись Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта Банк» набуло статус Нового кредитора згідно ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та відповідно до всіх процесуальних прав та обов`язків Нового Кредитора. З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним кредитним договором іпотекокодавець ОСОБА_1 за договором іпотеки № 32004/3 від 08.10.2010 року передала в іпотеку нерухоме майно. 04.02.2011 року Договором про внесення змін та доповнень №1 до Кредитного договору № 04 кредитний ліміт за домовленістю сторін було збільшено до 800 000 грн. Відповідно до ст.36 ЗУ «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

В рахунок виконання основного зобов`язання позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття (передачі) предмету іпотеки у власність згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі у порядку, передбаченому ст.ст. 36,37 ЗУ «Про іпотеку». Відповідно до п. 5.7 іпотечного договору № 32004/3 від 08.10.2010 року Згідно п. 5.8 іпотечного договору право вибору способу задоволення вимог Іпотекодержателя, перелічених у п. 5.7 кредитного договору належить Іпотекодержателю. Згідно з пунктом 5.2 іпотечного договору № 32004/3 від 08.10.2010 року сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Той факт, що сторони домовилися про застосування позасудового порядку звернення стягнення на предмет іпотеки свідчить про те, що сторони дійшли згоди, що у разі невиконання неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель набуває права на звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя в один чи іншій спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, який передбачений Законом України «Про іпотеку».

Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Відповідно до пункту 57 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, Для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Разом із заявою про державну реєстрацію права власності на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 243,1 кв.м., житловою площею 132,1 кв.м., земельну ділянку площею 0,100 га та земельну ділянку площею 0,0214 га, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 АТ «Дельта Банк» надало копію письмової вимоги про усунення порушень та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, Кредитний договір, Договір іпотеки.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Частиною першою статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено випадки відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Частиною четвертою зазначеної статті визначено, що відмова в державній реєстрації прав та обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена. З урахуванням викладеного, зважаючи на встановлені обставини, твердження Позивача не відповідають дійсним обставинам справи, а рішення про державну реєстрацію прав було прийнято з Наданням заявником всіх документів, передбачених Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень №1127, необхідних для реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя та у повній відповідності до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому позов не підлягає задоволенню.

27.11.2019 року позивач надала відповідь на відзив відповідача в якій зазначила, що в матеріалах вилученої судом реєстраційної справи є копія іпотечного договору №32004/3 від 08.10.2010 р., укладеного між ОСОБА_6 . та ПАТ «Астра банк». Іпотечний договір укладено у письмовій формі, завірений його видавником приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулінічем С.А. Також реєстраційна справа містить копію договору про внесення змін та доповнень №1 до Іпотечного договору №32004/3, посвідченого в місті Дніпропетровськ 08.10.2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Кулінічем С.А., теж складений у письмовій формі та завірений тим же нотаріусом. Позивач наголошує на тому, що наявні у реєстраційній справі договори були укладені у письмовій формі і посвідченні одним нотаріусом. Означений вище факт передачі права вимоги за договорами забезпечення від ПАТ «Астра банк» до ПАТ «Дельта Банк» мав би передбачити зміну істотних умов іпотечного договору та договору №2, а саме заміну сторони іпотечного договору у письмовій формі, з підписанням нотаріально завіреної додаткової угоди, тим самим нотаріусом, що посвідчував правочин, як передбачено законодавством України порядок внесення змін до письмових правочинів, завірених нотаріально. Нотаріусами України посвідчуються правочини, стосовно яких законодавством України встановлено обов`язкову нотаріальну форму, а також ті, яким сторони бажають надати таку форму, хоча за законом вона не є обов`язковою. Реєстраційна справа не містить документального підтвердження факту набуття ПАТ «Дельта банком» права вимоги за кредитним та забезпечувальними договорами (принаймні завіреної належним чином копії Договора про відступлення права вимоги за кредитним та забезпечувальним договорами, зареєстрованого за №1539 від 02.12.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округи Літвінова Т.Е.), отже немає документу, за яким ПАТ «Дельта банк» може набувати право власності на нерухомість, що витупає як заставне по іпотечному договору, який позивачка уклала з іншою фінансовою установою. Представник ПАТ «Дельта банк» правильно перерахував всі законні підстави звернення стягнення на предмет іпотеки: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно за договором про задоволення вимог іпотекоджержателя. При цьому правом на звернення до суду ПАТ «Дельта банк» скористався, але не підтримав його. За виконавчим написом до нотаріуса не звернувся, оскільки знав, що його буде опротестовано у суді фактом повного погашення кредиту. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя з позивачкою не уклав, оскільки не набув іпотеку у законний спосіб. Іпотечне застереження ані іпотечним договором №32004/3 від 08.10.2010, ані Законом України «Про іпотеку» в редакції на момент укладання правочину не передбачене. Представник ПАТ «Дельта банк» зазначає, що Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заборонена відмова у державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених ст. 24 цього Закону. Але ст. 24 Закону передбачає відмову заявнику у реєстрації в тому числі у наступних випадках: заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; тобто за наявності тих обставини, що були виявлені при аналізі документів, наявних у матеріалах реєстраційної справи.

Ухвалою суду від 05 грудня 2016 року відкрито провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 19 січня 2017 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт на житловий будинок та земельні ділянки.

Ухвалою суду від 06.11.2017 року з Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області витребувано докази, а саме реєстраційну справу від 17.02.2016 року щодо реєстрації права власності ПАТ «Дельта Банк» на земельну ділянку площею 0,0214 га, земельну ділянку площею 0,100 га та житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 243,1 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 04 січня 2018 року з Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області витребувано реєстраційну справу від 17.02.2016 року щодо реєстрації права власності ПАТ «Дельта Банк» на земельну ділянку площею 0,0214 га, земельну ділянку площею 0,100 га та житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 243,1 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 18.06.2018 року замінено неналежного відповідача Міністерство юстиції України в особі Департаменту державної реєстрації та нотаріату на належного Дніпровську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича, Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної реєстрації та нотаріату, треті особи: Публічне акціонерне товариство «АТ «Астра Банк», Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_7 про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою суду від 04.03.2019 року зупинено провадження по даній справі до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі №175/3720/16-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПАТ «Астра Банк», ПАТ «Дельта Банк», третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулініч Сергій Анатолійович про визнання недійсними кредитного договору, договору поруки та іпотечного договору, зобов`язання вчинити певні дії, визнання недійсним договору купівлі-продажу права вимоги та стягнення грошових коштів.

Ухвалою суду від 27 вересня 2019 року за клопотанням позивача провадження по справі було поновлено.

12.11.2019 року позивач надала суду заяву про зменшення позовних вимог.

Ухвалою суду від 12.11.2019 року залучено до участі у справі Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в якості співвідповідача та виключено Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» зі складу третіх осіб.

У судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_8 повністю підтримали позовні вимоги в редакції від 28.11.2019 року та просили суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи є заяви про розгляд справи без їхньої участі, а також відзив на позовну заяву в яких позовні вимоги не визнали, просили в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 01.07.2020 року на адресу суду надійшло клопотання про відкладення справи та участь у наступному засіданні в режимі відеоконференції. Суд вважає клопотання необґрунтованим, оскільки справа слухається протягом тривалого часу, а тому сприймає дану заяву як спосіб затягнути судовий розгляд справи.

Відповідач приватного нотаріус Київського міського нотаріального округу Літвінов Артем Володимирович в судове засідання не з`явився, з невідомої суду причини.

Третя особа ОСОБА_7 будучи присутнім у судовому засіданні позовні вимоги підтримував.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що 08 жовтня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «АСТРА БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 32004, за яким Банк відкрив Позичальнику відновлювальну кредитну лінію, встановив кредитний ліміт в розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень, встановив процентну винагороду за користування кредитними коштами в розмірі 22,9 відсотків річних за користування кредитними коштами.

08 жовтня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «АСТРА БАНК» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір 32004/З, яким Іпотекодавець забезпечила виконання своїх зобов`язань за кредитним договором майном, а саме: - земельна ділянка площею 0,0214 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; - земельна ділянка площею 0,100 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 243,1 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулініч С.А.

В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 32004 від 08.10.2010 р. між Публічним акціонерним товариством «АСТРА БАНК» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 32004/ІІ, за яким сторони домовились на добровільних засадах, що поручитель взяв на себе зобов`язання перед Банком відповідати в повному обсязі по зобов`язанням Позичальника, які виникають з умов кредитного договору.

04 лютого 2011 року між Публічним акціонерним товариством «АСТРА БАНК» та ОСОБА_1 було укладено Договором про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору № 32004, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Кулінічем С.А., яким кредитний ліміт за домовленістю сторін було збільшено до 800 000 (вісімсот тисяч) гривень.

04.02.2011 року між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про внесення змін та доповнень №1 до Іпотечного договору №32004/3, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Кулінічем С.А., зареєстрованого в реєстрі за №1027, яким було змінено п.1.1, а саме «кредитні кошти у розмірі 500 000,00 (п`ятьсот тисяч) гривень 00 копійок» замінили словами та цифрами «кредитні кошти у розмірі 800 000,00 (вісімсот тисяч) гривень 00 копійок». П.1.2. сторони збільшили відповідальність іпотекодавця за порушення умов використання іпотечного мана, викладених у п. 1.3 Договору до 20% від вартості майна. Пунктом 2 інші умови іпотечного договору залишено без змін.

Як вбачається з листа-вимоги від 20.04.2015 року за вих. №314-08/3892/15 адресованого ОСОБА_1 від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладі фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «ДельтаБанк», вбачається, що між Публічним акціонерним товариством «АСТРА БАНК» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги 02.12.2013 року, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором ПАТ «АСТРА БАНК» передає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює Публічне акціонерне товариство «Астра Банк» як кредитора у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників до АТ «Дельта Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

17.02.2016 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. за заявою ПАТ «Дельта Банк» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за реєстраційним номером: 28302479, було проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що розташований АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, що розташована АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:011:0067, за суб`єктом: ПАТ «Дельта Банк».

17.02.2016 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. за заявою ПАТ «Дельта Банк» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за реєстраційним номером: 28302500, було проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що розташована АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:011:0068, за суб`єктом: ПАТ «Дельта Банк».

Як видно з витребуваної судом реєстраційну справи від 17.02.2016 року щодо державної реєстрації права власності ПАТ «Дельта Банк» на земельну ділянку площею 0,0214 га, земельну ділянку площею 0,100 га та житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 243,1 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , для вчинення реєстраційної дії приватному нотаріусу Літвінову Артему Володимировичу були надані наступні документи: заява ПАТ «Дельта Банк» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер :02:011:0068; копії документів заявника уповноваженої особи; довідка ПАТ «Дельта Банк» №б/н від 08 лютого 2016 року; Лист-вимога №31.4-08/3892/15 від 20.04.2015 року та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу 136; копію правовстановлюючого документу (іпотечний договір, договір про внесення змін та доповнень); копію кредитного договору; інформація з ДРРП НМ, РВП НМ, ДРІ та ЄРЗВНМ про суб`єкта попереднього власника; копію звіту про оцінку; квитанцію про сплату за витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (2 шт.) та Квитанція про сплату адміністративного збору; заяву про реєстрацію прав та їх обтяжень щодо земельної ділянки, кадастровий номер :02:011:0067; квитанція про сплату за витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та квитанція про сплату адміністративного збору.

Разом із тим, матеріали реєстраційної справи не містять правовстановлюючого документу за яким Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним та забезпечувальними договорами АТ «АСТРА БАНК» з ОСОБА_1 .

Відповідно до обставин справи між сторонами виник спір щодо обґрунтованості прийнятого державним реєстратором рішення в частині реєстрації прав за суб`єктом ПАТ «Дельта Банк».

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивачка заперечує у позові факт отримання вимоги про усунення порушень та вказує, що у графі підпису отримувача поштової кореспонденції зроблено напис «Єськова, 7.09 та підпис» не нею, поштове відправлення вона особисто не отримувала, крім того з 28.01.2014 року проживає за іншою адресою, а тому у 2015 році фактично не могла його отримати, але вказані обставини в судовому засіданні підтверджено не було. А також позивач вказує, що між нею та ПАТ «Дельта банк» про перехід права власності на земельні ділянки на підставі іпотечного договору не підписувалось, а також не укладалося договору задоволення вимог іпотекодержателя.

Як видно зі змісту іпотечного договору у п.п. 3.1. сторони домовилися, що іпотекоюдержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання при умові порушення іпотекодавцем Кредитного та цього Договору, задовольнити у повному обсязі усі свої вимоги за рахунок предмета іпотеки, а якщо цього недостатньо, то отримати суму, якої не вистачає, за рахунок іншого майна Іпотекодавця.

Згідно п.5.2 іпотечного договору у разі порушення позичальником зобов`язань за кредитним договором та (або) іпотекодавцем зобов`язань за цим договором, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю, письмову вимогу про усунення порушення. В цій вимозі іпотекодержателем зазначається: стислий зміст порушення зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у строк, що не перевищує 30-ти робочих днів з моменту отримання вимоги та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотекодержатель має право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 5.7. іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки в разі набуття іпотеко держателем права на таке звернення за вибором іпотекодержателя відбувається:

-За згодою сторін;

-За виконавчим написом нотаріуса, який вчиняється за рахунок іпотекодавця;

-За рішенням суду ;

-За вибором іпотеко держателя може бути здійснено в позасудовому порядку згідно умов договору про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом:

1)Переходу до іпотекоджержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотеко держатель письмово повідомляє іпотекодавця, з дотриманням вимог, установлених ст..37 Закону України «Про іпотеку». Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність, за вартістю визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності;

2)Продажу предмету іпотеки Іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві та будь-яким способом, у тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу в порядку ст..38 ЗУ «Про іпотеку».

Згідно п.5.8 іпотечного договору право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя серед перелічених у п.5.7 цього договору, належить іпотекодержателю.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» (у редакції на момент укладення договору іпотеки) іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом здійснення позасудового врегулювання є передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».

Згідно зі ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Отже, сторони у договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя.

Системний аналіз положень статей 17, 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» дає підстави для висновку, що згода іпотекодавця про передачу належного йому нерухомого майна у власність іншої особи (іпотекодержателя), не є беззастережною, а залежить від ряду умов, таких як: чинність іпотеки, невиконання або неналежне виконання основного зобов`язання, визначення в установленому порядку вартості майна, наявності чинного рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на вказане майно.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 07.07.2004 р.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 і ПАТ Астрабанк погодили право іпотекодержателя на задоволення його вимог шляхом передачі йому права власності на предмет іпотеки (п. 5.7 Іпотечного договору).

Таким чином у іпотечному договорі міститься застереження, яке прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, що спростовує доводи позивача про те, що відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про іпотеку», яка діяла на момент укладення договору, передача права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя можлива лише на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, якого між сторонами укладено не було.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - визнається офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

У відповідності до статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) Державним реєстратором є:

1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав;

2) нотаріус;

3) державний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 цього Закону державний реєстратор, 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

В силу статті 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення державної реєстрації прав забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

За змістом ст. 18 вказаного Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Приписами пунктів 12, 13 вищевказаного Порядку № 1127розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, а також відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями.

У разі коли під час розгляду заяви державним реєстратором встановлено наявність раніше зареєстрованих інших заяв на це саме майно, ніж заява, що ним розглядається, державний реєстратор невідкладно приймає рішення про розгляд заяви після прийняття рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації за результатом розгляду заяви, яка зареєстрована в базі даних заяв раніше.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 1127 за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

У разі проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок, будівлю або споруду одночасно з державною реєстрацією прав на земельну ділянку, на якій вони розташовані, а також у разі проведення державної реєстрації речових прав, що є похідними від права власності, одночасно з проведенням державної реєстрації права власності на таке майно державним реєстратором приймається одне рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації за умови вчинення дій та/або процедур, передбачених цим Порядком під час розгляду заяви, приймається державним реєстратором у будь-який час до закінчення строку державної реєстрації прав.

Згідно з пунктом 57 Порядку № 1127, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, а також визначено дії державного реєстратора під час отримання заяви про державну реєстрацію права.

Тобто для реалізації іпотекодержателем позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за загальним правилом необхідні тільки воля та вчинення дій з боку іпотекодержателя, якщо договором не передбачено іншого порядку.

Застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки - це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно у договорі.

Заявником є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилося речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

В силу пункту 4 частини першої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що перед вчиненням реєстраційної дії державний реєстратор повинен пересвідчитися в достатності, належності та правильності оформлення документів, поданих для оформлення прав та їх обтяжень, а також встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Судом встановлено, що нотаріусом, як державним реєстратором всупереч вимог ст.. 2, ст..10, 24Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не встановлено відповідність заявлених прав і поданих заявником документів на реєстрацію права власності, не перевірено подані заявником документи на встановлення набуття, речових прав на нерухоме майно а саме документів на підставі яких заявник ПАТ «Дельтабанк» набув права вимоги за договором кредиту та іпотечним договором, які укладені з АТ Астра Банк та ОСОБА_1 , що в свою чергу слугувало підставою звернення ПАТ «Дельтабанк» з заявами про державну реєстрацію спірного нерухомого майна, а отже державним реєстратором не перевірено право розпорядження спірним майном.

Аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про порушення нотаріусом, який виступав як державним реєстратор вимоги законодавства, внаслідок внесенням записів до Державного реєстру на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ПАТ «Дельта Банк» на житловий будинок та земельні ділянки, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , тому дії нотаріуса суд вважає протиправними.

Відповідно до положень ч.1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 4 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно приписів ч.1, ч.3 статті 13 ЦПК України, яка регламентує диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями ч. 2 статті 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Як вбачається із висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 16.01.2019 року у справі №755/9555/18, провадження №14-536цс18, під час розгляду справи суди мають врахувати висновок Великої Палати Верховного Суду стосовно того, що після внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належним способом захисту права є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію, яке вичерпало свою дію, а скасування запису про проведену державну реєстрацію відповідного права (пункт 5.17 постанови від 4 вересня 2018 року у справі №915/127/18).

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 29.05.2019 року у справі №367/2022/15-ц, провадження №14-376цс18, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. А тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача. За певних умов таким належним способом може бути скасування запису про проведену державну реєстрацію права (див. пункт 5.17 постанови від 04.09.2018 року у справі №915/127/18).

Щодо обраного позивачкою способу захисту порушеного права, то суд виходить з того, що спір між сторонами виник з приводу порушення права власності позивачки на житловий будинок та земельні ділнки внаслідок дій з реєстрації такого права за ПАТ «Дельтабанк», а тому приходить до висновку, що позивачем обрано вірний спосіб захисту свого права, шляхом скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності на об`єкт нерухомого майна житлового будинку та земельних ділянок і поновлення записів про право власності.

Щодо позовної вимоги про зобо`язання Дніпровської державної адміністрації Дніпропетровської області в особі Центру надання адміністративних послуг, вчинити дії щодо скасування записів у Державному реєстрі на нерухоме майно, суд вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, зазначена позовна вимога про зобов`язання вчинити реєстраційну дію не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки реєстраційні дії здійснює державний реєстратор за результатом розгляду заяви у сфері державної реєстрації прав. Крім цього, така вимога являється втручанням в діяльність суб`єкта владних повноважень.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що орган державної реєстрації прав має виключну компетенцію в питаннях встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами. До виключної компетенції цього органу належить і прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень чи відмову у реєстрації за наявності до того передбачених законом підстав, а тому суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстрації прав, зобов`язуючи його приймати такі рішення.

Таким чином, в даному випадку мова йде про дискреційні повноваження як законодавчо встановлену компетенцію владних суб`єктів, що визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Під дискреційними повноваженнями, як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Всі реєстраційні дії, рішення та записи, які здійснюються чи приймаються державним реєстратором, по суті носять технічний характер, направлений на виконання встановленого Законом та іншими нормативно-правовими актами порядку здійснення такої державної реєстрації, проте, не носять самостійного правовстановлюючого характеру та здійснюються на підставі саме наданих державному реєстратору відповідних правовстановлюючих документів, в даному випадку рішення суду.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 551,21 грн. за позовні вимоги немайнового характеру, а також в сумі 275,61 грн. за подання заяви про забезпечення позову, а всього 826,82 грн. (а.с. 49, 55), підлягають стягненню з відповідачів - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича, ПАТ «Дельта Банк» по 413,41 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 158, 258-260, 263-265 ЦПК України, Конституцією України, ст. 16, 321, 392 ЦК України, Законом України "Про іпотеку" -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича, Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Астра Банк», ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення задовольнити частково.

Визнати протиправними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича щодо реєстрації права власності Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на земельну ділянку площею 0,0214 га, земельну ділянку площею 0,1 га, та житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 243,1 кв.м., які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати запис у Державному реєстрі на нерухоме майно, індексний номер 28302500 від 17.02.2016 року про право власності Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», на земельну ділянку 0,0214 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та поновити попередній запис щодо позивача власника ОСОБА_1 , (ІПН: НОМЕР_1 ).

Скасувати запис у Державному реєстрі на нерухоме майно, індексний номер 28302479 від 17.02.2016 року про право власності Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», на земельну ділянку 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на будинок, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа 243,1 кв.м., житлова площа 132,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та поновити попередній запис щодо позивача власника ОСОБА_1 , (ІПН: НОМЕР_1 ).

У задоволенні позовних вимог до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області відмовити.

Стягнути з Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 413,41 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 413,41 грн.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Новік