У Х В А Л А

30 червня 2020 року

м. Київ

справа № 495/2521/16-ц

провадження № 61-6910ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Сергіївської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області, Виконавчого комітету Сергіївської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Білгород-Дністровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області, ОСОБА_5 ) про визнання недійсною приватизації, скасування розпорядження органу приватизації, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, виселення,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до Сергіївської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області, виконавчого комітету Сергіївської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсною приватизації, скасування розпорядження органу приватизації, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, виселення.

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2017 року позов ОСОБА_2 було задоволено. Визнано недійсною приватизацію кв. АДРЕСА_1 . Скасовано розпорядження органу приватизації державного житлового фонду виконавчого комітету Сергіївської селищної ради від 19 серпня 2014 року за № 2303 щодо приватизації кв. АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 . Скасовано рішення виконавчого комітету Сергіївської селищної ради № 144 від 21 липня 2014 року «Про видачу ордера на вселення в кв. АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 ». Визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , видане на ім`я ОСОБА_1 на підставі розпорядження органу приватизації державного житлового фонду виконавчого комітету Сергіївської селищної ради від 19 серпня 2014 року за № 2303. Визнано недійсним ордер № 2 від 21 липня 2014 року на вселення ОСОБА_1 в кв. АДРЕСА_1 . Визнано недійсним договір дарування кв. АДРЕСА_1 від 25 листопада 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Холудєєвою С. М. Визнано недійсним договір купівлі - продажу кв. АДРЕСА_1 від 09 березня 2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Холудєєвою С. М. та зареєстрований в реєстрі за № 510. Скасовано рішення про державну реєстрацію права власності на кв. АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 . Виселено ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з кв. АДРЕСА_1. Зобов`язано Білгород - Дністровський районний відділ ГУ ДМС України в Одеській області зареєструвати ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з Сергіївської селищної ради м. Білгород - Дністровського Одеської області на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 440,99 грн. Стягнуто з виконавчого комітету Сергіївської селищної ради м. Білгород - Дністровського Одеської області на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 440,99 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 440,99 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 440,99 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 440,99 грн.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 листопада 2017 року у задоволенні заяви адвоката Савенкова О. С., який діє в інтересах ОСОБА_4 , про перегляд заочного рішення від 25 вересня 2017 року було відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 10 березня 2020 року заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2017 року залишено без змін.

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 березня 2020 року, в якій просив скасувати ці судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2020 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано строк заявнику для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 29 травня 2020 року продовжено строк для усунення недоліків, у зв'язку із частковим виконанням вимог ухвали Верховного Суду від 28 квітня 2020 року.

У червні 2020 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_6 надано до Верховного Суду матеріали необхідні для вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

У касаційній скарзі заявник посилається як на підставу касаційного оскарження судових рішень пункт 1 частини 2 статті 389 ЦПК України.

Скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій застосували статті 3, 15, 16, 215, 216, 388 ЦК України, статей 58, 59 ЖК України без врахування висновків Верховного Суду, висловлених у постановах: від 11 вересня 2019 року у справі №522/11532/15-ц, від 26 вересня 2019 року у справі № 465/5190/16, від 20 червня 2019 року №759/4245/16-ц та висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах Верховного Суду України: від 07 листопада 2012 року №6-107цс12, від 10 червня 2015 року №348цс15, від 13 травня 2015 року №6-67цс15 (пункт 1 частин другої статті 389 ЦПК України).

Крім цього, скаржник посилається на пункт 5 частини 1 статті 411 ЦПК України та зазначає, що справу було розглянуто за її відсутності, належним чином її не було повідомлено про дату, час і місце судового засідання, чим суди порушили її право на справедливий суд (пункт 4 частин другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог щодо її форми і змісту. Судовий збір сплачено.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктами 1,4 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

За таких обставин касаційне провадження у зазначеній справі необхідно відкрити.

В касаційній скарзі, ОСОБА_1 заявляє клопотання про зупинення виконання та зупинення дії заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 березня 2020 року до закінчення касаційного провадження.

Клопотання мотивоване тим, що скасування договорів купівлі-продажу тягне за собою внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації прав. Також в ході виконання рішення судів, осіб, які мешкають в спірній квартирі буде виселено.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Заява (клопотання) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.

Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови.

Оскільки заявником наведено обґрунтовані підстави зупинення виконання та зупинення дії заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2017 року, постанови Одеського апеляційного суду від 10 березня 2020 року, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання та дію оскаржуваних судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання та зупинення виконання і зупинення дії заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2017 року та постанови Одеського апеляційного суду від 10 березня 2020 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Витребувати із Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області цивільну справу № 495/2521/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Сергіївської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області, Виконавчого комітету Сергіївської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Білгород-Дністровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області, ОСОБА_5 ) про визнання недійсною приватизації, скасування розпорядження органу приватизації, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, виселення.

Клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання та зупинення дії судових рішень задовольнити.

Зупинити виконання та дію заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2017 року та постанови Одеського апеляційного суду від 10 березня 2020 року до закінчення касаційного провадження.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцять днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко