БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/462/2020
Провадження № 2/497/380/2020
14.07.2020 року м.Болград
Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючої судді Кодінцевої С.В.
при секретарі Ковтун О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Болград цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (надалі МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,
Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, в якому просить суд стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 62 617.84 гривень, а також судовий збір у розмірі 2 102.00 гривень.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 01 січня 2018 року з вини ОСОБА_1 , який керував автомобілем «MITSUBISHI», державний номер НОМЕР_1 в м. Одеса була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль «SMART», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 отримав пошкодження.
Вина відповідача у вчиненні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Болградського районного суду Одеської області від 30.07.2018 року.
На дату вчинення цієї пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, тому, власник пошкодженого автомобіля, ОСОБА_3 , з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. Відповідно до висновку № 171-01/18 вартість матеріального збитку складає 62 617.84 гривень.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника позивача, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує (а.с.40, 45).
Відповідач в судове засідання не з`явився про час та місце судового засідання тричі повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.36).
Судові повістки виклики відповідачем були отримані як на 14.05.2020 року (а.с.39), так і на 10.06.2020 року (а.с.44), 10.07.2020 року (а.с.49).
Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи.
Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України (а.с.45).
Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви позивача по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно постанови Болградського районного суду Одеської області від 30.07.2018 року, справа №497/1300/18, громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем «MITSUBISHI», державний номер НОМЕР_3 року в м. Одеса, по проспекту Добровольського, біля будинку №90, де на регульованому пішохідному переході, був неуважним, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Smart Fortwo», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .. В наслідок ДТП водію та пасажиру автомобіля «Smart Fortwo» були заподіяні тілесні ушкодження (а.с.4-5).
Цією постановою суду від 30.07.2019 року провадження по справі було закрито у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення.
Втім, з досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення №497/1300/10, провадження №3/497/783/18 вбачається наявність постанови старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Одеській області від 28.03.2018 року, в якій слідчий стверджує, що причиною ДТП виявилося порушення вимог п/п «б» п.2.3, п/п «а» п.2.9 п.п.1.5, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_1 ..
Однак, з огляду на те, що постраждалим ОСОБА_2 і ОСОБА_4 не були заподіяні тілесні ушкодження, що відносяться до середнього ступеня тяжкості, отже у його - ОСОБА_1 діях не вбачається ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України.
Допущені водієм ОСОБА_1 порушення вимог п/п «б» п.2.3, п/п «а» п.2.9 п.п.1.5, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України підлягають адміністративній відповідальності.
Постанова є чинною, та не була оскаржена.

Крім того, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення є в наявності висновок Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №37-А від 15.02.2018 року, яким підтверджується, що рульове керування, гальмова система та ходова частина автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, номерний знак НОМЕР_1 на момент виникнення події цієї пригоди знаходилися в працездатному стані, дозволяли водію контролювати, змінювати напрямок та характер руху керованого ним автомобіля.

З огляду на зазначені докази, вина відповідача ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, яка мала місце 01.01.2018 року в м. Одеса, по проспекту Добровольського, біля будинку №90, де на регульованому пішохідному переході скоїв зіткнення з автомобілем «Smart Fortwo», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 - є доведеною.

Відповідно до заяви від 05.02.2018 року, ОСОБА_4 (власник автомобіля «Smart Fortwo» державний номер НОМЕР_2 ) звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України (а.с.7).

Згідно копії полісу № АМ НОМЕР_4 0208403 від 03.06.2017 року між Моторним (транспортним) страховим бюро України та ОСОБА_4 було застраховано автомобіль «Smart Fortwo» державний номер НОМЕР_2 (а.с.7 зворотня сторінка).

Згідно експертного висновку № 171-01/18 сума матеріального збитку складає 62617.84 гривень (а.с.13-29).

Платіжним дорученням № 1013526 від 02 листопада 2018 року підтверджується виплата ОСОБА_4 страхового відшкодування в розмірі 62 617.84 гривень від МТСБУ (а.с.12).

01 липня 2004 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Зазначеним Законом були визначені обов`язки учасників дорожньо-транспортної пригоди (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38).

Відповідно до ст. 38.1.1. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України ), а також ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим.

За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.

Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням.

Отже, у страхуванні відповідальності навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація неприпустима, оскільки виникають правовідносини з відшкодування витрат у порядку регресу.

Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом.

У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування " та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи , відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача.

Згідно до ст. 38 Закону України "Про страхування ", МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_1 ..

У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України).

Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України.

При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог, та вважає за необхідним, стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (платіжне доручення № 9796640 від 25.03.2020 року), а тому з відповідача ОСОБА_1 також підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 3-5, 7, 10, 12-13, 19, 141, 263-265, 280-283, 352 ЦПК України, ст. ст. 993, ч. 1 ст. 1166 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат пов`язаних з регламентною виплатою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_5 , виданого Болградським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України: п/р НОМЕР_6 в Укрексімбанку м.Києва, МФО 322313,

в порядку регресу суму страхового відшкодування в розмірі 62 617.84 гривень (шістдесят дві тисячі шістсот сімнадцять гривень вісімдесят чотири копійки);

- суму сплаченого судового збору в розмірі 2 102.00 гривень (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно п.3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо … подання заяви про перегляд заочного рішення, … апеляційного оскарження, … продовжуються на строк дії такого карантину".

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Кодінцева