Провадження № 2/317/16/2020
Справа № 317/2979/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Громової І.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Коваль В.В.,

представника позивача Василеги І.М. ,

представника відповідачів Тітова В .А. ,

відповідач ОСОБА_4 ,

представника третьої особи Бакум Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграріс» до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , треті особи: Запорізька державна адміністрація Запорізької області, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання договору оренди землі недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграріс» до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , треті особи: Запорізька державна адміністрація Запорізької області, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання договору оренди землі недійсним.

Позивач просить визнати недійсним договори оренди земельної ділянки загальною площею 5,1000 га, кадастровий номер :01:002:0014 яка розташована на території Миколай - Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області укладені 23.09.2016 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ІV-ЗП № 018571 від 21.04.2003 року, кадастровий номер :01:002:0014, ОСОБА_5 є власником земельної ділянки загальною площею 5,1000 га, яка розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

04 квітня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРАРІС» та ОСОБА_5 укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення № 431. Відповідно до умов договору оренди земельної ділянки, ОСОБА_5 передав, а позивач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка є власністю орендодавця, що знаходиться на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області. В оренду передана земельна ділянка загальною площею 5,1000 га.

Згідно до п. 13.1 договору оренди земельної ділянки укладено на десять років.

27.05.2011 року договір оренди земельної ділянки від 04.04.2011 року зареєстрований у Відділі Держкомзему у Запорізькому районі Запорізької області у книзі записів державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок та вчинено запис за № 00394.

02 квітня 2018 року представник позивача звернувся до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області з приводу провести державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 04 квітня 2011 року, який укладений між позивачем та ОСОБА_5 , натомість 04 квітня 2018 року у вказаній дії було відмовлено, оскільки існують суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, а саме: згідно даних ДРРПНМ право оренди вже зареєстроване за іншою особою.

Позивачем з`ясовано, що ОСОБА_5 уклав договір оренди спірної земельної ділянки з ОСОБА_4 .

Тому, відмова у державній реєстрації існуючого договору оренди земельної ділянки з 04.04.2011 року та який діє до 2021 року включно змусила позивача звернутися з позовною вимогою про визнання договору оренди земельної ділянки укладеного між відповідачами недійсним. Спірна земельна ділянка перебуває до теперішнього часу у позивача, оскільки при підписанні 04.04.2011 року між позивачем та ОСОБА_5 акту прийому-передачі земельної ділянки вона не вибувала від позивача та знаходиться в його постійному володінні та користуванні, а тому, ніяк не могла перейти до користування та володіння відповідача ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 12.3 зазначеного договору, він може бути розірваний: за взаємною згодою сторін, за рішенням суду, в порядку, встановленому законом.

Також п. 12.4 договору оренди земельної ділянки передбачено, що зміна умов договору або дострокове його розірвання здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Будь-яких угод щодо розірвання чи припинення діючого договору оренди земельної ділянки від 04.04.2011 року між позивачем та ОСОБА_5 не укладалось, а відтак первинний договір оренди земельної ділянки продовжує діяти на законних підставах.

Від відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відзив мотивовано тим, що у вересні 2016 року до нього звернувся ОСОБА_5 з пропозицією передати в оренду свою земельну ділянку для ведення товарно сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, загальною площею 5,1 га, кадастровий номер :01:002:0014, що підтверджується Державним Актом на право приватної власності на землю серії IV-ЗП № 018571 виданого ЗРДА Запорізької області 21.04.2003 року та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під реєстраційним номером: 221, номер запису про право власності: 16656263 від 27.09.2016 року.

Перед укладанням договору оренди ОСОБА_5 , повідомив, що його земельна ділянка не знаходиться в оренді у третіх осіб.

23.09.2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений Договір оренди земельної ділянки б/н зі строком дії 15 років та на підставі Акту приймання-передачі земельної ділянки до Договору оренди б/н 23.09.2016 року відбулася передача земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0014 від ОСОБА_5 до ОСОБА_4

06.10.2016 року Договір оренди земельної ділянки був зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Лагно Мариною Юріївною, ЗРДА Запорізької області за індексним номером 31794586 від 10.10.2016 року.

На виконання умов Договору Оренди земельної ділянки ОСОБА_4 , як орендатором були здійснені виплати орендної плати за земельну ділянку, а саме: за 2017 рік у сумі 8 000,00 гривень, за 2018 рік у сумі 8 000,00 гривень, що підтверджується копіями відповідних відомостей за вказаний період.

При зустрічі ОСОБА_5 пояснював ОСОБА_4 , що Договір оренди земельної ділянки № 431 від 04.04.2011 року ним не укладався і в оренду земельна ділянка ТОВ"АГРАРІС" не передавалась. Усі підписи на копіях Договору та доданих до нього документів не належать ОСОБА_5 і крім того ним особисто подано заяву до правоохоронних органів МВС України про порушення кримінального провадження та внесення інформації до єдиного реєстру досудових розслідувань.

ОСОБА_4 вважає, що позивачем не надано доказів про проведення сільськогосподарських робіт на спірній земельній ділянці. Просив в позові відмовити.

Від відповідача ОСОБА_5 надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого він позов також не визнав в повному обсязі.

В відзиві зазначив, що 13.02.2009 року між ним та Відкритим акціонерним товариством «Відрадненське» було укладено Договір оренди землі б/н. Об`єктом Договору оренди є земельна ділянка площею 5,1000 гектарів розташована за адресою: Миколай-Пільська сільська рада, кадастровий номер :01:002:0014.

13.02.2009 року на підставі Акту приймання-передачі земельної ділянки до Договору оренди відбулася передача земельної ділянки від нього до Орендаря.

Зазначений договір оренди був зареєстрований 11.03.2011 року у відділі Держкомзему у Запорізькому районі, Запорізької області за реєстраційним № 00142 .

Тобто зазначена інформація про передачу земельної ділянки в оренду ВАТ Відрадненське» міститься не тільки на Договорі оренди, а занесена до Державного земельного кадастру.

12.11.2014 року ОСОБА_5 звернувся із письмовою заявою до ПАТ «Відрадненське» (вх. № 1116 від 17.11.2014 року) про повернення земельної ділянки у зв`язку із закінченням сроку оренди.

12.11.2014 року між ОСОБА_5 та ПАТ «Відрадненське» було укладено Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки б/н від 13.02.2009 року про розірвання зазначеного договору за взаємною згодою сторін з 27.11.2014 року.

27.11.2014 року було підписано Акт приймання-передачі об`єкта оренди у зв`язку з розірванням Договору оренди, за яким ОСОБА_5 повернули земельну ділянку.

Після повернення земельної ділянки з листопада 2014 року до вересня 2016 року земельну ділянку ОСОБА_5 використовував сам.

23.09.2016 року між ним та ОСОБА_4 , був укладений Договір оренди земельної ділянки б/н зі строком дії 15 років та на підставі Акту приймання-передачі земельної ділянки до Договору оренди б/н 23.09.2016 року відбулася передача земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0014 до ОСОБА_4

27.09.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було здійснено реєстрацію права власності за номером 16656263.

06.10.2016 року Договір оренди земельної ділянки був зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Лагно М.Ю., Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області за індексним номером 31794586 від 10.10.2016 року.

Відповідно відомостей про нарахування та виплат орендної плати за земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0014 за 2017 рік йому було сплачено орендну плату у сумі 8 000,00 гривень; за 2018 рік - 8 000,00 гривень.

Крім зазначених ним Договорів оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0014, інших Договорів оренди ним не укладались.

Таким чином, ОСОБА_5 зазначає, що Договір оренди земельної ділянки № 431 від 04 квітня 2011 року на який посилається Позивач, він не укладав та не передавав йому в оренду земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:0014.

Усі підписи на копіях Договору та доданих до нього документів йому не належать і хто їх здійснив йому невідомо.

З цього приводу ним було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення за ст.ст. 358, 364 КК України з боку посадових осіб ТОВ «Аграріс» до Запорізького районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Запорізькій області. Але жодної відповіді з цього приводу він не має.

Представник позивача Василега І.М. у судове засідання з`явилась, позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні тим, що викладені в позові

Відповідач ОСОБА_5 до суду з`явився, надав вільні пояснення в яких заперечував проти задоволення позову. В подальшому участі в розгляді справи не брав.

Відповідач ОСОБА_4 з`явився в судове засідання, проти задоволення позову заперечував в повному обсязі з причин викладених в відзиві на позовну заяву.

Представник відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - Тітов В.А. заперечував проти задоволення позову, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, вивчивши позовні вимоги, надав суду пояснення та просив суд задовольнити позовні вимоги.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник третьої особи Запорізької районної державної адміністрації до суду не з`явився.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, приходить до наступних висновків.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ІV-ЗП № 018571 від 21.04.2003 року, ОСОБА_5 є власником земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0014, загальною площею 5,1000 га, яка розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Встановлено, що 04.04.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРАРІС» та ОСОБА_5 укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення № 431. Відповідно до умов договору оренди земельної ділянки, ОСОБА_5 передав, а позивач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка є власністю орендодавця, що знаходиться на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області. В оренду передана земельна ділянка загальною площею 5,1000 га. Орендар зобов`язався приступити до використання об`єкту оренди в строки, встановлені договором, зареєстрованим в установленому законом порядку (п.9.4 Договору). Пунктом 13 цього договору передбачено, що договір укладено на 10 років з урахуванням ротації культури згідно з проектом землеустрою, договір є чинним до 31 грудня останнього року оренди. Пунктом 3.1 договору розмір орендної плати визначено у грошовій формі у розмірі не менше 3% від вартості нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 3 000 грн. на рік (т.1,а.с.7-10).

Того ж дня сторони договору підписали акт прийому-передачі земельної ділянки (т.1, а.с.10).

Вказаний договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Запорізькому районі Запорізької області, відповідно до Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 2073 від 25 грудня 1998 року, який діяв на момент укладення вищевказаного договору, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27 травня 2011 року за № 00394 (т.1, а.с. 9 зворот).

Факт реєстрації договору у відділі Держкомзему у Запорізькому районі Запорізької області підтверджується фотокопією витягу із Книги записів реєстрації державних актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, розділ книги 4АА 009667, том 1 (25) дата відкриття 10 березня 2011, де у розділі 4 міститься запис за № 394 про реєстрацію 27.05.2011 права оренди належної ОСОБА_5 земельної ділянки ТОВ «Аграріс», термін договору оренди 10 років (т.1, а.с.132-135).

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області суду було надано належним чином завірені копії з оригіналів Книги записів державної реєстрації договорів оренди землі. Книга записів це документ суворого обліку, який є складовою частиною державного реєстру земель. Сумнівів в вірності наданих належних чином завірених копій а ні у сторін, а ні у суду не виникло. (т.1 а.с.132-134).

На виконання своїх зобов`язань за договором оренди 27 травня 2011 року ТОВ «Аграріс» відповідно до видаткового касового ордеру сплатило ОСОБА_5 24 000 грн., призначення платежу - орендна плата за 2011-2018р.р. (т.2, а.с.15).

Це свідчить саме про те, що після Державної реєстрації ТОВ «Аграріс» сплатило суму орендної плати за вісім років орендодавцеві.

В той же день було укладено додаткову угоду, яку підписали сторони.

Крім того, відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права № 70140627 від 10.10.2016 р., 06.10.2016 р. державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно М.Ю. на підставі договору про оренду земельної ділянки від 23.09.2016 р. укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , було зареєстровано право оренди на земельну ділянки кадастровий номер :01:002:0014, загальною площею 5,1000 га, яка розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, строком на 15років.

Згідно рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області № 40481375 від 04.04.2018 року, ТОВ «Аграріс» відмовлено в реєстрації речового права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0014, загальною площею 5,1000 га, яка розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, в зв`язку з тим, що таке право вже зареєстровано.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, вони регулюються також актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Отже, учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоду встановленій формі.

Підпунктом 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації.

За положенням ст.ст.204, 629 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стороною позивача було надано суду також копію угоди про дострокове розірвання договору оренди земельного паю (ділянки) від 25 березня 2011 року між ПАТ «Відрадненське», в особі заступника гендиректора ОСОБА_2. та ОСОБА_5 , копію акту визначення меж та повернення земельної ділянки по завершенню договору оренди від 25.03.2011 року між тими самими сторонами (т.2 а.с.14).

У передбаченому законом порядку угода від 25.03.2011 про дострокове розірвання договору оренди, укладеного з ПАТ "Відрадненське", і договір оренди, укладений 04.04.2011 між ТОВ «Аграріс» і ОСОБА_5 , недійсними не визнавалися, а отже в силу ст.ст.204, 629 ЦК України є правомірним і обов`язковим для виконання сторонами.

Знаходження в проваджені суду іншої справи за позовом ОСОБА_5 до ТОВ «Аграріс», треті особи ОСОБА_4 , ПАТ "Відрадненське", ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання недійсним договору оренди 2011р. не є достатньою підставою для висновку про його недійсність у цій справі. Справа до цього часу не призначена до розгляду по суті.

Предметом позову у цій справі є недійсність укладених відповідачами договорів у 2016 з підстав порушення прав ТОВ «Аграріс» як землекористувача. На час укладання землевласниками договорів оренди з новим орендарем земля фактично перебували у користуванні іншого орендаря і відповідний договір не був визнаний недійсним. ПАТ "Відрадненське" взагалі не є стороною в справі, та вимог щодо предмету спору не висувало.

Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України встановлено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Системний аналіз вищенаведених законодавчих приписів дозволяє суду зробити висновок про те, що договір оренди земельної ділянки № 431 від 04 квітня 2011 року, укладений між ТОВ «Аграріс» та ОСОБА_5 є підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків та має зобов`язальний характер.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини є Закон України «Про оренду землі», яким визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на час укладання договору оренди від 04.04.2011 р.), передача об`єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем в строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

Статтею 18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на час укладання договору оренди від 04.04.2011 р.) встановлено, що договір оренди землі набирає чинності з дня його державної реєстрації. Обов`язковість державної реєстрації договору оренди землі встановлена також і ст. 20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на час укладання договору оренди від 04.04.2011 р.).

Відповідно статті 32 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на час укладання договору оренди від 04.04.2011 р.) перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Суд констатує, що договір оренди землі № 431 від 04.04.2011 р., укладений між ТОВ «Аграріс» та ОСОБА_5 , повністю відповідає вимогам законодавства, що діяло на час його укладання, пройшов державну реєстрацію, а відтак є чинним.

Щодо договору оренди землі від 23.09.2016 р., укладених між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , суд виходить з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу.

Пунктом 2 частини 2 статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Пунктом «в» частини 3 статті 152 ЗК України визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, з-поміж іншого, шляхом визнання угоди недійсною.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, викладені у ст. 203 ЦК України. Згідно вимог зазначеної статті:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам;

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

- правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

- правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частиною 1 статті 215 визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно статті 24 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на час укладання договору оренди від 04.04.2011 р.) орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

У порушення вказаного обов`язку відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 уклали договір оренди землі від 23.09.2016 р., незважаючи на те, що та сама земельна ділянка вже була об`єктом права оренди іншої особи. Суд констатує, що вказаними діями відповідачів було порушено право позивача самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, яке передбачене ст. 25 Закону України «Про оренду землі».

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що оспорюванні договори оренди земельної ділянки від 23.09.2016 року, укладені між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , є такими, що порушують права позивача щодо користування земельною ділянкою, суперечить нормам Цивільного та Земельного кодексів України та Закону України «Про оренду землі» в частині забезпечення принципів непорушності, правомірності та обов`язковості договорів оренди землі, які укладені з дотриманням необхідних вимог.

Крім того, суд констатує, що відповідачами при укладанні договорів від 23.09.2016 року не було дотримано вимоги статті 203 Цивільного кодексу України, оскільки правочин не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. При цьому суд виходить з того, що відповідачами порушено приписи ст. 15 Закону України «Про оренду землі», оскільки акт про передачу та прийом земельної ділянки згідно умов договору оренди землі від 23.09.2016 року підписаний відповідачами з порушенням, адже фактично земельна ділянка ОСОБА_7 не передавалась, знаходиться в орендному користуванні позивача згідно договору оренди земельної ділянки № 431 від 04 квітня 2011 року, який на момент розгляду справи не розірвано, не визнано недійсним, тобто його дія не припинена.

Договір відповідача з ОСОБА_4 не був оформлений в повному обсязі, в них відсутні відмітки про Державну реєстрацію та відсутні відомості узгодження меж земельних ділянок та їх передачі в актах.

Надані відповідачами копії відомостей від 15.03.2017 року та від 25.05.2018 року про нарахування та виплату орендної плати в розмірі по 8000 гривень ОСОБА_5 свідчать про те, що оренда земельної ділянки здійснювалася ОСОБА_4 без належних правових підстав. Оскільки відсутні відомості про особу, яка здійснювала виплату, та підстави для такої виплати. (т.1 а.с.46,47).

Щодо клопотань про витребування фінансово-бухгалтерської звітності ТОВ «Аграріс», касової книги та інших фінансових документів, суд відмовив стороні відповідачів в задоволенні зазначених клопотань, оскільки вони не обґрунтовані та не стосуються предмету розглядаємого позову.

Від виклику свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 сторони відмовились, а тому судом не здійснювався подальший виклик та особа не допитувалась.

Щодо виключення із числа доказів документів наданих представником позивача по справі, суд вивчивши їх, надав оцінку як доказам в сукупності та в тій частині, яка стосується предмету розглядаємого позову.

Щодо копій договору оренди землі від 13.02.2009 року укладеного між ОСОБА_5 та Відкритим акціонерним товариством "Відрадненське" на спірну земельну ділянку строком на 5 років, який був зареєстрований в відділі держкомзему у Запорізькому районі Запорізької області лише 11 березня 2011 року за № 00142, додатку № 1 до договору оренди земельної ділянки від 13.02.2009 року, додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки б/н від 13.02.2009 року, укладеної ОСОБА_5 та заступником гендиректора ПАТ "Відрадненське" ОСОБА_8 про дострокове припинення договору оренди 27.11.2014 року та акту приймання передачі земельної ділянки орендодавцеві, суд до вказаних доказів відноситься критично, оскільки додаткова угоди та акт взагалі не містять відомостей про орендаря, печатка та відмітки про реєстрацію відсутні. А договір, що зареєстрований в березні 2011 року не був оспорюваним з боку орендаря та орендодавця, а тому не є предметом розгляду. (т.1 а.с.72-76).

Також суд зазначає про наявність в матеріалах справи належним чином завірених копій угоди про дострокове розірвання договору оренди земельного паю від 25 березня 2011 року між ПАТ «Відрадненське» в особі заступника гендиректора ОСОБА_2. та ОСОБА_5 , акту визначення меж та повернення земельної ділянки по завершенню договору оренди. (т.2 а.с. 14). Але ПАТ «Відрадненське» не зверталося до суду з позовними вимогами до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ТОВ «Аграріс», а тому вирішення питання про наявність таких договорів, наслідків за такими договорами не входить до кола питань, що вирішуються при розгляді цього позову.

Щодо заяви ОСОБА_5 з якою він звернувся до Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області 29.10.2018 року, суд зазначає, що навіть в заяві ОСОБА_5 невірно визначені дати подачі заяви та її реєстрації в правоохоронному органі. Відомостей щодо внесення фактів до ЄРДР не надано, а тому зробити будь-які висновки про наявність скоєного відносно ОСОБА_5 злочину не можливо.

Щодо відповіді Держгеокадастру на адвокатський запит адвоката Тітова В.А. суд зауважує на тому, що адвокатом надано копію запиту та відповідь в яких не співпадають вхідні дані на запит, а тому з`ясувати в повному обсязі, чого стосується відповідь не є можливим. Питання та відповіді не співпадають за змістом. Суд, вирішуючи спір опирався на пояснення представника ГУ Держгеокадастру в судовому засіданні безпосередньо.

Системно проаналізувавши докази у справі, суд дійшов остаточного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, керуючись Законом України «Про оренду землі», ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ст.152 ЗК України, ст.ст. 11, 16, 203,204, 215,509,626,629, 792 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграріс»- задовольнити у повному обсязі.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений 23.09.2016 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 щодо передачі в оренду земельної ділянки загальною площею 5,1000 га, кадастровий номер :01:002:0014 яка розташована на території Миколай - Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграріс» судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно положень ст. 273 ЦПК України строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID - 19), відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України

Повний текст рішення суду виготовлений 18.07.2020 року.

Суддя І.Б. Громова