Номер провадження 2/754/4376/20
Справа №754/2860/20
23 червня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого - судді - Галась І.А.
при секретарі - Гергель В.А.
у відсутності сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторінцивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
Представник Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди. Ціна позову - 126047 гривень 80 копійок.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.09.2016 року між ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та ОСОБА_2 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) АК/4841101, забезпечений транспорт ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 .
22.11.2016 року о 06:30 год. в м. Києві по вул. О. Теліг, 2, сталося ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , транспортного засобу ФІАТ д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу НІССАН, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок даного ДТП було пошкоджено транспортні засоби ФІАТ, д.н.з. НОМЕР_2 та НІССАН, д.н.з. НОМЕР_3 з вини ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого, як водія забезпеченого автомобіля ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». Вказано, що згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 14.07.2017 року, винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1ст. 122-4 КУпАП, визнано відповідача, ОСОБА_1 , який керував автомобілем ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 .
Оскільки у скоєнні ДТП, винним визнано ОСОБА_1 , який після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди, Позивач вважає, що має право на відшкодування в порядку регресу понесених ним фактичних витрат.
В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 126047,80 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04 березня 2020 року відкрито провадження в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди. Визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову відповідачем суду не подано.
Інших заяв та клопотань від учасників не надходили.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, вважає за можливе винести зачне рішення по справі.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно Полісу №АК/4841101 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15.09.2016 року, цивільно-правова відповідальності власника наземного транспортного засобу ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1 , страхувальник ОСОБА_2 застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп», строк дії з 15.09.2016 року до 14.09.2017 року (включно) (а.с.4).
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 липня 2017 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтями 122-4 та 124 КУпАП - закрито, у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.5).
Згідно змісту постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 14 липня 2017 року, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 , вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та 124 КУпАП, відповідно.
Постанова суду не оскаржувалась та набрала законної сили.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на викладене та відповідно до положення частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 липня 2017 року, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка не оскаржувалась та набрала законної сили, відповідно до якої відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП.

Отже, з огляду на викладене вина відповідача ОСОБА_1 у скоєній дорожньо транспортній пригоді є доведеною.

05 вересня 2017 року, водій транспортного засобу «Ніссан» державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_4 звернувся до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» з заявою на виплату страхового відшкодування.

Згідно розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 40 від 12 вересня 2017 року, розмір затвердженого до виплати страхового відшкодування водію транспортного засобу «Ніссан» державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_4 становить 61 500 грн. 00 коп.

Згідно платіжного доручення № ЗР054880 від 15 вересня 2017 року, ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило водію транспортного засобу ««Ніссан» державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_4 страхове відшкодування в сумі 61 500 грн. 00 коп.

Крім того, 04 серпня 2017 року, водій транспортного засобу «Фіат» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 , звернувся до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» з заявою на виплату страхового відшкодування.

Згідно розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 59 від 30 вересня 2017 року, розмір затвердженого до виплати страхового відшкодування водію транспортного засобу «Фіат» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 становить 64 547 грн. 80 коп.

Згідно платіжного доручення № ЗР059115 від 03 жовтня 2017 року, ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило водію транспортного засобу «Фіат» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 64 547 грн. 80 коп.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Тому відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України та ст. 38 даного Закону після проведення виплати у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» виникло право зворотної вимоги до відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки відповідач в даному випадку несе відповідальність за заподіяну матеріальну шкоду.

На підставі наведеного вище, беручи до уваги те, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснило виплату страхового відшкодування за водія транспортного засобу, що спричинив дорожньо-транспортну пригоду та самовільно залишив місце пригоди, те, що відповідач в добровільному порядку не повертає сплачені позивачем кошти, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, на підставі ст.ст. 22, 993, 1187, 1191 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (місцезнаходження 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44, ) суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 126047 грн. 80 коп. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку , встановленому ЦПК України - в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду

Відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд м. Києва.

Суддя: І.А. Галась