головуючий у суді І інстанції Васильченко О.В.
провадження № 22-ц/824/1549/2020
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 липня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мостової Г.І.

суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Сердюк К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2019 року за клопотанням представника ОСОБА_2 - адвоката Орлова Андрія Павловича про зупинення провадження

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_5 , про визнання договору дарування нерухомого майна удаваним, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулась до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , 3-тя особа: ОСОБА_5 про визнання договору дарування нерухомого майна удаваним, у якому просила визнати договір дарування квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 від 04 травня 2017 року удаваним, визнати договір дарування квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 від 04 травня 2017 року договором доручення.

Під час судового засідання 23 жовтня 2019 року представник ОСОБА_2 Орлов А.О. подав клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що Подільським районним судом міста Києва розглядається справа № 758/5870/18 за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу квартири від 12 травня 2004 року недійсним в частині покупця та визнання покупцями позивачів за цим договором та витребування квартири від ОСОБА_1 .

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2019 року задоволено клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_8 .

Провадження у цивільній справі № 758/14694/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , 3-тя особа: ОСОБА_5 про визнання договору дарування нерухомого майна удаваним зупинено до набрання законної сили рішенням суду у справі № 758/5870/18 за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , про визнання договору купівлі-продажу недійсним в частині покупця та визнання покупцем позивачів за цим договором.

Задовольняючи клопотання про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що до вирішення спору щодо недійсності договору купівлі-продажу - правовстановлюючого документа, на підставі якого було у подальшому відчужено спірне майно за договором дарування, - ухвалення остаточного рішення у цій справі неможливо.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції у порушення норм пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України було зупинено провадження у справі, не зважаючи на те, що: зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у справі № 758/14694/17 незалежно від результатів розгляду справи № 758/5870/18; не існує об`єктивної неможливості розгляду справи № 758/14694/17 до розгляду справи № 758/5870/18; ухвалення рішення про задоволення позову по справі № 758/5870/18 не матиме правових наслідків для результату розгляду справи № 758/14694/17.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що у справі № 758/14694/17 предметом позову є визнання удаваним договору дарування квартири АДРЕСА_1 від 04 травня 2017 року, укладеного між ОСОБА_5 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдаровуваний), сторонами у справі є: позивач ОСОБА_2 відповідачі: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_5 , а у позовних вимогах просять визнати договір дарування від 04 травня 2017 року удаваним та визнати договір дарування від 04 травня 2017 року договором доручення.

В межах розгляду цієї справи належить з`ясувати: чи є договір дарування квартири від 04 травня 2017 року удаваним, чи дійсно він укладався ОСОБА_5 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдаровуваний) з метою настання наслідків обумовлених ним або його було укладено для приховання іншого правочину (договору доручення).

З матеріалів справи також вбачається, що ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 17 серпня 2019 року відкрито провадження у справі № 758/5870/18 за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним у частині покупця та визнання покупцями позивачів за цим договором.

Предметом позову у цій справі є визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 12 травня 2004 року, укладеного між ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (продавці) та ОСОБА_5 (покупець), сторонами у справі є: позивачі ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 відповідачі: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ..

У позовних вимогах просять визнати частково недійсним у частині покупця ОСОБА_5 (дарувальник за оспорюваними у справі № 758/14694/17 договором дарування) договір купівлі-продажу від 12 травня 2004 року та визнати покупцями за цим договором замість ОСОБА_5 - ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 .

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Підсумовуючи викладене, колегія апеляційного суду враховує, що у разі задоволення позову у справі № 758/5870/18 про визнання недійсним договору купівлі-продажу в частині покупця ОСОБА_3 , покупцями (власниками) за договором купівлі-продажу замість покупця (власника) ОСОБА_3 з 12 травня 2004 року можуть бути визнанні: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 .

А в такому разі, якщо на підставі договору купівлі-продажу власниками з 12 травня 2004 року у справі № 758/5870/18 можуть бути визнанні: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , то 04 травня 2017 року ОСОБА_3 не могла розпорядитися та подарувати спірну квартиру на користь ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 04 травня 2017 року про визнання якого удаваним заявлено позов у справі № 758/14694/17, що переглядається в апеляційній інстанції.

Враховуючи викладене, колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про зупинення провадження у цивільній справі № 758/14694/17 до набрання законної сили рішенням суду у справі № 758/5870/18, оскільки існує об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі, а зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX.

Відповідно до пункту 12 цього Закону розділ ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту:

«Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину».

Керуючись статтями 367, 369, 376, 381-384 ЦПК України та пункту 3 розділу ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням пункту 3 розділу ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 08 липня 2020 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді В.М. Волошина

Т.А. Слюсар