Справа № 2-3347/10
Провадження №2-п/523/72/20
У Х В А Л А

"08" липня 2020 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Кисельов В.К. розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим листом в рамках цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 «про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно заочного рішення від 08 липня 2010 року позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки: м. Овруч, Житомирської області, Україна, зареєстрована: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця: м. Березники, Пермської області, РФ солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (Код ) суму кредитної заборгованості у розмірі 362 119 гривень 62 копійки (триста шістдесят дві тисячі сто дев`ятнадцять гривень 62 коп.). Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (Код ) суму державного мита у розмірі 1 700 гривень 00 копійок та суму витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень 00 копійок, а всього суму судових витрат у розмірі 1 820 гривень 00 копійок.

Від відповідача по справі ОСОБА_1 подано заяву про перегляд заочного рішення.

Від представника відповідача по справі ОСОБА_1 ОСОБА_4 надійшла заява про забезпечення позову, яка мотивована тим, що у провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення від 08 липня 2010 року по справі № 2-3347/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.

01 липня 2020 року Суворовським районним судом м. Одеси винесено Ухвалу по цивільній справі №2-3347/10 якою заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення від 08 липня 2010 року по справі № 2-3347/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту до розгляду. Розгляд справи призначено на 07 жовтня 2020 року на 09 годину 30 хвилин.

Наразі приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяною Сергіївною при примусовому виконанню Виконавчого листа № 2-3347/10 виданого 11.12.2019 Суворовським районним судом м. Одеси здійснюється виконавче провадження № 6123228.

27 травня 2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяною Сергіївною винесено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. На виконання Постанови, Комунальне некомерційне підприємство «Дитяча Міська Поліклініка №1 у якому ОСОБА_1 працевлаштована зобов`язано здійснювати відрахування із заробітної плати і перераховувати кошти за місцем за яким здійснюється стягнення.

Згідно ч. 2 ст. 286 ЩІК України, заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження.

Згідно ч. 1 ст. 289 ЦПК України, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

З огляду на те, що фактично заочне рішення не набрало законної сили, а розгляд питання щодо його перегляду відстрочено аж на 07 жовтня 2020 року ОСОБА_5 вважає за необхідне звернутися до суду із цією Заявою задля уникнення безпідставного зняття частини її заробітної плати у зв`язку із виконанням цього виконавчого листа. У випадку прийняття судом рішення, стосовно відмови у задоволенні позовної заяви, ОСОБА_5 необхідно звертатися до суду з позовом в порядку регресу, задля повернення коштів. Вважає, є всі підстави для задоволення заяви про забезпечення позову у даному випадку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне:

Судом встановлено, що в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд вищевказаного заочного рішення.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається зі змісту заяви заявник, фактично, просить забезпечити позов шляхом зупинення виконавчого провадження, яке відкрито з метою примусового виконання заочного рішення, клопотання про перегляд якого подано заявником.

Відповідно до ст. ст.129,129-1КонституціїУкраїни суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Одним із основних засад судочинства, зокрема, є обов`язковість судового рішення.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 14ЦПК України передбачено, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Особливості застосування чинного законодавства щодо забезпечення позову судам роз`яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", у пункті 2 якої зазначено, що, вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того що наведений у частині першій статті 150ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених частиною четвертою зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Згідно п. 6 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечено шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Проте, в даному випадку не має місце оскарження боржником виконавчого документу у судовому порядку. Так, відповідач не подавав заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню тощо, а просить переглянути винесене судом заочне рішення, що не є оскарженням виконавчого документу в розумінні п. 6 ч. 1ст. 150 ЦПК України.

Крім того, наслідком перегляду заочного рішення є постановлення судом ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення або скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду.

Вищеозначені норми процесуального закону, які врегульовують питання забезпечення позову та перегляду заочного рішення не передбачають можливість забезпечення заяви відповідача про перегляд заочного рішення, оскільки така заява не містить і не може містити жодних позовних вимог, які могли б бути забезпечені в порядку забезпечення позову, а право відповідача на відновлення судового розгляду забезпечується переглядом судом заочного рішення.

Окрім того, відповідно до статті 37 та 38 Закону України «Про виконавче провадження» містять вичерпний перелік підстав обов`язкового та можливого зупинення державним виконавцем виконавчого провадження,

Так, відповідно до ст.37 ч.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню у випадку зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Про такі ж подібні види забезпечення позову йдеться в пунктах 5, 6 ст. 150 ЦПК України.

Тобто, при застосуванні або Закону України «Про виконавче провадження», або ст.150ЦПК України наступають ті самі правові наслідки, які перешкоджають подальшому вчиненню дій з виконавчого провадження.

Незважаючи на подібність положень, за своєю правовою природою зупинення виконавчого провадження та вжиття видів забезпечення позову за ст.150 ЦПК України різні, оскільки при застосуванні закону проходить тимчасове зупинення виключно сфери дії примусового виконання боржником рішення, а при застосуванні ЦПК України тимчасово втрачається правова сила того рішення, що зупинено.

Тобто законодавством чітко визначено обставини, які можуть бути підставою для зупинення виконавчого провадження, та порядок вирішення питання про зупинення виконавчого провадження, а саме питання про зупинення виконавчого провадження вирішується державним виконавцем, на примусовому виконанні якого знаходиться виконавче провадження.

Таким чином, прерогативним правом зупинення виконавчого провадження на підставі Закону України "Про виконавче провадження" наділений виключно державний виконавець і вирішення такого питання до компетенції суду не входить. Навіть у разі оскарження дій державного виконавця, який не зупинив виконавче провадження, суд вправі визнати його дії неправомірними та зобов`язати зупинити виконавче провадження, а не самому зупиняти виконавче провадження (ч. 2ст. 451 ЦПК України).

Зупинення виконавчого провадження за законом і зупинення виконання за правилами ЦПК України(пункти 2, 5, 6ст. 150 ЦПК України) - це різні правові інститути, які вчиняються в різних правових процедурах.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (пункт 4 частини першої статті 37Закону про виконавче провадження).

Враховуючі вищевикладені норми права, керівні роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, суддя дійшов висновку про відмову у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, оскільки в компетенцію суду при вирішення заяви про перегляд заочного рішення, яке знаходиться на стадії виконання, не входить вирішення питання про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, вирішенням даного питання наділений виключно державний виконавець.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст.150-153,260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим листом в рамках цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 «про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя