Ухвала

08 липня 2020 року

м. Київ

справа № 357/14288/17

провадження № 61-44839св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Білоцерківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 26 липня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В. А., Білоцерківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області (далі - Білоцерківський РВДВС ГТУЮ Київської області) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Білоцерківський міськрайонний суд Київської області від 04 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 26 липня 2018 року, позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. 07 серпня 2017 року зареєстрованого в реєстрі за № 16248.

Стягнуто з ПАТ «УкрСоцбанк» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 960,00 грн.

25 вересня 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк», в особі представника Воробйової Т. М., надіслало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просило скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 26 липня 2018 року, посилаючись на неправильне застосуванням судами норм матеріального права.

Ухвалою Верховного суду від 13 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи із Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Справа надійшла до Верховного суду у грудні 2018 року.

Розпорядженням від 15 квітня 2020 року № 1097/0/226-20 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 квітня 2020 року визначено суддю - доповідача Петрова Є. В.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тому у тексті цієї ухвали норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Необхідності виклику учасників справи для надання пояснень у справі не вбачається (немає).

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

З огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії та складності справи, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Білоцерківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 26 липня 2018 року, призначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко