Справа № 183/1784/20
№ 2-з/183/48/20

У Х В А Л А
03 липня 2020 року м. Новомосковськ Дніпропетровська область
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Городецького Д.І.,
за участю секретаря судового засідання Пономаренко О.О.,
розглянувши у підготовчому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
01 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме і нерухоме майно ОСОБА_2 , грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті ОСОБА_2 і знаходяться у нього чи в інших осіб в межах суми 123 114 грн. 05 коп., а також вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони виїзду за кордон ОСОБА_2 .
28 листопада 2019 року до страхової ПрАТ «СК «ГЛОБАЛ ГАРАНТ» громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , кожним особисто, було подано наступний перелік документів згідно реєстру: паспорт, РНОКПП, водійські права, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, повідомлення до ПрАТ «СК «ГЛОБАЛ ГАРАНТ», план схему ДТП, протокол про адміністративне правопорушення, акт виконаних робіт, свідоцтво про реєстрацію та квитанцію про сплату евакуатора ФОП ОСОБА_4 , заяву власника транспортного засобу, паспорт та РНОКПП власника транспортного засобу.
20 грудня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
02 січня 2020 року гр. ОСОБА_2 було подано до страхової ПрАТ «СК «ГЛОБАЛ ГАРАНТ» копію рішення по вищевказаній справі. 10 грудня 2019 року він звернувся до судового експерта ФОП ОСОБА_5 для проведення автотоварознавчого дослідження КТЗ VOLKSWAGEN CADDY державний номер НОМЕР_2 , щоб вияснить вартість матеріального збитку заподіяному автомобілю в наслідок ДТП.
27 січня 2020 року висновком експерта визначений матеріальний збиток в розмірі 215 955 грн. 09 коп. Його пошкоджений автомобіль було доставлено з с. Губиниха, Дніпропетровської області в м. Запоріжжя на вул. Ігоря Сікорського, 487Б евакуатором, що належить ФОП ОСОБА_4 , за послуги якого ним оплачено 2900 грн. ПрАТ «СК «ГЛОБАЛ ГАРАНТ» виплатила йому 100 000 грн. страхового відшкодування. В добровільному порядку ОСОБА_2 заплатити кошти за ремонт його автомобіля відмовляється, у зв`язку з чим керуючись ст.ст. 22, 1166, 1187, 1192 ЦК України, ст.ст. 4, 28, 175 ЦПК України ним подано вищезазначений позов.
09 вересня 2020 року відбулось підготовче засідання у справі, в якому ОСОБА_2 не було, а присутній адвокат виявив бажання ознайомлюватися з матеріалами справи, однак копії документів у двох примірниках ним направлялися для суду і відповідача. Таким чином у нього виникли підстави вважати, що справу будуть затягувати. Також йому стало відомо, що відповідач неодноразово виїжджав за кордон, і в нього є побоювання, що останній виїде на завжди. В добровільному порядку вирішити питання Відповідач відмовляється. Він вважає що під час розгляду справи відповідач може здійснити:
- переоформлення належного йому майна на іншу особу;
- перевести чи зняти належні йому грошові кошти з банківських установ;
- виїхати за кордон.
Сторони в судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликалися.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю в судовому засіданні всіх учасників справи.
Розглянувши заяву, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Зміст і форма заяви про забезпечення позову відповідає вимогам статті 151 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:
1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;
2) забороною вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;
4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;
5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;
6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;
7) виключено на підставі Закону № 460-IX від 15.01.2020;
8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;
9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;
10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч.2, ч.3 ст.150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Частиною 1 статті 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
Встановлено судом та підтверджується матеріалами справи 26 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 220 905 грн. 09 коп. (а.с.2-3).
23 квітня 2020 року судом відкрито провадження у справі (а.с.36).
09 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з уточнюючою позовною заявою, відповідно до якої зменшив розмір позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди до 120 905 грн.
Таким чином, суд дійшов висновку, що предметом спору у справі є відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ціна позову визначена позивачем у справі в розмірі 120 905 грн. (а.с.53).
Згідно п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Натомість, в заяві позивач ОСОБА_1 просить суд, забезпечити позов шляхом накладення арешту на рухоме і нерухоме майно ОСОБА_2 , грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті ОСОБА_2 і знаходяться у нього чи в інших осіб в межах суми 123 114 грн. 05 коп.
З огляду на що, можливо дійти висновку про відсутність співмірності вимог позивача ОСОБА_1 із заявленими ним же позовними вимогами.
Крім того, позивач ОСОБА_1 ненаводить та не надає суду жодних доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Вимоги позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони виїзду за кордон відповідачу ОСОБА_2 , суд вважає необґрунтованими та такими, що заявлені позивачем передчасно.
Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно до ч.4 ст.313 ЦК України фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.
Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регламентується нормами Закону України «Про порядок виїзду з України, в`їзду в Україну громадян України».
Зокрема, статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.
Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.
Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.
Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Таким чином, обмеження права громадян України на виїзд за кордон можливе у конкретно визначених законом випадках та має тимчасовий характер і зумовлене необхідністю забезпечення захисту прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб та інтересів держави.
Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.
Аналізуючи доводи заявника та надані документи, суд приходить до висновку про неможливість та не доцільність забезпечення позову у зазначений позивачем спосіб, у зв`язку з чим дійшов висновку відмовити у задоволені заяви про забезпечення позову.
Підстав для застосування зустрічного забезпечення суд не вбачає.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.149-153, 260 ЦПК України, -
п о с т а н о в и в :
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Ухвалу складено та підписано 03 липня 2020 року.

Суддя Д.І. Городецький