Справа №464/5659/13-ц
пр.№ 4-с/464/18/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2020 Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.,

секретаря судового засідання Бігун Ю.І.,

за участю: представника заявника Ільків Г ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Сихівського відділу ДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області Рудницької Мирослави Олексіївни,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду зі скаргою про визнання неправомірними дій державного виконавця Сихівського ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області Рудницької М.О. при нарахуванні аліментів у виконавчому провадженні № 51017158, про скасування нарахування заборгованості по аліментах на загальну суму 43698,46 гривень відповідно до змін п.2 ст.182 СК України, які набрали чинності 28.08.2018.

Обґрунтовує скаргу тим, що в провадженні Сихівського ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження № 51017158 по виконанню виконавчого листа, виданого 26.07.2013 Сихівським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 2006 р.н., ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 350 гривень на кожну дитину, починаючи з 17.06.2013 і до досягнення дітьми повноліття.

В квітні 2020 року за місцем праці заявника з виконавчої служби надійшов лист про збільшення розміру аліментів на підставі змін в законодавстві п.2 ст.182 СК України, а саме про стягнення аліментів не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Для з`ясування обставин, звернувшись 15.04.2020 до державного виконавця, заявник отримав перерахунок аліментів і дізнався про існування заборгованості у розмірі 43698,46 грн. Вважає, що при обчислені розміру заборгованості по аліментам за вказаним рішенням державний виконавець діяв неправомірно, самостійно збільшив розмір аліментів, який є визначеним у твердій грошовій сумі і є незмінним, тим самим при обчисленні розрахунку допустив істотні помилки, внаслідок чого утворився штучний борг по аліментам, чим порушені його права як боржника. Просить скаргу задовольнити.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_7 вимоги скарги підтримала, просила її задовольнити, посилаючись на викладені у ній обставини. Додатково зазначила, що державним виконавцем не повідомлено ОСОБА_2 про здійснення перерахунку, жодних листів від виконавця у грудні 2018 року заявник не отримував, нарахування заборгованості проведено неправомірно, що фактично призвело до зміни способу стягнення з твердої грошової суми на відсоток прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Державний виконавець Сихівського ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області Рудницька М.О., стягувач в судове засідання не з`явились, належно повідомлялись.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.

Встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 08.07.2013 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання 3-х неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 2006 р.н., ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 350 гривень на кожну дитину, починаючи з 17.06.2013 і до досягнення дітьми повноліття.

На виконання вказаного рішення суду 26.07.2013 видано виконавчий лист № 464/5659/13-ц, в провадженні Сихівського ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області знаходиться виконавче провадження № 51017158.

Згідно листа № 30043 від 14.05.2020, ОСОБА_2 повідомлено, що відповідно до змін до пункту 2 статті 182 СК України, які набрали чинності 28.08.2018, державним виконавцем здійснено нарахування розміру аліментів у розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи скаргу по суті, судом враховано наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Закон України «Про виконавче провадження- є спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень ї рішень інших органів». Відповідно до цього Закону підлягають виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до Закону державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Судом встановлено, що державним виконавцем в межах виконавчого провадження проведено розрахунок, за період з 17.06.2013 по 28.08.2018 включно, щомісячне нарахування по вказаному виконавчому провадженні здійснювалось у розмірі 1050 гривень, тобто по 350 грн. на кожну дитину.

Частиною 2 статті 182 СК України (в редакції, яка була чинна до 08.07.2017) передбачено що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Статтею 184 СК України (в редакції, яка була чинна до 08.07.2017) передбачено, що якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 2 статті 182 СК України (в редакції Закону №2475-VIII від 03.07.2018) встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення в Україні встановлюються Законом «Про державний бюджет на 2018 рік» за пoданням Міністерства фінансів.

Так, Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» для дітей віком до 6 років установлено прожитковий мінімум у розмірі з 01 січня 2018 року 1492 грн., з 01 липня 1559 грн., з 01 грудня 1626 грн., для дітей від 6 до до 18 років установлено прожитковий мінімум у розмірі: з 01 січня 2018 року 1860 грн., з 01 липня 1944 грн., з 01 грудня 2027 грн.

Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» для дітей віком до 6 років установлено прожитковий мінімум у розмірі з 01 січня 2019 року 1626 грн., з 01 липня 1699 грн., з 01 грудня 1779 грн., для дітей від 6 до до 18 років установлено прожитковий мінімум у розмірі: з 01 січня 2019 року 2027 грн., з 01 липня 2118 грн., з 01 грудня 2218 грн.

Законом України «Про державний бюджет на 2020 рік» для дітей віком до 6 років установлено прожитковий мінімум у розмірі з 01 січня 2020 року 1779 грн., з 01 липня 1859 грн., з 01 грудня 1921 грн., для дітей від 6 до до 18 років установлено прожитковий мінімум у розмірі: з 01 січня 2020 року 2218 грн., з 01 липня 2318 грн., з 01 грудня 2395 грн.

Отже, починаючи з 28.08.2018 законодавчо закріплено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, незалежно від того визначений він в частці від доходу платника аліментів чи у твердій грошовій сумі.

Верховний Суд у постанові №632/580/17 від 20.06.2019 звертає увагу, що Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Таким чином, з 28.08.2018 Законом України «Про виконавче провадження» встановлено порядок і державний виконавець зобов`язаний здійснити розрахунок розміру аліментів, використовуючи для розрахунку не 350 грн., а 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки предметом розгляду скарги, поданої боржником у порядку, визначеному розділом VII ЦПК України, є саме законність чи незаконність дій державного виконавця, а предметом розгляду конкретно цієї скарги є саме протиправність, на думку боржника, дій державного виконавця щодо нарахування і складання довідки-розрахунку заборгованості за аліментами, то суд виходить із того, що нарахування аліментів у такому розмірі є обов`язком державного виконавця і такий обов`язок останньою виконано.

Суд також звертає увагу на те, що незгода боржника з розміром нарахованих аліментів може бути предметом окремого судового розгляду в порядку позовного провадження, що передбачено ч. 3 ст. 195 СК України.

Покликання представника заявника на порушення положень Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державний виконавець своєчасно не направив боржникові розрахунок його заборгованості по аліментам і з огляду на принцип диспозитивності цивільного судочинства, не може бути підставою для задоволення вимог даної скарги.

Відповідно до ч.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає дії державного виконавця при нарахуванні боржнику починаючи з 28.08.2018 аліментів у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину правомірними та такими, що не порушують вимоги закону, а тому скарга боржника є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 447 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження»,

п о с т а н о в и в :

в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Сихівського відділу ДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області Рудницької Мирослави Олексіївни відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м.Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк подання апеляційної скарги на рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: Державний виконавець Сихівського ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області Рудницька Мирослава Олексіївна, м.Львів, пр.Червоної Калини, 109, .

Стягувач: ОСОБА_8 , АДРЕСА_2 .

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 13.07.2020.

Суддя О.Ю.Горбань