Провадження № 2/219/562/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Хомченко Л.І.,

секретаря Трубчанінова О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Бахмут Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 до Часовоярської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 діючи в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 липня 2003 року, виданого державним нотаріусом Часів-Ярської державної нотаріальної контори Янюк С.В., мати позивача, ОСОБА_3 , після смерті свого чоловіка та її батька, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , успадкувала наступне майно: житловий будинок з усіма надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_2, площею378,0 кв.м, який належав померлому на підставі договору про надання в безстрокове користування ділянкою для будівництва жилого будинку, виданого 06 червня 1962 року Часів-Ярською державною нотаріальною конторою по реєстру №1955, та зареєстрованого в БТІ м.Артемівська 14.07.1997 року за №11-1715. На цій земельній ділянці розташовано один одноповерховий жилий будинок, загальною площею 57,60 кв.м., сарай, льох, уборна, огорожа, замощення, водопровід. ІНФОРМАЦІЯ_4 мати позивача, ОСОБА_3 , померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 24 січня 2013 року, серія НОМЕР_1 , актовий запис №19. На момент смерті мати проживала за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується данимиДомовою книгою. Після смерті матері позивач 12 березня 2013 року звернулась до Часів-Ярської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_3 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №33453234. Однак, при вивчені представлених документів, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріусом було встановлено, що спадкоємцем ОСОБА_2 надано правовстановлюючий документ на будинок АДРЕСА_2 , який належним чином не зареєструвала її мати, ОСОБА_3 , що суперечить п.4.15 гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно з рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22.06.2016 року (справа №219/5217/16-ц визнано право власності за ОСОБА_2 на зазначений вище житловий будинок разом із усіма будівлями та побудовами. Після цього рішення суду позивач зареєструвала право власності на даний будинок у встановленому законом порядку. Після цього позивач звернулась за оформленням спадщини до Часів-Ярської державної нотаріальної контори на земельну ділянку, яка розташована під вказаним будинком, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер :00:005:0472, та надала нотаріусу копію Державного акту на право приватної власності на землю від 21.09.1994р. та Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.09.2019р., яка належала її батькові та була успадкована матір`ю після його смерті у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР, чинного на момент смерті батька, оскільки вони були зареєстровані за однією адресою на момент його смерті, що підтверджується даними Домової книги. До того ж мати вже вступила у спадщину на все майно, яке належало батькові, у встановленому законом порядку. Однак знову, при вивчені представлених документів, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріусом було встановлено, що спадкоємцем ОСОБА_2 не було надано правовстановлюючий документ на вказану вище земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , який належним чином не зареєструвала її мати, ОСОБА_3 , що суперечить п.4.15 гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Зазначене вище підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17вересня 2019 року. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину та звертались в установленому законом порядку до нотаріуса, не має, оскільки мій рідний брат, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інших дітей, окрім мене та брата, у батьків не було.

Просить визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ,загальною площею 0,1 га, кадастровий номер :00:005:0472, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07.102019 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 26.12.2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача територіальної громади Часовоярської міської ради у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву в якій просила розглянути справу без його участі та прийняти рішення на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_3 , видане 30.01.2003 року Часовоярським виконкомом Артемівської міської ради Донецької області, за актовим записом № 40.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_4 , видане 24.01.2013 року Часовоярською міською радою м.Артемівська Донецької області, за актовим записом № 19.

Батьками позивача ОСОБА_2 є померлі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 20.09.1966 року, за актовим записом 222.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22.06.2016 року по справі № 219/5217/16-ц визнано за ОСОБА_3 , після смерті чоловіка , ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності в порядку спадкування на житловий будинок з усіма надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_2 .

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 липня 2003 року, виданого державним нотаріусом Часів-Ярської державної нотаріальної контори Янюк С.В., ОСОБА_3 , після смерті свого чоловіка , ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , успадкувала наступне майно: житловий будинок з усіма надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_2, площею 378,0 кв.м, який належав померлому на підставі договору про надання в безстрокове користування ділянкою для будівництва жилого будинку, виданого 06 червня 1962 року Часів-Ярською державною нотаріальною конторою по реєстру №1955, та зареєстрованого в БТІ м.Артемівська 14.07.1997 року за №11-1715. На цій земельній ділянці розташовано один одноповерховий жилий будинок, загальною площею 57,60 кв.м, сарай, льох, уборна, огорожа, замощення, водопровід.

Позивач зареєструвала право власності на даний будинок у встановленому законом порядку, що підтверджується відповідною Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.08.2016р.

З Домової книги за адресою: АДРЕСА_2 , за життя та на момент смерті були зареєстровані чоловік ОСОБА_4 та дружина ОСОБА_3 .

Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю від 21.09.1994р., оригінал якого втрачений, та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.09.2019р. земельна ділянка, яка розташована під будинком АДРЕСА_2 , загальною площею 0,1 га, кадастровий номер :00:005:0472, належала за життя ОСОБА_4 та була успадкована ОСОБА_3 після його смерті у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР, чинного на момент смерті ОСОБА_4 , оскільки вони були зареєстровані за однією адресою на момент його смерті.

Між тим, за життя ОСОБА_3 не отримала свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом на вказану земельну ділянку, тобто, не зареєструвала своє право власності на спадкове майно.

Правило статті 1225 ЦК України про те, що при переході до

спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та

споруди до них переходить право власності або право користування

земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який

необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не

визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка

переходить у власність абокористування спадкоємців, якщо її було

надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні,

за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження

земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.09.2019 р. нотаріусом було встановлено, що спадкоємцем ОСОБА_2 не було надано оригіналу правовстановлюючий документ на спадкову земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належним чином не зареєструвала її мати, ОСОБА_3 , що суперечить п.4.15 гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Відповідно до звіту про експертну оцінку земельної ділянки вартість земельної ділянки площею 0,1000 га , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , становить 16880,00 грн.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті , той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до положень частини першої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право.

Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Згідно із ст. 49. Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: зокрема, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Право власності відповідно до ст.328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом.

Інших спадкоємців, які б мали право на спадкування, судом не встановлено.

Згідно з статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.

Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права.

Відповідно до частини третьої ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 цього ж Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 76,77,78,258,259,265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_2 в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку ,що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ,загальною площею о,1 га кадастровий номер :00;005:0472,після смерті ОСОБА_3 ,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Артемівський міськрайонний суд Донецької області

У повному обсязі рішення виготовлено 13.02.2020 року .

Суддя Л.І. Хомченко