Справа № 403/279/20
Провадження №2-о/403/18/20
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

14 липня 2020 р. Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Годованець І. А. розглянувши матеріали заяви окремого провадження ОСОБА_1 , заінтересована особа: Устинівський районний сектор Державної міграційної служби у Кіровоградській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,-

В С Т А Н О В И В :

13 липня 2020 року заявником ОСОБА_1 подано до суду заяву окремого провадження про встановлення факту постійного проживання на території України. У заяві зазначено, що встановлення факту постійного проживання на території України заявнику необхідно для набуття громадянства України, так як постійно проживав на території України, але не отримав паспорт громадянина України у встановлений законом строк. Ознайомившись з матеріалами заяви окремого провадження, суддею встановлено наступні обставини. Відповідно до ч.1, п.5. ч.2 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» визначено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року. Частиною 2 ст.3 Закону України «Про громадянство України» визначено, що особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України Про громадянство України (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав, також є громадянами України. Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до ІНФОРМАЦІЯ_1 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Указом Президента України за №215 від 27 березня 2001 року, в редакції Указу Президента України за №588/2006 від 27 червня 2006 року, затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі Порядок) Пунктом 7 Порядку для встановлення належності до громадянства України визначено, що громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. Згідно Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України за №230 від 13 квітня 2012 року, якщо втрачений паспорт був отриманий у територіальному підрозділі, до якого подано заяву про втрату паспорта, здійснюється звірка даних особи та її фотозображення з даними і фотокарткою, уклеєною до заяви про видачу попереднього паспорта. У разі отримання паспорта в іншому територіальному підрозділі для підтвердження видачі втраченого паспорта саме тій особі не пізніше наступного дня після надходження заяви про втрату паспорта здійснюється звернення до цього територіального підрозділу. Заявником ОСОБА_1 , виконання вимог п.п.49-51 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №302 від 25 березня 2015 року, до заяви окремого провадження не додано письмових документів про проведену процедуру ідентифікації особи, так як відсутні будь-які відомості даних обліку територіального органу ДМС про оформлення та видачу паспорта на ім`я ОСОБА_1 . Згідно п.8 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: заяву про встановлення належності до громадянства України; копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Пунктом 25 цього Порядку визначено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону) подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. Пунктом 44 цього Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. У статті 1 Закону України «Про громадянство України» передбачено визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України визначений Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України за №215 від 27 березня 2001 року. Про належність до громадянства України особи може свідчити наявність у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року. У довідці Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за №280/02-21/1 від 27 лютого 2019 року зазначено, що згідно відомостей погосподарської книги за №1, особовий рахунок №81, станом на 01 січня ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_1 проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Частиною 1 ст.316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. У заявника ОСОБА_1 відсутній паспорт колишнього СРСР з відміткою про прописку місця проживання. Заявником ОСОБА_1 до заяви окремого провадження не додано належного письмового документу про адресу його місця проживання для визначення підсудності справи за заявою окремого провадження. Згідно матеріалів заяви окремого провадження вбачається спір про право, так як заінтересованою особою - Устинівським районним сектором Державної міграційної служби у Кіровоградській області не визнається право ОСОБА_1 на належність до громадянства України. Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Згідно ч.4 ст.315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Керуючись ст.ст.293,294,315,316, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за матеріалами заяви окремого провадження ОСОБА_1 , заінтересована особа: Устинівський районний сектор Державної міграційної служби у Кіровоградській області, про встановлення факту постійного проживання на території України. На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу на протязі п`ятнадцяти днів з дня її отримання. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду. Ухвала суду постановлена під час дії карантину набуває чинності після його закінчення.

Суддя І. А. Годованець