Справа №760/6719/20
Провадження №2/760/5019/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Кушнір С.І.

за участю секретаря - Каліш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на рухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 13.03.2020 р. звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на рухоме майно в порядку спадкування, в якому просить:

визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля GEELY MR7151А, випуск 2008 року, шасі НОМЕР_13 НОМЕР_14, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та на автомобільний причіп марки ПГМФ 8302 ПР-бортовий, випуск 2012 року, шасі (кузов) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом (заповітом) після смерті ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на рухоме майно в порядку спадкування, позивач ОСОБА_1 посилається на наступне.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер громадянин ОСОБА_4 , 1956 р.н. (громадянський чоловік ОСОБА_3 ), внаслідок чого відкрилася спадщина на автомобіль GEELY MR7151А, випуск 2008 року, шасі № НОМЕР_13 НОМЕР_14 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , та на автомобільний причіп марки ПГМФ 8302 ПР-бортовий, випуск 2012 року, шасі (кузов) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 . Пізніше, 23 квітня 2013 р., ОСОБА_3 було отримано свідоцтво про право на спадщину на зазначене майно. Відповідно до змісту свідоцтва, воно підлягало реєстрації в органах ДАІ.

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , яка є матір`ю позивача та відповідача. За час життя вона так і не зареєструвала спадкове майно в органах ДАІ, після смерті ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на рухоме майно, а саме на автомобіль GEELY MR7151А, випуск 2008 року, шасі № НОМЕР_13 НОМЕР_14 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , та на автомобільний причіп марки ПГМФ 8302 ПР-бортовий, випуск 2012 року, шасі (кузов) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Як зазначає позивач, вона є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 . Іншим спадкоємцем за законом є її брат - відповідач ОСОБА_2 . Спір між ними з приводу предмету спадкування відсутній.

04.02.2016 р. вони звернулися з заявою про прийняття спадщини до Дев`ятої державної Київської нотаріальної контори. Однак, постановою державного нотаріуса Майданник І.В. від 08.04.2016 р. їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з причини відсутності державної реєстрації права власності на спадкове майно.

В липні 2018 р. відповідач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на рухоме майно. При цьому, як зазначає позивач, вона позов визнала, оскільки не мала наміру володіти автомобілем та причепом. Проте, суд задовольнив позов частково, визнавши за відповідачем право власності тільки на 1/2 частину автомобіля та причепа (рішення суду від 15.04.2019 р. у справі №760/19662/18).

Таким чином, враховуючи викладені обставини справи, з метою належного оформлення державної реєстрації права власності на спадкове майно, позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля GEELY MR7151А, випуск 2008 року, шасі НОМЕР_13 НОМЕР_14, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та на автомобільний причіп марки ПГМФ 8302 ПР-бортовий, випуск 2012 року, шасі (кузов) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом (заповітом) після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 13.03.2020 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Ухвалою суду від 23.03.2020 р., відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на рухоме майно в порядку спадкування, та призначено підготовче судове засідання.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля GEELY MR7151А, випуск 2008 року, шасі НОМЕР_13 НОМЕР_14, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та на автомобільний причіп марки ПГМФ 8302 ПР-бортовий, випуск 2012 року, шасі (кузов) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом (заповітом) після смерті ОСОБА_3 , посилаючись на підстави та обставини, викладені у позовній заяві, та надані докази.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на рухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини справи, що наведені у позовній заяві. Надав суду відзив на позовну заяву, підтриманий в судовому засіданні.

У відповідності до положень ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача, врахувавши їх доводи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Стаття 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла гр. ОСОБА_3 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві 31.12.2015 р.

Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, що підтверджується матеріалами спадкової справи №67/2016, відкритої 04.02.2016 р . до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

До спадкового майна, крім іншого, входять: автомобіль GEELY MR7151А, випуск 2008 року, шасі (кузов) № НОМЕР_13 НОМЕР_14 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належав померлій відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23.04.2013 р. державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Майданник І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 7-468, та автомобільний причіп марки ПГМФ 8302 ПР-бортовий, випуск 2012 року, шасі (кузов) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належав померлій відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23.04.2013 р. державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Майданник І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 7-470.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , є спадкоємцями першої черги після смерті їх матері - ОСОБА_3 , що підтверджується даними свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_6 , виданого Відділом ЗАГСу Залізничного РВК, та даними свідоцтва про народження відповідача серії НОМЕР_7 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного району м. Києва 19.09.1996 р.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 звернулися до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, відкритої щодо майна померлої їх матері - ОСОБА_3 .

Постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Майданник І.В. від 08 липня 2016 р. вих. №3187/02-31, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль GEELY MR7151А, випуск 2008 року, шасі (кузов) № НОМЕР_13 НОМЕР_14 , реєстраційний номер НОМЕР_1 та на автомобільний причіп марки ПГМФ 8302 ПР-бортовий, випуск 2012 року, шасі (кузов) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , після смерті їх матері, ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з відсутністю державної реєстрації на майно, яке успадковується (відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно - свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів).

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» суду слід звернути увагу на наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Судом приймається до уваги, що відповідно до пп.4.15 п.4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на майно є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого і визнання права власності.

Як вбачається з матеріалів справи, за життя мати позивача та відповідача - ОСОБА_3 право власності на: автомобіль GEELY MR7151А, випуск 2008 року, шасі (кузов) № НОМЕР_13 НОМЕР_14 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належав померлій відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23.04.2013 р. державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Майданник І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 7-468, та автомобільний причіп марки ПГМФ 8302 ПР-бортовий, випуск 2012 року, шасі (кузов) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належав померлій відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23.04.2013 р. державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Майданник І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 7-470, у встановленому законом порядку не зареєструвала.

Так, з даних свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 та серії НОМЕР_9 , вбачається, що право власності на зазначені автомобіль та причіп зареєстровано за ОСОБА_4 .

За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує на відмову нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом після померлої матері, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно (свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів).

Враховуючи те, що автомобіль GEELY MR7151А, випуск 2008 року, шасі (кузов) № НОМЕР_13 НОМЕР_14 , реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобільний причіп марки ПГМФ 8302 ПР -бортовий, випуск 2012 року, шасі (кузов) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , які належали померлій ОСОБА_3 після смерті гр. ОСОБА_4 , відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 23.04.2013 р. державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Майданник І.В., зареєстрованих в реєстрі за №№ 7-468, 7-470 відповідно, остання за життя не встигла зареєструвати у встановленому законом порядку (в органах ДАІ), суд вважає встановленим факт належності померлій спірного майна, а позивач, яка є спадкоємцем за законом та прийняла спадщину у встановленому законом порядку, проте, позбавлена права оформити право власності на спадщину у позасудовому порядку, а тому є підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на зазначене вище майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Разом з тим, як встановлено судом, спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 , є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 .

Частиною 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо.

У матеріалах спадкової справи №67/2016 відсутні належні, допустимі, достатні та достовірні докази, які б засвідчували, що будь-хто зі спадкоємців, зокрема відповідач ОСОБА_1 , після померлої ОСОБА_3 , протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України відмовилася від прийняття спадщини на користь іншого зі спадкоємців, тобто позивача ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

При цьому, рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 15.04.2019 р., за результатами розгляду справи №760/19662/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на рухоме майно в порядку спадкування, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_11 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) право власності на Ѕ частину автомобіля GEELY MR7151А, випуск 2008 року, шасі (кузов) № НОМЕР_13 НОМЕР_14 , реєстраційний номер НОМЕР_1 та на Ѕ частину автомобільного причепу марки ПГМФ 8302 ПР-бортовий, випуск 2012 року, шасі (кузов) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне позов задовольнити, визнавши за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину автомобіля GEELY MR7151А, випуск 2008 року, шасі (кузов) № НОМЕР_13 НОМЕР_14 , реєстраційний номер НОМЕР_1 та на Ѕ частину автомобільного причепу марки ПГМФ 8302 ПР-бортовий, випуск 2012 року, шасі (кузов) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1258, 1261, 1266-1268, 1270, 1273, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-82, 89, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на рухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_12 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на Ѕ частину автомобіля GEELY MR7151А, випуск 2008 року, шасі (кузов) № НОМЕР_13 НОМЕР_14 , реєстраційний номер НОМЕР_1 та на Ѕ частину автомобільного причепу марки ПГМФ 8302 ПР-бортовий, випуск 2012 року, шасі (кузов) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: Кушнір С.І.