Провадження №2/522/3098/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Вадуцкої В. І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи на боці відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору-ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 09.08.2017р. звернулась до суду в рамках кримінального провадження з позовом до ОСОБА_2 , Департаменту патрульної поліції, про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою Приморського районного суду від. 5.08.2019р. (справа №522/11534/17) кримінальне провадження було закрито та цивільний позов виділено в окреме провадження для розгляду в порядку ЦПК України.

Згідно авто розподілу вказаний позов надійшов в провадження судді 06.09.2019р. ухвалою суду від. 09.06.2019р. позов залишений без руху для усунення виявлених недоліків.

23.09.2019р. до суду надійшов позов виправлений відповідно до вимог ЦПК (а.с.19-24(. За яким позивачка просить стягнути з відповідачів солідарно матеріальні збитки у розмірі 1 451 620 грн. 34 коп. та моральну шкоду у розмірі 300 000 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 18.12.2015р. Авто екіпаж з позивними «Благо 0309» на автомобілі марки «Toyota Prius р/н ( НОМЕР_1 т під керуванням інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м.Одесі Департаменту патрульної поліції Кірова С.С. рухався по вул.. Успенська в м.Одесі здійснив перетин регульованого світлофорами хрестоподібного перехрестя вулиць Успенської та Пушкінської-на червоний сигнал світлофора . Перетнувши вказане перехрестя, продовжив рух на вказаному автомобілі по вул. Успенській в напрямку її хрестоподійного перехрестя з вул. Рішельєвська. У цей час по вул. Рішельєвська, на якій організовано двосторонній рух, в напрямку її хрестоподібного перехрестя з вул.. Успенської зі швидкістю 49 км/г у ближчій до лівої смуги свого напрямку руху рухався справний автомобіль марки «Porsche Cayenne» р/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , яка здійснювала рух на зелений сигнал світлофора.

Наближаючись до вищевказаного перехрестя вулиць ОСОБА_2 , не переконався, що на перехресті вулиць не має інших ТЗ, для яких можуть бути створені перешкоди або небезпека для руху, маючи об`єктивну і реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної пригоди, виїхав зі швидкістю приблизно 38 км/г на регульоване перехрестя, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Porsche Cayenne» р/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 в область його фронтальної середньо-лівої частини. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль позивачки та вона зазначала тілесних ушкоджень.

Посилалась на те, що унаслідок ДТП її транспортний засіб зазнав пошкоджень та потребував відновлювального ремонту, вартість матеріального збитку оцінена в розмірі 113 632, 83 грн..

Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 30 квітня 2019 року позивачем фактично сплачено за ремонтно-відновлювальні роботи 1 451 620 грн.34 коп. Також посилалась на завдання їй моральної шкоди, розмір якої оцінила в 300 000 грн.. та яка полягала у фізичних і моральних стражданнях, пов`язаних із нервовим стресом після ДТП, усвідомленням ризику значних тілесних ушкоджень, які вдалося уникнути; порушені звичайного укладу життя та порушенням права власності, пов`язаного з неможливістю користуватись належним їй автомобілем

Ухвалою суду від 08.10.2019р. відкрито провадження з призначенням справи в загальному позовному провадженні та підготовчим засіданням на 28.10.2019р.

Підготовче засідання 28.10.2019р. у зв`язку з клопотанням представника Департаменту патрульної поліції про відкладання засідання, було відкладено на 18.11.2019р.

18.11.2019р. до суду надійшов відзив з боку представника Департамента патрульної поліції (а.с.58-63), які позов не визнали та просили у його задоволенні відмовити та зазначили що вказаний їх автомобіль був застрахований у зв`язку з чим на них не може бути покладена відповідальність.

В підготовчому засідання зазначений відзив було прийнято та долучено до справи, та з метою надання позивачу строку на подання відповіді на відзив засідання відкладено на 16.12.2019р.

16.12.2019р. в підготовчому засіданні представником позивача заявлено клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи на боці відповідача ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» у зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність автомобіля була застрахована в цій компанії, яке суд після обговорення з учасниками справи протокольно задовольнив згідно ст.. 53 ЦПК України та засідання відкладено на 27.01.2020р. з метою належного їх повідомлення про розгляд справи.

16.01.2020р. на адресу суду надійшла заява від представника ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» (а.с.95-97) якою повідомили суд про те що по факту ДТП страхова справа не формувалась у зв`язку з відсутність звернень до них страхувальника або потерпілої сторони та письмовою заявою-повідомлення про ДТП в порушення вимог п.п. 33.1.4. ст..33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

27.01.2020р. ухвалою суду підготовче засідання закрито та справу призначено до розгляду по суті на 03.03.2020р.

В судовому засідання 03.03.2020р. з`явились представник позивача, який позов підтримав повністю з викиданих в ньому підстав та зазначив що всі докази були ними надані при розгляді кримінальної справи, а тому просив також витребувати для огляду матеріали кримінальної справи №522/11534/17 за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст. 286 КК України, та представник відповідача Департаменту патрульної поліції, який позов не визнав з викладених у відзиві підстав, при цьому підтвердивши що автомобіль дійсно був застрахований в ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та о в них відсутні відомості про повідомлення страхової компанії про даний страхований випадок відповідно до законодавства протягом 3-х днів та будь-кого іншого звернення з цього приводу. При цьому зазначив що цивільно-правова відповідальність позивачки також була застрахована в СК « ОСОБА_3 ». На питання головуючого судді представник позивача пояснив що позивач не зверталась з відповідною заявою до цієї страхової компанії, та не отримувала будь-якого відшкодування у зв`язку ДТП.

Не з`явились відповідач ОСОБА_2 та третя особа ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», які сповіщались судом про час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомили.

З метою повторного належного сповіщення усіх інших учасників справи по справі оголошено перерву до 19.03.2020р.

19.03.2020р. сторони по справі в судове засідання не з`явились, з боку представника позивача надійшла заява з проханням відкласти судове засідання у зв`язку з хворобою, у зв`язку з чим по справі оголошено перерву до 21.05.2020р., враховуючи проголошений постановою КМУ карантину.

21.05.2020р. в з`явились представник позивача, та представник відповідача Департаменту патрульної поліції, який надав суду копію страхового полісу від 08.04.2015р.та зазначив що відповідач не повідомляв СК про ДТП. Представник позивача пояснив що позивач не зверталась до цієї страхової компанії, оскільки вважає що це є обов`язком саме відповідача, до того ж у зв`язку з ДТП вона отримала тілесні ушкодження та знаходилась в лікарні а потім на лікування. По справі оголошено перерву до 12.06.2020р.

12.06.2020р. у зв`язку заявою представника відповідача про відкладання судового засідання по справі оголошено перерву до 26.06.2020р.

26.06.2020р. в судове засідання з`явились представник позивача та представник відповідача- Департаменту патрульної поліції, не з`явились співвідповідач ОСОБА_2 та треті особи, які були належним чином сповіщені про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили та за згодою учасників справи суд ухвалив проводити судове засідання згідно ч.3,1 ст.223 ЦПК України у їх відсутності

Представник позивача також просив суд стягнути матеріалу та моральну шкоду згідно позовних вимог, зазначивши що у зв`язку з даною ДТП позивачка постраждала фізично, довгий час знаходилась на лікуванні, у неї також була черепно-мозкова травма,ушкоджені ноги, а потім ще багато часу знадобилось для відновлення стану здоров`я. Крім того вона зазнала і моральних страждань, оскільки тілесні ушкодження вплинули на її психоемоційний стан, та вона була змушена змінити свій спосіб життя, бо була позбавлена користування своїм автомобілем та вільного пересування, що також спричиняло їй незручності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, оглянувши матеріали кримінальної справ №522/11534/17, приходить до слідуючого висновку.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є потерпілою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000163 від 10.03.2016р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України за обвинуваченням ОСОБА_2 , працюючого у Департаменті патрульної поліції на посаді інспектора роти.

Суть правопорушення: 18.12.2015р. в 00 год 59 хв. Авто екіпаж з позивними «Благо 0309» на автомобілі марки «Toyota Prius р/н ( НОМЕР_1 т під керуванням інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м.Одесі Департаменту патрульної поліції Кірова С.С. рухався по вул.. Успенська в м.Одесі, на якій організовано двосторонній рух з розподілом подвійної суцільної лінією дорожньої розмітки, здійснив перетин регульованого світлофорами хрестоподібного перехрестя вулиць Успенської та Пушкінської-на червоний сигнал світлофора .

Далі ОСОБА_2 , перетнувши вказане перехрестя, продовжив рух на вказаному автомобілі по вул. Успенській в напрямку її хрестоподійного перехрестя з вул. Рішельєвська. При під`їзді до даного перехрестя було двічі увімкнуто спеціальний звуковий сигнал типа «ревун», проте в подальшому такий сигнал більше не подавався. На вказаному перехресті в напрямку руху автомобіля на світлофорі горів червоний сигнал світлофора для транспортних засобів.

У цей час по вул. Рішельєвська, на якій організовано двосторонній рух, в напрямку її хрестоподібного перехрестя з вул.. Успенської зі швидкістю 49 км/г у ближчій до лівої смуги свого напрямку руху рухався справний автомобіль марки «Porsche Cayenne» р/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , яка здійснювала рух на зелений сигнал світлофора, та рухалась у напрямку з права на ліво по відношенню до ОСОБА_2

Наближаючись до вищевказаного перехрестя вулиць ОСОБА_2 обрав швидкісний режим без врахування дорожньої обстановки, був неуважним, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував, відповідно не реагував на її зміну, а при під`їзді вчасно заходи до зниження швидкості й зупинки автомобіля, яким він керував, не прийняв, не переконався, що на перехресті вулиць не має інших ТЗ, для яких можуть бути створені перешкоди або небезпека для руху, проявивши злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, маючи об`єктивну і реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної пригоди, виїхав зі швидкістю приблизно 38 км/г на регульоване перехрестя, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Porsche Cayenne» р/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 в область його фронтальної середньо-лівої частини.

Зазначені обставини знайшли своє підтвердження в ухвалі Приморського районного суду м.Одеси від 15.08.2019р. (справа №522/11534/17) за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого на посаді інспектора роти №3 батальйону №2 УПП у м.Одесі Департаменту патрульної поліції у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, було звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності. Кримінальне провадження закрито. Автомобіль марки «Porsche Cayenne» р/н НОМЕР_3 - повернуто ОСОБА_1 . Цивільний позов ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди заподіяної ДТП, виділено в окреме провадження та для розгляду в цивільному порядку. (а.с.6-9).

Зазначеною ухвалою також було встановлено наступне:

У результаті зіткнення ТЗ водій ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді : підшкірних гематом лівого променево-зап`ясткового суглобу, підшкірних гематом та садна обох колінних суглобів, забій грудної клітини, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1217 від 31.05.2017р. відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В результаті ДТП, згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи №2970 від 12.09.2016р. ОСОБА_4 завдано майнову шкоду як власнику автомобіля «Porsche Cayenne» р/н НОМЕР_2 у розмірі 1 451 620 грн.34 коп. - вартість відновлюваного ремонту.

Також суд зазначив, що зібрані в проваджені докази в їх сукупності обґрунтовано дозволяють суду дійти висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Таким чином суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_2 , виконував службові обов`язки, здійснив вищевказане кримінальне правопорушення, в результаті якого постраждала позивачка та було пошкоджено і її автомобіль, шкода нанесена саме внаслідок винної протиправної поведінки відповідача.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду наведено у статті 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для відшкодування завданої майнової шкоди необхідно довести неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. У цьому випадку саме на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) немає вини у заподіянні шкоди.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.12.2018 у справі N 902/320/17).

Відповідно до приписів статей 1187 та 1172 Цивільного кодексу України особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець, а тому шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Таким чином відповідно до ст.ст.22, 23, 1166, 1187, 1172 ЦК України належним відповідачем за цим позовом є Департамент патрульної поліції, а ОСОБА_2 є неналежним відповідачем.

Щодо вимог про стягнення шкоди у солідарному порядку з обох відповідачів, то суд вважає що така вимога є необґрунтованою оскільки зазначене не передбачено законодавством.

Відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 був застрахований в АТ «УОСК», що підтверджується поясненнями сторін, та третьої особи а також полісом №АІ /8203493 виданий 08.04.2015р., з якого вбачається що ліміт відповідальності завдану життю і здоров`ю становить 100 000 грн., а за заподіяну майнову шкоду становить 50 000 грн. (а.с.193), франшиза 1000 грн.

Проте до АТ «УОСК» із письмовою заявою-повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду , яка відбулась 18.12.2015р. 00 г.59 хв. на перехресті вул. Рішельєвська та Успенська в м.Одесі, не звертись ні ОСОБА_2 , ні Управління патрульної поліції в Одеській області, ні ОСОБА_1 у порушенням вимог п.п.33.1.4. ст..33, 37.1.4. ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з чим страхова справа не формувалась, про що свідчить їх лист (а.с.96-97). Причини які б унеможливлювали вчинення таких дій суду не надано.

Таким чином відповідальність за шкоду несе власник ТЗ.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що в такому випадку розмір матеріальної шкоди підлягає стягненню с Департаменту патрульної поліції з різницею ліміту відповідальності 50 000 грн., тобто 1 451 620,34 грн. 49 000 грн.=1 402 620,34 грн.

Крім того позивач просить стягнути з відповідачів моральну шкоду у розмірі 300 000 грн. При цьому посилається на душевні страждання, які зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, що відобразилось також на її фізичному стані здоров`я та моральному стані, що привело до нервової перенапруги, порушення сну, витратах на лікування та відновлення свого спокійного стану тощо а також на спричинені незручності у її житті у зв`язку з позбавленням права користуватися своїм автомобілем у зв`язку з порушені звичайного укладу життя та порушенням права власності, пов`язаного з неможливістю користуватись належним їй автомобілем.

За змістом ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України (п.3, 9) № 4 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи та оглянутих матеріалів кримінальної справи №522/11534/17 , судом встановлено, що в результаті ДТП і протиправних дій ОСОБА_2 позивачка отримала тілесні ушкодження: підшкірних гематом лівого променево-зап`ясткового суглобу, підшкірних гематом та садна обох колінних суглобів, забій грудної клітини,

Згідно виписного епікризу з історії хвороби №20483 стаціонарної хворої ОСОБА_1 військово-медичного клінічного центру Південного регіону, вона знаходилась на стаціонарному обстеженні та лікуванні в нейрохірургічному відділенні з 18.12.2015р. по 22.12.2015р. , отримувала лікування (а.с.30-31). В результаті лікування відбулись поліпшення. Головні болі значно зменшились, Зберігається стійка асенізація, втомленість, загальна слабкість, повільні болі в області спадин та суглобів. Виписана з відділення у зв`язку з сімейними обставинами для продовження амбулаторного лікування під наглядом невропатологу поліклініки та рекомендовано продовжити лікування та змащувати рани.

Згідно висновку судово-медичної експертизи КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» №1217 від 30.05.2017р. (а.с.150) щодо потерпілої ОСОБА_1 виявлені наступні тілесні ушкодження: черепно-мозкова травма в формі струсу головного мозку, підшкірні гематоми обличчя, лівого променево-зап`ясткового суглобу, підшкірні гематоми та садна області обох колінних суглобів.

Черепно-мозкова травма ( в єдиний комплекс якої входить входять струс головного мозку, підшкірні гематоми обличчя) спричинила короткочасний розлад здоров`я строком понад 6-, але не більше як 21 день і за цією ознакою відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Згідно положень ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Таким чином суд вважає, що позивач обґрунтовано посилається на спричинення їй моральної шкоди у зв`язку з завданням їй тілесних ушкоджень та необхідністю відновлювати її стан здоров`я , в тому числі і з відновлення морального стану у зв`язку з перенесеним болем і стресом, а також з пошкодженням її майна, і порушенням звичайного укладу життя та порушенням права власності, пов`язаного з неможливістю користуватись належним їй автомобілем.

Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Проте зважаючи на те, що згідно полісу ліміт відповідальності був передбачений у розмірі 100 000 грн., право на яке не було пред`явлено до СК, суд вважає, що в такому випадку сума моральної шкоди має бути зменшена на 100000 грн.

Враховуючи вищевказані перенесенні моральні страждання та виходячи з принципів справедливості, розумності та достатності, враховуючи характер та обсяг заподіяних потерпілому моральних страждань, враховуючи ступінь вини відповідача та інших обставин, зокрема характер та тривалість страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках суд вважає, що достатньою компенсацією з Департаменту патрульної поліції моральної шкоди буде у розмірі 180 000 гривень.

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про судовий збір», Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: 6) позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Отже, судовий збір у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягується з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11-16, 22, 23, 1166, 1187, 1172, ЦК України, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 1, 2, 3- 13, 19, 42, 43, 48, 49, 59, 76-81, 82, 89, 95, 141, 209, 223, ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи на боці відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору-ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду у розмірі 1 402 620 грн.34 копійок.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) моральну шкоду у розмірі 180 000 грн..

В іншій частині вимог - відмовити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь держави судовий збір у розмірі 10 510, 00 грн. (десять тисяч п`ятсот десять гривень 00 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення суду складено 07 липня 2020р..

Суддя: Домусчі Л.В.