ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

додаткова

15 липня 2020року

м. Київ

справа №594/666/17

провадження №61-3907св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю членів сім`ї, визнання права власності на частку в об`єктах нерухомого майна в порядку поділу спільного сумісного майна членів однієї сім`ї,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач - ОСОБА_1 ,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог, судових рішень ухвалених у справі

У травні 2017 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю членів сім`ї, визнання права власності на частку в об`єктах нерухомого майна в порядку поділу спільного сумісного майна членів однієї сім`ї.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області

від 08 червня 2018 року позов задоволено. Визнано, що будинковолодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 , нежиле приміщення магазину АДРЕСА_1 та земельна ділянка загальною площею 0,2065 га для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташована на території с. Кудринці Борщівського району Тернопільської області, належить ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , як членам сім`ї на праві спільної часткової власності.

Проведено поділ спільного сумісного майна членів сім`ї, в порядку якого: визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право особистої приватної власності по: 2/5 ідеальних частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; 2/5 ідеальних частини нежилого приміщення магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; 2 /5 ідеальних частини земельної ділянки загальною площею 0,2065 га, для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташованої на території с. Кудринці Борщівського району Тернопільської області; визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на: 1/5 ідеальну частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ); 1/5 ідеальну частину нежилого приміщення магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/5 ідеальну частину земельної ділянки загальною площею 0,2065 га, для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташованої на території с. Кудринці Борщівського району, Тернопільської області. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У резолютивній частині рішення суду першої інстанції вирішено, що заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Борщівського районного суду Тернопільської області від 26 травня 2017 року у виді накладення арешту на земельну ділянку загальною площею 0,2065 га, для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташовану на території с. Кудринці Борщівського району Тернопільської області, що належить на праві особистої приватної власності ОСОБА_4 , продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 08 червня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 08 червня 2018 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 16 жовтня

2018 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Відмовлено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у задоволенні позову до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю членів сім`ї, визнання права власності на частку в об`єктах нерухомого майна в порядку поділу спільного сумісного майна членів однієї сім`ї.

Доводи особи, яка подала заяву про ухвалення додаткового рішення

У травні 2020 року ОСОБА_1 подала заяву про ухвалення додаткового рішення, з посиланням на те, що при частковому задоволенні її касаційної скарги, судом касаційної інстанції не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, у зв`язку з чим просила ухвалити додаткове рішення з цього питання.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 за подачу апеляційної скарги сплатила 7 064,02 грн, що підтверджується квитанцією від 30 серпня 2018 року №0.0..1 (а. с. 199 т. 1), а за подання до Верховного Суду касаційної скарги на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 08 червня 2018 року та на постанову Тернопільського апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року було сплачено судовий збір на загальну суму 9 448 грн, що підтверджується квитанціями від 21 лютого 2020 року №0.0..1 (на суму 4 724 грн) та від 08 травня 2019 року

№ 0.0..1 (на суму 4 724 грн) (а. с. 19, 27 т. 2).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року касаційну скаргу касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 08 червня 2018 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до

ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю членів сім`ї, визнання права власності на частку в об`єктах нерухомого майна в порядку поділу спільного сумісного майна членів однієї сім`ї залишено без задоволення.

Питання щодо розподілу судових витрат суд касаційної інстанції не вирішував.

Зважаючи на часткове задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 , скасування ухвалених у справі судових рішень з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог, та враховуючи те, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв?язку з переглядом справи у судах апеляційної та касаційної інстанцій, колегія суддів дійшла висновку, що з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у рівних частках на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір за подачу апеляційної та касаційної скарг на загальну суму 16 512,02 грн.

Керуючись статтями 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 8 256,01 грн з кожного судового збору за подачу апеляційної та касаційної скарг.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров

І. М. Фаловська