У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., при секретарі Бондаренко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

12.06.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою, мотивуючи тим, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.10.2010 року у справі №2-12618/2010 було зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області здійснити перерахунок та виплату доплати до пенсії ОСОБА_2 за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю, відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щомісячно у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, яка встановлюється Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік, з 22.05.2008 року з урахуванням виплачених сум. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер. Вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дружиною померлого ОСОБА_2 , його є спадкоємцем, яка прийняла спадщину за законом. 13.03.2020 року державний нотаріус Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області видала свідоцтво про право на спадщину за законом, яким засвідчила, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем на отримання належної її чоловіку доплати до пенсії, нарахованої згідно рішення суду у справі №2-12618/2010. Заміна сторони його правонаступником необхідна їй для направлення заяви до ГУ ДКС України в Київській області із зазначенням її реквізитів банківської установи з метою отримання доплати до пенсії згідно Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постанов КМУ №845 від 03.08.2011 року, №440 від 03.09.2014 року. Тому, просила замінити сторону у виконавчому провадженні, а саме стягувача ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 , по виконанню виконавчого документа у справі №2-12618/2010 за позовом ОСОБА_2 до УПФУ в м. Біла Церква.

Згідно довідки завідуючого архівом адміністративна справа №2-12618/2010 за позовом ОСОБА_2 до УПФУ в м. Біла Церква, про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату доплати до пенсії, знищена, у зв`язку з закінченням строків її зберігання.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 379 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Суд, дослідивши матеріали додані до заяви, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із матеріалів заяви, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.10.2010 року (а.с.9-11), позов ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області, про визнання дій неправомірними та зобов`язання провести перерахунок доплати до пенсії, задоволено, зобов`язано Управління пенсійного фонду України в м. Біла Церква провести перерахунок та виплату доплати до пенсії ОСОБА_2 за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю, відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щомісячно у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, яка встановлюється Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік, з 22.05.2008 року з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26.05.2011 року (а.с.18), апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м. Біла Церква Київської області задоволено частково. Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.10.2010 року скасовано та прийнято нове рішення. Адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково, визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області щодо перерахування та виплати ОСОБА_2 надбавки до пенсії в розмірі меншому, ніж це визначено ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 16.02.2010 року по 16.08.2010 року неправомірними, зобов`язано Управління Пенсійного Фонду України в м. Біла Церква Київської області перерахувати та виплати на користь ОСОБА_2 надбавки до пенсії за період з 16.02.2010 року по 16.08.2010 року в розмірі передбаченому ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням виплачених коштів. Позовні вимоги ОСОБА_2 за період з 01.01.2008 року по 15.02.2010 року залишено без розгляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 25.09.2012 року, виданого відділом ДРАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с.5).

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №1-400 від 13.03.2020 року, виданого державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Мельничук М.В. (а.с. 6), вбачається, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 та спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна померлого. Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається з: доплати до пенсії, нарахованої Білоцерківським об`єднаним Управлінням Пенсійного Фонду України Київської згідно постанов Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі №2-12618/2010 від 28.10.2010 року в сумі 5 239,69 грн., по справі №2а-65391/2011 від 07.07.2011 року в сумі 7 506,68 грн., яка належала померлому згідно листа Управління з питань виплати пенсій відділ з питань виплати пенсій №3 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №1000-0404-8/5270 від 06.02.2020 року.

Відповідно до частини першої ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Вказана норма визначає правила заміни сторони виконавчого провадження, що під час виконавчого провадження є аналогом інституту процесуального правонаступництва.

Згідно зі частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Заміна сторони виконавчого провадження відбувається у разі вибуття однієї зі сторін (стягувача або боржника), зокрема, внаслідок смерті або реорганізації. Заміна сторони полягає у вступі на її місце правонаступника (спадкоємця).

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

Підставою правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право спадкоємців на певне майно підтверджується свідоцтвом про право на спадщину (за законом чи за заповітом). В кожному свідоцтві зазначається все спадкове майно і перелічуються всі спадкоємці та визначається частка спадщини спадкоємця, якому видається свідоцтво про право на спадщину.

Отримання свідоцтва про право на спадщину за загальним правилом є правом, а не обов`язком спадкоємця. Але в певних випадках спадкоємець без свідоцтва про право на спадщину не зможе здійснити свої спадкові права. Так, без свідоцтва неможливо отримати грошовий вклад, цінності, які належали спадкодавцю і були здані на збереження, майно, яке знаходиться у третіх осіб, перереєструвати домоволодіння, транспортний засіб тощо.

Згідно частини першої статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Судом встановлено, що відповідно до судового рішення право на пенсійні виплати ОСОБА_2 було встановлено та зобов`язано здійснити перерахунок доплати до пенсії, з 16.02.2010 року по 16.08.2010 рік, отже, заявник як спадкоємець, має право на доплату до пенсії у відповідному розмірі, та звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, ОСОБА_1 надала відповідний правовстановлюючий документ, який свідчить про отримання нею спадкового майна, а саме доплати до пенсії згідно постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 2-12618/2010 від 28.10.2010 року.

Пункт 1 статті 6 Конвенції, серед іншого, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України», по. 15729/07, від 05.07.2012).

Відповідно до рішення Європейського суду у справі «Агрокомплекс проти України» заява № 23465/03 від 06.10.2011 року, існування заборгованості, яка підтверджена остаточним обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішенні винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в ній).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справі «Іванов проти України», заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

У постанові від 29.07.2010 року у справі «Стрельцов и другие военные пенсионеры из Новочеркасска против Российской Федерации» Європейський Суд з прав людини визнав, що громадяни мають право на підтримання скарг своїх померлих родичів у межах статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Вказаного висновку Європейський Суд з прав людини дійшов виходячи з того, що право на отримання заробітної плати і прирівняних до неї платежів, пенсій та інших грошових сум, які виплачуються в якості засобів для існування і підлягали виплаті, проте не були отримані громадянином за життя, належать членам сім`ї померлої особи.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , про заміну стягувача на його правонаступника, щодо виконання виконавчого документа у справі №2-12618/2010 за позовом ОСОБА_2 до УПФУ в м. Біла Церква, про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату доплати до пенсії, підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 6, 372, 379 КАС України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 1218, 1219, 1227 ЦК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, про заміну сторони виконавчого провадження, задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження по виконанню виконавчого документа у справі №2-12618/2010, за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м. Біла Церква, про зобов`язання провести перерахунок та виплату доплати до пенсії, а саме: стягувача - ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала складена 13.07.2020 року.

СуддяО. В. Бондаренко