КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/6404/2020
справа № 755/3161/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва, постановленого суддею Катющенко В.П. 27 січня 2020 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лазарєва Людмила Іванівна, про встановлення факту проживання зі спадкоємцем однією сім`єю,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус КМНО Лазарєва Л.І., про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

На обґрунтування позовних вимог вказувала, що з червня 2010 року позивач проживала в цивільному шлюбі з ОСОБА_4 .

Зазначала, що 19.10.2010 ОСОБА_4 за спільні кошти була придбана квартира АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача ОСОБА_1 з ОСОБА_4 народився син - ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_4, в результаті дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_4 помер та після його смерті відкрилася спадщина за законом.

Зазначала, що 16.02.2018 позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лазарєвої Л.І. із заявою про прийняття спадщини після свого чоловіка ОСОБА_4 , однак, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність підтвердження родинних стосунків.

З урахуванням наведеного та враховуючи уточнення до позову, позивач просила суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім?єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 19.10.2010 по ІНФОРМАЦІЯ_4; скасувати постанову приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лазарєвої Л.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.02.2018; визнати ОСОБА_1 спадкоємицю, яка належить до 1-ї черги спадкування за законом на майно ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2020 року в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лазарєва Людмила Іванівна, про встановлення факту проживання зі спадкоємцем однією сім`єю відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням обставин справи.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що 30.03.2012 року у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 народився спільний син ОСОБА_5 , який проживав з часу свого народження у квартирі АДРЕСА_1 з батьком та матір`ю.

Вказує, що правонаступником Комунального концерну Дніпровського району м. Києва є Центр комунального сервісу, яким і надано довідку на бланку 2727 від 27.12.2017 року, тому судом першої інстанції помилково не взято до уваги даний доказ, який має важливе значення для правильного вирішення справи.

Зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що з 15.11.2011 року ОСОБА_1 офіційно була зареєстрована та проживала в цивільному шлюбі з ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 .

Звертає увагу суду на те, що суд першої інстанції не дослідив обставини, що у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за будь - яких обставин з 15.11.2011 під час спільного проживання як подружжя, був спільний побут, спільні сімейні відносини, вони мали взаємні права та обов`язки.

Окрім того, суд помилково не надав оцінки показам свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтвердили даний факт, крім того свідок ОСОБА_9 повідомив, що 19.10.2010 року ОСОБА_4 була придбана квартира АДРЕСА_1 . в подальшому в якій свідком особисто (на прохання ОСОБА_3 ) був проведений ремонт за кошти в тому числі і ОСОБА_1 .

Позивач та її представник в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Відповідачі та їх представники просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції -без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 60 СК України. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

2. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі ст. 74 СК України Якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

2. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною, визначеною законом, законною підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловіку, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Згідно ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

За змістом ст. 74 СК України у разі пред'явлення позову про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, позивач повинен довести початок та кінець такого проживання, а також набуття в цей період спірного майна.

Зазначені обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу позивача та ОСОБА_4 в період з 19.10.2010 по ІНФОРМАЦІЯ_4.

Крім того, суд вважав, що підстави для визнання позивача спадкоємицею першої черги відсутні, оскільки законодавчо визначено, що до першої черги спадкоємців відносяться діти, батьки та той з подружжя, хто пережив спадкодавця.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Позивач ОСОБА_1 пояснила, що вона проживала із покійним чоловіком ОСОБА_4 з жовтня 2010 року.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 , з 15.11.2011року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (Том І а.с. 48, 49).

Вказана квартира була придбана у власність 19 жовтня 2010 року ОСОБА_4 за 443 049,60 грн, що вбачається із договору купівлі - продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою В.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 4600, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів № 9136770 від 19.10.2010 (Том І а.с. 53, 54-55, 56).

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася відповідач ОСОБА_2 , батьками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_11 .. В подальшому ОСОБА_2 зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_2 » (Том ІІ а.с. 154, 153).

ІНФОРМАЦІЯ_12 народився відповідач ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_11 (Том ІІ а.с. 180).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5 , батьками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 06.04.2012 складено відповідний актовий запис № 960 та видано свідоцтво про народження Серія НОМЕР_1 (Том І а.с. 62).

Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України (Том ІІ а.с. 163).

ОСОБА_4 в період часу 2016 - 2017 р.р. перебував на лікуванні в Київському міському клінічному онкологічному центрі (Том ІІ а.с. 19-146). Згідно із первинним оглядом від 16.11.2016 ОСОБА_4 зазначив запитуваний сімейний стан - «холостий» (Том ІІ а.с. 70).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 53 роки у Маньківському районі Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 , виданим 09.10.2017 Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві (Том І а.с. 50).

08 жовтня 2017 року ФОП ОСОБА_15 видано товарний чек № 23/09 на засоби для ритуальних послуг на загальну суму 7 236 грн (Том І а.с.59-61).

У своєму листі від 19.06.2019 № 19/03-19 заступник директора ТОВ «Гюнсел» Ерсан Гюнер зазначає про те, що Товариством через свого працівника ОСОБА_16 було повністю сплачено кошти за всі витрати, пов?язані з наданням послуг КУ «Черкаське обласне бюро судово - медичної експертизи», витрати, пов?язані з доставкою та транспортуванням тіла загиблого, проведенням поховання та проведенням поминального обіду, у зв?язку із загибеллю ОСОБА_4 , що підтверджується заявою, поданою ОСОБА_1 від 12.10.2017, поданою на ім?я керівника ТОВ «Гюнсел» за власним підписом, а також банківськими квитанціями від 09.10.2017 на суму 2 117,09 грн, на суму 319,34 грн, на суму 377,06 грн (Том І а.с.216-218).

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лазарєвою Л.І. 30 жовтня 2017 року заведено спадкову справу № 41/2017 до спадкового майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 (Том ІІ а.с. 148-192).

Так, 30 жовтня 2017 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лазарєвої Л.І. із заявою про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_4 звернулася ОСОБА_2 .. Іншими спадкоємцями зазначає батьків померлого ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , сина померлого ОСОБА_3 (Том ІІ а.с. 149).

04 грудня 2017 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лазарєвої Л.І. із заявою про прийняття спадщини після померлого батька малолітнього сина ОСОБА_5 звернулася ОСОБА_1 (Том ІІ а.с. 165).

16 лютого 2018 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лазарєвої Л.І. із заявою про прийняття спадщини після померлого цивільного чоловіка ОСОБА_4 звернулася ОСОБА_1 .. Іншими спадкоємцями зазначає батьків померлого ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , дітей померлого: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 (Том ІІ а.с. 173).

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лазарєвої Л.І. від 16 лютого 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , у віці 53 роки, цивільного чоловіка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки нею не подані всі необхідні передбачені чинним законодавством України документи, які б підтверджували родинні стосунки, перебування на утриманні спадкодавця та/або проживання однією сім?єю зі спадкодавцем, що належить до 4-ої черги спадкування за законом, а на прийняття спадщини звернулися також спадкоємці 1-ої черги спадкування (Том ІІ а.с.187).

05 березня 2018 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лазарєвої Л.І. із заявою звернулася ОСОБА_14 , в якій відмовляється від спадкового майна, що залишилось після смерті її сина ОСОБА_4 , на користь його дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (Том ІІ а.с. 158-164).

05 квітня 2018 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лазарєвої Л.І. надійшла заява ОСОБА_13 , в якій він відмовляється від спадкового майна, що залишилось після смерті його сина ОСОБА_4 , на користь його сина ОСОБА_3 (Том ІІ а.с. 176).

26 квітня 2018 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лазарєвої Л.І. із заявою про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_3 .. Іншими спадкоємцями зазначає батька померлого ОСОБА_13 , який відмовився від спадкового майна на його користь, та мати померлого ОСОБА_14 , яка відмовилася від спадкового майна на користь доньки померлого ОСОБА_2 , та сина померлого ОСОБА_5 (Том ІІ а.с. 177).

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лазарєвої Л.І. від 26 квітня 2018 року ОСОБА_3 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв?язку з пропущенням ним передбаченого чинним законодавством України шестимісячного терміну для подання заяви про прийняття спадщини на майно померлого (Том ІІ а.с. 186).

Відповідно до довідки Комунального концерну «Центр комунального сервісу» від 20.12.2017 № 2705, виданої ОСОБА_1 , вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_4 , відкритий на ім?я ОСОБА_4 , також зареєстровані: з 24.04.2012 син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; з 14.04.2012 мати ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; з 04.05.2012 батько ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , з 15.11.2011 інший родич ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (Том І а.с. 65).

Як убачається зі звіту про оцінку майна, виконаного ТОВ «СВ ПРОДАКШН», загальна вартість об?єкта оцінки житлового приміщення (2-х кімнатна квартира) загальною площею 45,30 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 24 січня 2019 року, становить 899 819,00 грн, курс НБУ на дату оцінки - долар США 27,703713 (Том І а.с. 57, 58).

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Судом установлено, що 08.07.2010 , батьком померлого, як продавцем, був укладений договір купівлі - продажу земельної ділянки з жилим будинком за адресою: АДРЕСА_4 , ціна договору 2 300 000 рублів ( Том І , а.с. 130-133).

Як пояснили батьки покійного, вони після продажу земельної ділянки віддали синові кошти для придбання житла, в якому згодом були зареєстровані.

З матеріалів справи вбачається, що батьки померлого - ОСОБА_13 та ОСОБА_14 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується їх посвідками на постійне проживання серія НОМЕР_3 (Том І а.с. 134, 135).

Як установлено судом, за житлово - комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з вересня 2017 року по січень 2018 року сплачували відповідач ОСОБА_2 та мати померлого ОСОБА_14 , що підтверджується квитанціями про оплату (Том І а.с. 164-179).

Позивач ОСОБА_1 не надала суду належних та достовірних доказів того, що в період укладання договору купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_1 вона спільною працею та за спільні кошти придбала разом із спадкодавцем квартиру.

Суд правильно визначив, що подані позивачем докази не підтверджують факт ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов'язків подружжя, набуття майна, тощо.

Факт реєстрації за однією адресою не свідчить про наявність між ОСОБА_1 та ОСОБА_18 відносин, притаманних подружжю. Як зазначили відповідачі, покійний визнавав дитину ОСОБА_1 своїм сином, зареєстрував своє батьківство щодо сина, однак, шлюб із ОСОБА_1 не реєстрував, так як не вважав її своєю дружиною. Підтримував стосунки із іншими жінками в цей період.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі - продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання фактичного подружжя сім`єю без наявності інших ознак сім`ї.

Так, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову про встановлення факту проживання позивача однією сім`єю зі спадкодавцем без реєстрації шлюбу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про спільне проживання як чоловіка та жінки, тобто наявність сім`ї, у період з 19 жовтня 2010 року до моменту смерті ОСОБА_4 матеріали справи не містять. Позивач не надала також достовірних доказів того, що вона проживала із спадкодавцем однією сім'єю п`ять років.

Разом із цим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зміни черговості спадкування, суд першої інстанції, враховуючи норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог щодо зміни черговості одержання права на спадкування, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність вище перелічених юридичних фактів у їх сукупності, за наявності яких у позивача могло виникнути право на зміну черговості спадкування з підстав, передбачених частиною другою статті 1259 ЦК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судом першої інстанції булоправильно застосовано норми процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга повинна бути залишена без задоволення, а рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегіясуддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 7 липня 2020 року.

Суддя - доповідач:

Судді :