РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 червня 2020 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Олех Ю.М.

за участі

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, ОСОБА_3 , третя особа Дев`ята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

21 листопада 2018 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Київської міської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Вона є племінницею ОСОБА_4 , яка є рідною сестрою ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вона є єдиною спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_4

ОСОБА_4 належала квартира АДРЕСА_1 , де вона була зареєстрована та проживала з 10 липня 1970 року по день смерті.

Зазначена квартира належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 грудня 1995 року (1/2 частина) та свідоцтва про право на спадщину від 16 грудня 2004 року (1/2 частина).

ОСОБА_4 заповіт не склала.

27 січня 2017 року у Дев`ятій Київській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_4 .

Вона прийняла спадщину шляхом подання у встановлений ст. 1270 ЦК України строк відповідної заяви державному нотаріусу Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Бочковій Н.Г.

Державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 липня 2018 року через відсутність у неї правовстановлюючого документу на спадкове майно та неможливість встановлення кола спадкоємців з огляду на заяву ОСОБА_3 № 727 від 27 січня 2017 року про прийняття спадщини за законом.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 травня 2019 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 травня 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 127).

Представник Київської міської ради у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 126).

У матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що представник Київської міської ради просить розглядати справу у його відсутність (а.с. 57-59). Зазначено, що з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 27 січня 2017 року подав до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після померлої ОСОБА_4 . За таких обставин, існує спір між спадкоємцями, а тому Київська міська рада не є належним співвідповідачем у справі.

Третя особа - Дев`ята Київська державна нотаріальна контора у судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу у її відсутність (а.с. 128).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05 січня 2017 року Серії НОМЕР_1 (а.с. 93).

27 січня 2017 року державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа № 61/2017 щодо майна померлої ОСОБА_4 (а.с. 88-115).

ОСОБА_2 звернулась до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 98).

Відповідно до постанови державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Бочкової Н.Г. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 липня 2018 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно та неможливістю на даний час встановити коло спадкоємців (а.с. 109).

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З матеріалів спадкової вбачається, що ОСОБА_4 заповіт не складала.

Частиною 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Статтею 1262 ЦК України визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Батьком позивача був ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_6 (а.с. 22).

ОСОБА_6 19 липня 2002 року уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила дошлюбне прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с. 23).

Батько позивача ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 15).

Батька ОСОБА_5 є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що підтверджується посвідкою про народження від 29 жовтня 1940 року (а.с. 16).

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб 29 вересня 1951 року та ОСОБА_10 змінила прізвище на « ОСОБА_10 » (а.с. 17-18).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року у ОСОБА_9 та ОСОБА_12 народилась донька ОСОБА_4 (а.с. 19-21).

Вбачається, що ОСОБА_2 є племінницею ОСОБА_4 .

З матеріалів спадкової справи вбачається, що 15 лютого 2017 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 91). З цієї заяви вбачається, що ОСОБА_3 проживав з ОСОБА_4 однією сім`єю.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Бочкової Н.Г. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 лютого 2017 року ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 не підтвердив факт проживання з померлою однією сім`єю протягом 5 років (а.с. 97).

У матеріалах спадкової справи міститься ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 03 травня 2018 року, якою заяву ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту проживання ним однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 в період з 2002 року по день смерті ОСОБА_4 , залишено без розгляду через наявність спору про право на спадкове майно між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 104-105).

З довідки форми № 3 від 16 січня 2017 року № 133 вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 була зареєстрована лише ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_2 січня 2017 року знята з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю (а.с. 25).

Відповідно до довідки КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» від 16 січня 2017 року № 134 ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 10 липня 1970 року та по день смерті. Знята з реєстраційного обліку 12 січня 2017 року. На день смерті в квартирі ніхто не був зареєстрований (а.с. 24).

З інформаційної довідки Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 20 липня 2017 року вбачається, що згідно з даними реєстрових книг бюро квартира АДРЕСА_1 на прав власності зареєстрована за ОСОБА_4 :

- 1/2 частина на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 грудня 1995 року;

- 1/2 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16 грудня 2004 року (а.с. 26).

У матеріалах спадкової справи міститься запит до Відділу приватизації державного житла Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації від 06 червня 2018 року щодо видачу дублікату свідоцтва про право власності на житло від 22 грудня 1995 року у зв`язку з втратою його оригіналу (а.с. 108).

З відповіді Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації від 08 червня 2018 року вбачається, що дублікат свідоцтва про право власності на квартиру у разі його втрати видається за письмовою заявою власника (співвласників) (а.с. 108).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 відзив на позовну заяву не подав, у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Крім того, ОСОБА_3 не підтвердив факт проживання з померлою однією сім`єю протягом 5 років, що підтверджується постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Бочкової Н.Г. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 лютого 2017 року.

Враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

ОСОБА_2 також зазначила відповідачем у справі Київську міську раду.

Разом з тим, Київська міська рада не є належним відповідачем у справі, оскільки відповідно до Постанови Пленуму Верхового суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 у спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус чи орган державної реєстрації прав. При вирішенні спорів про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, у задоволенні вимог до Київської міської ради слід відмовити.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 8422 гривні.

Відповідно до ч. 3 розділу ХІІ Прикінцеві положення ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170,178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись статтями 331, 392, 1216-1218, 1258, 1262, 1266 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 223, 259, 263-265, 268, 272, 280-289 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) до Київської міської ради (м. Київ, вул. Хрещатик, 36), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), третя особа Дев`ята Київська державна нотаріальна контора (м. Київ, вул. Волинська, 6) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) в частині вимог до Київської міської ради (м. Київ, вул. Хрещатик, 36).

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 8422 гривні.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 10 липня 2020 року.

Суддя: