Справа № 205/6166/19
УХВАЛА

09.07.2020 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.

секретар судового засідання Перетятько А.В.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 та представника позивача адвоката Бразалук С.С.,

відповідача ОСОБА_2 та представників відповідача адвокатів Ведмедєва В.Л. та ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Спаї В.В.,

ВСТАНОВИВ:

Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська під головуванням судді Спаї В.В. здійснюється розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Панченко О.В. про визнання шлюбного договору та договору про поділ спільного майна подружжя недійсними, та згідно з заявою позивача про відвід у позивача є сумніви у неупередженості та безсторонності судді Спаї В.В., що знайшло вираз зовні в тому, що суддя здійснювала тиск на свідків, що суддя, не дочекавшись доки адвокат позивача поставить питання, сама, перервавши свідка на півслові при даванні ним показів на важливі, на думку позивача, питання, почала ставити питання сама, при допиті свідків відповідача взагалі «забувала» про існування представника позивача та позивача та не давала можливості поставити свої питання до того моменту, поки позивач та її представник не «нагадували» їй про свою присутність в залі суду, суддя знімала питання, як такі, що не стосуються предмету позову, коли свідки позивача, які бували у родині часто і могли розповісти про стосунки, які були в родині постійно, знімала питання, переривала свідків, які розповідали про подружні зради ОСОБА_2 через те, що це не стосується справи, оскільки було до укладання договору, а не безпосередньо під час його укладання, але відразу ж сама ставила питання як відпочивала позивач у серпні 2016 року, хоча цей період теж був за 4 місяці до укладання спірного договору і теж, на думку позивача, не стосується обставин та підстав його укладання. На переконання позивача, про сумніви щодо неупередженості та безсторонності судді свідчить також те, що позивач зазначала про необхідність опитати ще двох свідків, які на сьогодні не можуть з`явитися до суду, оскільки одна з них перебуває на відпочинку в Одесі і не має наміру їхати до м. Дніпро, але суддю це не бентежить: засідання спочатку призначалися раз на місяць, потім у зв`язку з карантином (який, до речі, до цього часу триває) не відбувалися 3 місяці, тепер призначає їх по три рази на тиждень і не звертає увагу на те, що не всі можуть з`явитися прямо зараз. Одна зі свідків повідомила позивача про те, що по поверненню її з моря у неї третій день на момент минулого засідання була підвищена температура і вона не виходила з дому, але суддя, достовірно знаючи про епідеміологічну ситуацію в країні та відповідні обмеження, пов`язані з запобіганням інфекційному захворюванню COVID 19, надає 2 дні свідку «вилікуватися», зазначаючи при цьому, що «це не вона до нас прийшла, а ми до неї прийшли і маємо виконувати тепер навіть те, що неможливо виконати».

Відповідач та представники відповідача заперечували проти задоволення заяви позивача про відвід, наголошуючи також на пропущенні з боку позивача строку заявлення відводу, передбаченого ч. 3 ст. 39 ЦПК України: 22.06.2020 р. почався допит свідків позивача, та визначений абз. 2 ч. 3 ст. 39 ЦПК України строк сплинув.

На переконання відповідача ОСОБА_2 , позивач, вчинив злочин, затягує розгляд цивільної справи.

Представник відповідача адвокат Носков О.В., заперечуючи, також пояснив, що заявлення відводу є зловживанням з боку позивача та її представника процесуальними правами, коли, позивач, не в змозі забезпечити 09.07.2020 р. явку свідків, про допит яких заявляли, намагається затягнути, таким чином, з розглядом цивільної справи. Разом з тим, позивач не виконала клопотання експерта, не сплатила вартість експертизи, неодноразово подавала клопотання про відкладення розгляду справи, затягуючи, таким чином, її розгляд. На переконання адвоката Носкова О.В., позивача цікавить затягування розгляду справи, про що на його думку також свідчить те, що 07.11.2019 р., отримав ухвалу про забезпечення позову, позивач штучно зменшила частку майна підприємства «Баррель» з 3 500 000,00 грн. до 10 000,00 грн., та переоформила на своє ім`я майно підприємства, тим самими вчинив злочин, у зв`язку з чим порушене кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з абзацом 2 ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Заявлений судді Спаї В.В. відвід є необґрунтованим.

Підстави для відводу судді визначені ст. 36 ЦПК України; об`єктивні підстави для визнання слушними доводів позивача відсутні.

За змістом ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 214 ЦПК України при одноособовому розгляді справи суддя, який розглядає справу, є головуючим у судовому засіданні.

Головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи. У зв`язку з вищенаведеним саме до повноважень головуючого віднесено спрямування судового розгляду на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, що стосується у тому числі розв`язання процедурних питань, та клопотань та заяв осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, та саме суд має прийняти вичерпні заходи для забезпечення можливості з`явлення до суду і захисту своїх прав, які в даній справі були судом прийняті: виклик свідків здійснювався за заявами учасників справи, та неможливість забезпечення явки свідків позивачем не є обставиною, передбаченою законом, яка свідчить про сумніви в об`єктивності судді.

Разом з тим, відомості про інтимні чи інші особисті сторони життя учасників справи або відомості, що принижують їхню честь і гідність, не складають предмет доказування в даній справі; суд в цій справі з огляду на предмет та підстави поданого ОСОБА_1 позову не повинен до такого ступеню поглиблюватися у сімейне життя подружжя ОСОБА_4 , до якого мала бажання повідомляти позивач за судового розгляду.

Є видуманими твердження позивача щодо наявності обставин, які викликають сумнів в об`єктивності судді також через те, що розгляд цивільної справи не може за бажанням будь-якого учасника справи тривати роками (ст. 210 ЦПК України), та жоден з учасників справи не був позбавлений можливості поставити питання жодному із викликаних свідків щодо обставин, саме які мають значення для справи.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Втім, починаючи з відкриття провадження у справі, не була заборонена реалізація процесуальних прав учасниками судових справ, у тому числі через встановлення карантину; докази про перебування позивача на самоізоляції відсутні, проте, розгляд справи не відбувався через численні заяви позивача про відкладення розгляду справи, через що розгляд справи призначається частіше очікувань позивача.

У зв`язку з вищенаведеним, суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого позивачем відводу; керуючись ч. 2 та ч. 3 ст. 40, п. 1 ч. 1 ст. 258, ч. 2 ст. 258, ст.ст. 259-260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Спаї