СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/23203/19

пр. № 2/759/2243/20

10 липня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Войтенко Ю.В.,

за участю секретаря Семененко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв`язок» про поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення, стягнення не виплаченої заробітної плати, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Святошинського районного суду м.Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв`язок» про поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення, стягнення не виплаченої заробітної плати, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. В позовній заяві позивач просив поновити йому строк на звернення до суду та визнати поважним пропуск строку, встановленого чинним законодавством, посилаючись на неотримання до моменту подання до суду наказу про звільнення позивача та його трудової книжки; скасувати наказ Державного підприємства дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв`язок» від 12.09.2019 про звільнення позивача та запис у трудовій книжці ОСОБА_1 від 16.09.2019; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника дільниці електровимірювання Державного підприємства дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв`язок»; стягнути з Державного підприємства дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв`язок» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 23220,55 грн за період з 01.04.2019 по 16.09.2019; стягнути з Державного підприємства дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв`язок» на користь ОСОБА_1 суму заробітної плати за час вимушеного прогулу, тобто, з 17.09.2019 по дату прийняття судового рішення; стягнути з відповідача понесені судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 20.10.2018 працює на посаді начальника дільниці електровимірювання Державного підприємства дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв`язок», при цьому, з квітня 2019 йому не виплачують заробітну плату. В подальшому позивачу стало відомо, що в вересні 2019 його було звільнено за скороченням штату. Наголошує, що не був ознайомлений з наказом про звільнення, не отримав трудову книжку, не отримав розрахунку при звільненні, при цьому, його не пускають на територію самого підприємства. З вказаних підстав позивач подав скаргу до Головного управління держпраці в Київській області, за результатами розгляду якої, позивача було повідомлено про складення акту інспекційного відвідування в якому зафіксовані підстави і дата звільнення позивача, окрім того, вказано про порушення ч.1 ст. 116 та ч.1 ст. 117 КЗпП у зв`язку з невиплатою грошових коштів в розмірі 23220,50 грн, керівнику було вручено припис для усунення виявлених порушень. Водночас, станом на день подання позову вказаний припис не виконано, розрахунок з позивачем не проведено. Окрім того, наголошу/, що відносно відповідача було прийнято рішення про приватизацію. Відповідно, з дня прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства або пакета акцій (частки) господарського товариства і до переходу права власності до покупця, без згоди органів приватизації такі підприємства (товариства), їх уповноважені органи управління не мають права скорочувати чисельність працівників підприємства, що приватизується, тому просить задовольнити його вимоги.

Ухвалою судді від 18.12.2019 у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження, без виклику сторін, копії якої направлені учасникам справи.

Учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки.

Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками надсилались судом на адресу місцязнаходження відповідача. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.

За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину невчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від сторін не надходили.

Згідно з ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 21.04.2020 було задоволено клопотання позивача про витребування засвідчених належним чином копій документів, що були підставою для звільнення, та які підтверджують наявність заборгованість на момент звільнення.

На виконання вказаної ухвали, відповідачем було направлено до суду витребувані документи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що Державне підприємство дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв`язок» є державним підприємством,

Наказом Директора Державне підприємства дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв`язок» Левченка В.О. №24-к від 11.10.2018, ОСОБА_1 було прийнято на роботу з 12.10.2018 на посаду начальника дільниці електровимірювання Київського цеху технологічного зв`язку. З вказаним наказом ОСОБА_2 був ознайомлений 11.10.2018.

Згідно з наказом Заступника директора Державне підприємства дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв`язок» Гладкова О.В. №21-к від 12.09.2019, ОСОБА_1 було звільнено з 16.09.2019 з посади начальника дільниці електровимірювання Київського цеху технологічного зв`язку. При цьому, у вказаному наказі було зазначено причиною звільнення - скорочення штату працівників, п.1 ст. 40 КЗпП України на підставі наказу «Про скорочення штату працівників структурних підрозділів головного підприємства ДП «Укрдорзв`язок», неможливість подальшого працевлаштування у зв`язку з відсутністю вакантних посад з фахового спрямування. Одночасно, у вказаному наказі було наказано виплатити грошову компенсацію за 2 к.д. невикористаної щорічної відпустки за період роботи з 12.10.2018 по 16.09.2019, а також, виплатити вихідну допомогу в розмірі середньомісячного заробітку. Вказаний наказ не містить підпису ОСОБА_1 про його ознайомлення.

Окрім того, до суду було надано Акт про відмову начальника дільниці електровимірювання Київського цеху технологічного зв`язку поставити свій підпис про ознайомлення з наказом на звільнення та отримати трудову книжку від 23.09.2019 вбачається, що з вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомився, проте, ставити свій підпис про це відмовився. Окрім того, зазначено, що в присутності комісії заступником директора Гладковим О.В. було запропоновано ОСОБА_1 забрати свою трудову книжку, але він відмовився. Окрім того, комісія засвідчила, що 23.09.2019 ОСОБА_1 вперше після відпустки з`явився на підприємстві.

За даними Наказу Заступника директора Державне підприємства дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв`язок» ОСОБА_3 №32 від 12.07.2019, у зв`язку відсутністю об`єм робіт по окремим структурним підрозділам, важким фінансовим становищем наказано провести реорганізацію підприємства та, керуючись п.1 ст. 40, ст. 42 КЗпП України внести зміни до штатного розпису структурних підрозділів Головного підприємства ДП «Укрдорзв`язок» з 01.10.2019, скоротивши одну одиницю заступника Київського цеху технологічного зв`язку, одну одиницю начальника дільниці електровимірювання Київського цеху технологічного зв`язку, одну одиницю начальника дільниці інформаційно- технічного забезпечення. Відповідно до чинного законодавства України, не пізніше ніж за 2 місяці, попередити працівників ДП «Укрдорзв`язок» про можливе їх вивільнення та запропонувати всім працівникам, що піпадають під скоочення штату, переведення за їх згодою на інші вакантні посади. У разі відмови або браку вакантних посад, підготувати документи для скорочення відповідних працівників та звільнення їх за п.1 ст. 40 КЗпП України. Звільнення провести відповідно до вимог діючого законодавства з дотриманням відповідних пільг та компенсацій.

Окрім того, було надана копія письмового попередження, адресованого ОСОБА_1 про скорочення посади та відсутність вакантних посад, які можно було б запропонувати для подальшого працевлаштування. Вказане попередження не містить підпису ОСОБА_1 про його ознайомлення.

Також надано Акт про відмову начальника дільниці електровимірювання Київського цеху технологічного зв`язку підписати попередження про наступне вивільнення з роботи від 12.07.2019. З якого вбачається, що 12.07.2019 ОСОБА_1 у присутності комісії був зачитаний приказ №32 від 12.07.2019 в вручено попередження про наступне вивільнення з роботи 16.07.2019 у зв`язку з із скороченням його посади иі неможливістю подальшого працевлаштування.

Окрім того Заступником директора Державне підприємства дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв`язок» Гладковим О.В. направлявся лист ОСОБА_1 з проханням з`явитись у відділ кадрів для отримання трудової книжки. Вказаний лист ОСОБА_1 не було отримано.

Згідно з довідкою про середню заробітну плату, за період з листопада 2018 по серпень 2019 ОСОБА_1 було отримано 62692,87 грн заробітної плати, середньоденна (середньогодинна) заробітна плата складає 302,86 грн.

Як вбачається з поданих документів, позивача було 12.07.2019 повідомлено про зміст Наказу Заступника директора Державне підприємства дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв`язок» Гладкова О.В . №32 від 12.07.2019, так само його було ознайомлено з попередженнмя про скорочення штатних одиниць.

З Наказом Заступника директора Державне підприємства дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв`язок» Гладкова О.В. №21-к від 12.09.2019 позивача було ознайомлено 23.09.2019.

Звертаючись до суду з позовом, позивач стверджував, що не був ознайомлений з наказом про звільнення, не отримав трудову книжку, не отримав розрахунку при звільненні, при цьому, його не пускають на територію самого підприємства.

Відповідно до правил п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, а частиною другою цієї ж статті встановлено, що звільнення з підстав, зазначених зокрема у пункті 1 допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою на іншу роботу.

Правилами ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників та у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі організації.

Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» , розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства що регулюють вивільнення працівників, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнювальний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

На думку суду, за встановлених судом обставин, відповідачем з дотриманням чинного законодавства, що регулює діяльність державного підприємства, а також внутрішніх організаційно-правових документів прийнято рішення про скорочення чисельності працівників, серед яких було скорочено посаду, яку обіймав позивач.

У той же час, судом встановлено, що, звільняючи позивача з підстав, передбачених п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, відповідачем не порушено двохмісячний термін попередження про звільнення з пістав скорочення чисельності та штату працівників, а також повідомлено про відсутність вакантних посад, які можно було б запропонувати для подальшого працевлаштування.

Разом з тим, згідно з Наказом ФДМУ "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році" № 447 від 27.03.2018 Державне підприємство дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв`язок» входить до переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році.

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по м.Києву від 25.04.2018 №591 прийнято рішення про приватизацію об`єкта малої приватизації - державого підприємства дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв`язок».

Відповідно до ч.4 ст.12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" з дня прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства або пакета акцій (частки ) господарського товариства і до переходу права власності до покупця або припинення приватизації об`єкта приватизації відповідно до частини шостої цієї статті, без згоди органів приватизації такі підприємства (товариства), їх уповноважені органи управління не мають права скорочувати чисельність працівників підприємства , яке приватизується.

Доказів наявності відповідного погодження суду не надано.

Разом з цим, за правилами ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Звертаючись до суду з позовом, представник позивача заявив про поновлення пропущеного місячного процесуального строку на звернення до суду з зазначеним позовом.

За твердженням представника позивача, зазначений вище строк було пропущено з поважних причин, у зв`язку з неотриманням до моменту подання до суду наказу про звільнення позивача та його трудової книжки.

Судовим розглядом встановлено, що фактичне ознайомлення позивача з наказом про звільнення відбулось 23.09.2019.

Тобто за правилами ч. 1 ст. 233 КЗпП України, останнім днем звернення до суду є 23.10.2019 року.

За даними відмітки про одержання Святошинським районним судом м. Києва позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв`язок» про поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення, стягнення не виплаченої заробітної плати, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, зазначену позовну заяву отримано 13.12.2019 року та цього ж дня здійснено її автоматизований розподіл, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Так, позивач пропустив строк звернення до суду з позовом про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відповідача майже на 2 місяці, що є суттєвим проміжком часу.

Твердження представника позивача про його необізнаність з існуванням оскаржуваного наказу спростовуються матеріалами справи.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення позивачу пропущеного процесуального строку на звернення до суду з позовними вимогами про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Щодо позовної вимоги відносно стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості за період з 01.04.2019 по 16.09.2019 в розмірі 23220,55 грн, слід зазначити про таке.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України відповідач повинен був у день звільнення ОСОБА_5 виплатити всі належні йому суми, а в разі спору про розмір цих сум виплатити не оспорювану ним суму, однак цього не зробив.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Як передбачено ст. 116 згаданого Кодексу, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівнику при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювань ним суму.

Згідно з листом Головного управління держпраці у Київській області встановлено, що в день звільнення позивача йому не виплачено розрахункових коштів у сумі 23220,55 грн, що є порушенням ч.1 ст. 116 та ч.1 ст. 117 Кодексу законів про працю України, що підтверджується бухгалтерською довідкою підприємства від 26.09.2019 №28.

При цьому, суд бере до уваги положення ч.2 ст. 233 КЗпП України, відповідно до яких зазначено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

З огляду на викладене, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на відповідача у відповідній частині.

На підстави викладеного, п.1 ч.1, ч.2 ст. 40, ст.ст. 49-2,233 Кодексом законів про працю України, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 18, 82, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв`язок» про поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення, стягнення не виплаченої заробітної плати, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - задоволити частково.

Стягнути з Державного підприємства дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв`язок» на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 23220,55 грн.

Стягнути з Державного підприємства дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв`язок» на користь держави судовий збір у сумі 1921,00 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його складення.

Сторони мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даної копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Войтенко