Провадження № 2-о/537/36/2020
Справа № 537/1853/20
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2020 р.Крюківський районний суд м.Кременчука в складі головуючого судді Маханькова О.В., за участю секретаря судових засідань Костюкевич Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб: Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу ,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Заяву обґрунтовує тим, що він навчався на денній формі навчання факультету «Механічний» зі спеціальності «Вагонобудівництво та вагонне господарство» з 01.09.1977 р. в Дніпропетровському ордена Трудового Червоного прапора інституті інженерів залізничного транспорту ім.. ОСОБА_2 , що підтверджується дипломом НОМЕР_1 від 29.06.1982р., реєстраційний номер 1287, архівною довідкою від 24.04.2020року та записом в трудовій книжці. При отриманні диплому, в ньому була помилка. Прізвище заявника записано як «Денісов» і не збігається із записом його прізвища в паспорті як громадянина України, серії НОМЕР_2 , що був виданий Крюківським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області від 22 серпня 1998 року, де його прізвище зазначене як «Денисов».

06 травня 2020 року рішенням №40 ГУ ПФУ в полтавській області заявнику було відмовлено у перерахунку пенсії за додатковим документом про стаж за заявою від 05.05.2020року у зв*язку з виявленими розбіжностями у прізвищі зазначеному у паспорті та прізвищем зазначеним в архівній довідці.

У зв`язку з виявленими розбіжностями у написанні прізвища, заявник не в змозі скористатися правом на перерахунок пенсії, тому він звернувся до суду про встановлення юридичного факту правовстановлюючого документу.

Враховуючи вищевказані обставини, заявник просить постановити рішення, яким встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу диплому НОМЕР_1 від 29.06.1982р., реєстраційний № НОМЕР_3 та архівної довідки № 087586 від 24.04.2020р.№ Д/05.

Заявник та його представник в судове засідання не з*явилися заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Прохали заяву задовольнити.

Заінтересована особа - в судове засідання не з*явилися по невідомій суду причині. Надіслали клопотання про розгляд справи без участі представника управління.

Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин , суд вважає необхідним заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю з наступних підстав.

Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України, серія НОМЕР_2 , що був виданий Крюківським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області від 22 серпня 1998 року, заявником являється ОСОБА_1 . Але, відповідно до поданого ним диплому НОМЕР_1 від 29.06.1982р., реєстраційний номер НОМЕР_4 та додаток до нього належить ОСОБА_1 .

У зв`язку з виявленими розбіжностями у написанні його прізвища, заявнику було рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Згідно ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Разом з тим, судом встановлено, що внести зміни або виправлення до правовстановлюючого документа в адміністративному порядку неможливо.

Вказане свідчить про відсутність об`єктивної можливості приведення оспорюваного документа у відповідність до вимог закону.

В той же час, факт належності ОСОБА_1 диплому НОМЕР_1 від 29.06.1982р.,реєстраційний № НОМЕР_3 та архівна довідка № 087586 від 24.04.2020року № Д/05 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до наявних у справі письмових доказів .

Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано.

Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13,81,259,263 - 265,315-319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме диплому НОМЕР_1 від 29.06.1982р.,реєстраційний № НОМЕР_3 та архівна довідка № 087586 від 24.04.2020року № Д/05 на прізвище « ОСОБА_1 », дійсно належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (інд № НОМЕР_5 ).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м.Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: Маханьков О.В.

,