У Х В А Л А

08 липня 2020 року

м. Київ

справа № 481/199/19

провадження № 61-9655ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 03 березня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 01 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та пені зі сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

08 лютого 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про стягнення заборгованості та пені зі сплати аліментів.

Позов обгрунтований тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис № 1133 та видано свідоцтво про народження від 08 червня 2000 року, в якому батьками вказано ОСОБА_1 та ОСОБА_4

08 квітня 2002 року рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва у справі № 2-5-1316/2002, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподаткованих мінімумів доходу громадян, починаючи з 12 березня 2002 року до досягнення ним повноліття. 09 лютого 2007 року Центральним районним судом м. Миколаєва був виданий виконавчий лист. Згідно з розрахунком заборгованості з аліментів, наданим державним виконавцем Гордашко О. В., у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого документа у справі, за період з березня 2002 року до березня 2018 року, всього нараховано 111 535,41 грн, а сплачено відповідачем 33 039,24 грн.

Таким чином, у ОСОБА_1 є заборгованість за вказаним виконавчим документом, яка становить 78 496,17 грн.

Крім того, ОСОБА_1 сплачував аліменти не щомісяця та в неповному розмірі, що тягне за собою відповідальність боржника у вигляді обов`язку сплатити неустойку (пеню)у розмірі 68 507,99 грн.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 03 березня 2020 року,з яким погодився суд апеляційної інстанції, позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 заборгованість із виплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 78 496,17 грн та пеню за прострочення виплати аліментів у розмірі 29 353,33 грн.

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 03 березня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 01 червня 2020 року.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Предметом позову у цій справі є про стягнення індексації аліментів, неустойки та зміну способу стягнення аліментів, а тому відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України справа є малозначною.

У касаційній скарзі не викладено переконливих аргументів щодо обгрунтування умов застосування винятків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Верховний Суд врахував: предмет позову, складність справи, значення справи для сторін і суспільства в цілому, за результатами чого не встановив наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, у тому числі касаційна скарга не стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 03 березня 2020 року та постанова Миколаївського апеляційного суду від 01 червня 2020 року ухвалені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 03 березня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 01 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та пені зі сплати аліментів відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко