Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/162/20
Провадження по справі № 2/514/190/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравченко П.А.

за участю секретаря судового засідання Мочу І.П.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з уточненою позовною заявою в якій просить суд: встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 були чоловіком та дружиною і перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу від 26 березня 1996 року зроблено запис за №3; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 39.9 кв. м. разом з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка. Спадкодавець, за час свого життя не зареєстрував право власності у встановленому законом порядку на вищевказаний житловий будинок, який належав йому на підставі договору дарування від 28 травня 1996 року за реєстровим № 09. Позивач ОСОБА_1 звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії відповідно до п.4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», оскільки відсутня реєстрація правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме: Договору дарування від 28 травня 1996 року за реєстровим №09, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідному органі реєстрації прав власності на нерухоме майно. Спадкове майно складається з: житлового будинку АДРЕСА_1 .

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою.

Позивач в судове засідання не з`явився, на розгляд суду від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та з проханням розглянути справу без її участі.

Представник відповідача Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області - сільський голова у судове засідання не з`явився. На адресу суду від представника відповідача надійшла заява про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без участі представника Красненської сільської ради.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (НОМЕР_3), яке складено російською мовою, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після реєстрації шлюбу дружині та чоловіку були присвоєні прізвища « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_4 » (російською мовою) (а.с.17).

Згідно перекладу з казахської та російської мов на українську мову свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , уклали шлюб ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після реєстрації шлюбу дружині та чоловіку були присвоєні прізвища « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_4 » (а.с.60).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.18).

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 виданого Тарутинським РВ УМВС України в Одеській області 9 липня 2002 року прізвище ім`я по батькові заявника на українській мові « ОСОБА_1 » (а.с.11).

Відповідно до даних Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини заведена спадкова справа №56/2019 до майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.73-88).

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору дарування від 28 травня 1966 року за реєстровим №09 ОСОБА_2 належав житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Згідно довідки КП «Тарутинське РБТІ» від 29.10.2019 року №407 виданої ОСОБА_1 в тому, що згідно архівних даних КП «Тарутинське районне бюро технічної інвентарізації» до введення в дію Державного реєстру речових на нерухоме майно (01.01.2013 року), право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в КП «Тарутинське РБТІ» не зареєстровано (а.с.12).

Відповідно до виписки з погосподарської книги №4 на 2016-2020 року Красненської сільської ради Тарутинського району ОСОБА_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 був головою житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

Позивач ОСОБА_1 звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії відповідно до п.4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», оскільки відсутня реєстрація правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме: Договору дарування від 28 травня 1996 року за реєстровим №09, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідному органі реєстрації прав власності на нерухоме майно (а.с.16).

Статтею 55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України встановлено, що захист права громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з п.4 ст.25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому питання щодо оформлення права власності на нерухоме майно можливо вирішити лише за спадкоємцями померлої особи в судовому порядку.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.ст. 1268 ЦК України ОСОБА_1 являється спадкоємцем майна померлого чоловіка як спадкоємеця першої черги. До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належати спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Видача свідоцтва про право на спадщину, яка підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази вказують на те, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 ОСОБА_2 на підставі договору дарування належав житловий будинок, який останній не встиг зареєструвати в органах реєстрації.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підтвердженні доказами та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 25, 30, 142, 182, 328, 346, 391, 392, 1220, 1218, 1266, 1268 ЦК України, ст. ст. 5, 13, 76, 89, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 були чоловіком та дружиною і перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу від 26 березня 1996 року зроблено запис за №3.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 39.9 кв. м. разом з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Тарутинський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14.07.2020 року.

Суддя П.А. Кравченко