Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 546/28/20
Провадження № 2/542/182/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2020 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області

в складі головуючого судді Афанасьєвої Ю.О.,

за участю:

відповідача ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання Рибка Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари в режимі відеоконференції з Решетилівським районним судом в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_1 , посилаючись на наступні обставини: 11 серпня 2001 року вони з відповідачем уклали шлюб.

За час перебування у шлюбі з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився спільний син ОСОБА_3 .

Подружнє життя у них не склалося та рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області шлюб було розірвано.

На підставі рішення Решетилівського районного суду Полтавської області 16.05.2006 року видано виконавчий лист № 2-357/2006 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі ј частини доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 19.04.2006 і до досягнення дитиною повноліття, який перебував на виконанні в Решетилівському РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області.

14 грудня 2019 року їхній син досяг повноліття.

14.01.2020 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

Відповідач разом з нею і сином не проживає. Водночас, син навчається на першому курсі денної форми навчання у Вищому навчальному закладі Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі». Термін навчання: по 30 червня 2023 року. Водночас потребує матеріальної допомоги, оскільки навчання на денній формі позбавляє його можливості заробляти собі на життя та навчання.

Вона тимчасово не працює і не має можливості повністю забезпечити матеріальну допомогу сину на час його навчання. Крім цього, вона також несе витрати по утриманню майна та по оплаті комунальних послуг.

Оскільки, вона одна об`єктивно не може матеріально забезпечити навчання сина, вважає, що батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, оскільки працює та має постійний дохід.

Зазначає, що аліменти відповідач нікому не сплачує, стягнень по виконавчим документам не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має. Відповідач працює в Приватному підприємстві «Явір 2000» та заробітна плата відповідача становить приблизно 4000 грн. на місяць.

Просила стягнути аліменти з відповідача на свою користь на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитини двадцяти трьох років.

Ухвалою суду від 31 січня 2020 року було відкрито провадження у справі та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача, був залучений ОСОБА_3 .

Позивачка в судове засідання не з`явилася, у наданій суду письмовій заяві просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с. 106).

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав (а.с. 107).

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні просив позов задовольнити позов частково, не заперечував сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн.

Надав відзив на позовну заяву (а.с. 53), в якому зазначив, що позов не визнає повністю і з обставинами викладеними позивачем не погоджується повністю. Зазначив, що посилання позивача, про те що вона не працює і несе якісь витрати на навчання сина, його утримання не підкріплені жодними доказами. З довідки виданої Полтавським університетом економіки і торгівлі для пред`явлення для подання в Полтавський ОМВК не вбачається на бюджетній чи контрактній формі навчається ОСОБА_3 , чи отримує він стипендію, чи проживає він у гуртожитку навчального закладу.

Він дійсно працює в ПП «Явір 2000» на посаді охоронника та отримує мінімальну заробітну плату.

Крім того несе витрати по утриманню майна, оплату комунальних послуг, а також утримує свою дружину яка не працює і допомагає її матері похилого віку.

Тобто його матеріальний стан такий, що не дозволяє йому утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Вважає всі доводи позивача викладені у позові безпідставними і такими, що не підтверджуються належними і допустимими доказами і не підлягають задоволенню.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що сторони мають спільного сина ОСОБА_3 , про що свідчить запис у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадського стану Решетилівського районного управління юстиції від 11 січня 2002 року (а.с. 6), який проживає з позивачкою.

Згідно з довідкою № 175 від 23.12.2019 року (а.с. 7) ОСОБА_3 навчається на І курсі Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі».

Згідно зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України.

В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, син сторін ОСОБА_3 навчається у Вищому навчальному закладі Укоопспілки «ПУЕТ» на денній формі навчання, за спеціальністю Готельно-ресторанна справа (а.с.7). Навчання здійснюється на контрактній основі. Так, згідно з договором № 83 від 09.08.2019 року, загальна вартість за весь строк освітньої послуги становить 51960 грн., за один навчальний рік 12990 грн., за один семестр 6495 грн. (а.с. 83-84).

Таким чином, враховуючи, що навчальний заклад знаходиться не за місцем проживання ОСОБА_3 , форма навчання є денною, на контрактній основі, він потребує матеріальних витрат на оплату навчання, проїзду до місця мешкання, на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо його потреби в матеріальній допомозі батьків.

При цьому ОСОБА_3 навчаються на денній формі, що виключає його працевлаштування, стипендії не отримує.

Обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання повнолітніх окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дітей, які хоча й досягли повноліття, однак продовжують навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їм можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітніх у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення.

Аналіз ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України у поєднанні з основними правилами доказування (параграф перший глави п`ятої розділу першого ЦПК України) дає підстави зробити висновок про те, що обов`язок батька (матері) надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка продовжує навчання, презюмується. Батько (мати) можуть бути звільненні від такого обов`язку у разі доведеності факту неможливості надавати допомогу дитині, при цьому, зважаючи на специфіку спірних правовідносин, обов`язок доведення такого факту покладається саме на батька (мати), до яких пред`явлений позов.

Позивачем суду надані докази, що підтверджують існування обставин, з яким закон пов`язує можливість покладення на батька (мати) обов`язку надавати допомогу дитині, яка продовжує навчання.

Разом з тим, у справі відсутні належні і допустимі докази, які б підтверджували неспроможність відповідача надавати допомогу своїй дитині.

Заперечуючи можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, відповідач посилався на те, що він отримує мінімальну заробітну плату, несе витрати по утриманню майна, оплату комунальних послуг, утримує свою дружину, яка не працює та допомагає її матері похилого віку.

Так, відповідач ОСОБА_1 є молодою особою, працездатного віку, згідно з довідкою про доходи (а.с.58) працює у Приватному підприємстві «Явір-2000» охоронцем та отримує середньомісячну заробітну плату в розмірі 4440,71 грн. за період з лютого 2019 року по лютий 2020 року.

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області 16 червня 2012 року, ОСОБА_1 зареєстровав шлюб з ОСОБА_5 (а.с. 57).

Факт оплати за відповідачем житлово-комунальних послуг, на підтвердження чого надані довідки (а.с. 54, 55, 59) не доводять факту існування обставин, які б унеможливлювали виконання ним свого обов`язку по наданню допомоги дитині, який продовжує навчання. Й такий обов`язок є загальним, від якого не звільнена й позивачка.

Посилання на необхідність утримання дружини, її матері не є слушними, оскільки відповідачем на підтвердження вказаних обставин не надано жодного доказу, зокрема й довідки про склад сім`ї, а також доказів витрат на утримання, відомостей про наявність інших осіб, що мають обов`язок допомоги батькам.

Інших обставин, які в розумінні ст. 199 СК України виключають можливість відповідача надавати матеріальну допомогу у зв`язку з продовженням навчання його сином, не наведено та не доведено.

Таким чином, беручи до уваги обов`язковість сукупності таких юридичних фактів - як досягнення сином сторін повнолітнього віку, продовження ним навчання і у зв`язку з цим існування потреби у матеріальній допомозі, наявності у відповідача можливості надавати таку допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини ОСОБА_3 аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 15.01.2020 року і на весь період навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років.

В силу ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача має бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

На підставі ст. ст. 182, 199, 200 СК України та керуючись ст. ст. 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_4 , аліменти на утримання повнолітньої дитини сина ОСОБА_3 аліменти в розмірі 700 (сімсот) грн. щомісячно, починаючи стягнення з 15.01.2020 року і на весь період навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: смт Решетилівка, Решетилівського району, Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складений 09 липня 2020 року.

Суддя Новосанжарського

районного суду Полтавської області Ю.О. Афанасьєва