Справа№592/7416/20
Провадження №2/592/2382/20

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

за участю секретаря судового засідання Павлович Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

19.06.2020 ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася із позовною заявою і просить розірвати шлюб укладений між нею та ОСОБА_2 (далі відповідач), зареєстрований 25.04.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції у Сумській області, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з квітня 2020 року і до повноліття дитини.

Свої вимоги мотивує тим, що 25.04.2015 зареєструвала шлюб з відповідачем, мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вони з відповідачем мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Вона не бажає продовжувати шлюбні відносини, які фактично припинилися з початку 2020 року. З поведінки відповідача також не вбачається відсутність такого бажання. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них.

Зазначає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень вона одна не може забезпечити, тому відповідач, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), оскільки працює, однак не офіційно.

07.07.2020 відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить позов задовольнити частково, стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з дня звернення до суду і до настання повноліття.

Визнає позовні вимоги в частині розірвання шлюбу з позивачем, тому що з нею він дійсно не може продовжувати шлюбні відносини, які вже фактично припинені з початку 2020 року, їхній шлюб суперечить інтересам кожного з них і вважає його таким, що не має жодних підстав для його збереження. Примирення недопустиме, майнові спори між ним та позивачем відсутні. Вказує, що частина позовних вимог про стягнення аліментів є необґрунтованою. Він завжди допомагав та надалі готовий допомагати в утриманні своєї неповнолітньої доньки. Вважає, що найбільш доцільним буде встановлення стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх доходів щомісяця на утримання повнолітньої дитини.

Заяви, клопотання.

14.07.2020 від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, відповідно до якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розгляд справи проводити у її відсутність.

14.07.2020 відповідачем ОСОБА_2 подано заяву, відповідно до якої проти розірвання шлюбу не заперечував, щодо стягнення аліментів просив задовольнити частково. Просив розгляд справи проводити у його відсутність.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 24.06.2020 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Сторони ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 25.04.2015 перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 21 (а.с. 4).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5).

Сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинились, спільне господарство не ведеться, майновий спір відсутній.

Неповнолітня донька сторін проживає з позивачем і перебуває на її утриманні, що не спростовується відповідачем.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (частини 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України).

У відповідності до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, разом не проживають, їх сім`я фактично розпалася. За наведених підстав слід дійти висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.

Положеннями статті 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною другою статті 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог частин першої, другої статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України).

При визначенні розміру аліментів суд, на підставі частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина 1 статті 183 Сімейного кодексу України).

Згідно частини 5 статті 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Судом встановлено, що донька сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір`ю, а ОСОБА_2 є її батьком та на нього покладено однаковий з ОСОБА_1 обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, відтак наявні підстави стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Суд вважає, що саме такий розмір аліментів є необхідним для забезпечення розвитку дитини та відповідає матеріальному становищу відповідача.

Позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, проте на підтвердження достатності заробітку (доходу) платника аліментів будь-яких доказів не надала.

За вимогами статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів на підтвердження того, що позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати суду ОСОБА_1 не надала.

За наведених обставин відсутні підстави для присудження аліментів за минулий час, з квітня 2020 по 18.06.2020 року, а тому аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позову 19.06.2020.

Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати.

Позивачі - у справах про стягнення аліментів відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. за вимогу про розірвання шлюбу.

Зважаючи на викладене, на підставі частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. та 840,80 грн. на користь держави.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 263 та 264 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 21, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову 19.06.2020 та аліменти сплачувати її матері ОСОБА_1 .

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Ковпаківський районний суд міста Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду, але не пізніше закінчення строку карантину.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 14 липня 2020 року.

Суддя М.М. Косолап