Справа № 308/4700/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участі секретаря судового засідання Торчинович Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.6 ст.259 та ч.6 ст.268 ЦПК України 26.06.2020 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 01.07.2020 року.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя. Позивач звернулася із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований 15.03.1990 року виконкомом Вітебської міської ради, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 , актовий запис №283; поділити спільне майно подружжя визнавши за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на частку житлової квартири в АДРЕСА_1 , яка становить 56/100 2- квартирного житлового будинку з надвірними будовами.

06.05.2019 ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області постановлено в порядку забезпечення позову накласти арешт на наступні об`єкти нерухомого майна: житлова квартира з надвірними будовами в АДРЕСА_1 , що складає 56/100 частин житлового будинку АДРЕСА_2 ; заборонити будь-яким особам продавати, дарувати, міняти чи будь-яким іншим способом відчужувати спірну квартиру АДРЕСА_3 .

11 червня 2019 ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

В подальшому, відповідно до розпорядження керівника апарату Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №749 від 24.10.2019 щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи, матеріали вказаної справи підлягають повторному автоматизованому перерозподілу у зв`язку із тим, що суддя ОСОБА_3 .А. відрахована зі штату Ужгородського міськрайонного суду (закінчення строку тимчасового переведення) згідно Наказу Ужгородського міськрайонного суду №300/02-06 від 20.09.2019.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2019 головуючим суддею визначено Фазикош О.В. та передано матеріали справи для розгляду.

У судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. На адресу суду подали спільне письмове клопотання, в якій просять затвердити укладену ними мирову угоду від 26.06.2020. Подали письмові заяви через канцелярію суду, за змістом яких просили розглянути справу за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст клопотання та зміст мирової угоди, доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоди сторони можуть вийти за межи предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Укладена сторона мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Відповідно до вимог ст. 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документу, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Разом із тим, з метою врегулювання вказаного спору сторони подали до суду мирову угоду, зі змісту якої встановлено, що сторони досягнули домовленості про наступне:

1. За ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 визнається право особистої приватної власності в цілому на житлову квартиру в АДРЕСА_1 , яка становить 56/100 2-квартирного житлового будинку з надвірними будовами, що була придбана подружжям за Договором купівлі-продажу від 18 жовтня 1999 року посвідченого, ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 1151.;

2. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 в рахунок компенсації вартості частки майна виплачується, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РН ОКПП - НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_4 (п`ятнадцять тисяч дол. США ). Вказана сума отримана ОСОБА_2 до моменту підписання даної мирової угоди, що підтверджується розпискою.

3. Право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житлову квартиру в АДРЕСА_1 , яка становить 56/100 2-квартирного житлового будинку з надвірними будовами - припиняється.

Сторони заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб.

Судом зі змісту угоди встановлено, що сторони наслідки укладення мирової угоди розуміють.

Вказана мирова угода підписана позивачем та відповідачем, датована 26.06.2020.

Судом встановлено, що для мирного врегулювання та закінчення розгляду справи сторони досягли згоди про можливість врегулювання спору на основі взаємних поступок.

Судом враховується те, що інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №165349088 від 02.05.2019 року квартира в АДРЕСА_1 , яка становить 56/100 2-квартирного житлового будинку з надвірними будовами зареєстровано право власності на відповідача ОСОБА_2 , одночасно вказується про заборону на нерухоме майно за реєстраційними номерами 2009114 підставою обтяження вказується договір іпотеки від 25.05.2005 року та за № 3245495 підставою обтяження вказується договір іпотеки від 24.05.2006 року. Відомостей у Державному реєстрі іпотек відсутні. Відомостей про іпотекодержателя відсутні.

Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з частиною першою статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини щодо іпотечних зобов`язань, вказують на те, що іпотекодавець не має права розпоряджатися майном без згоди іпотекодержателя до закінчення терміну дії іпотеки.

Разом з цим, положеннями Закону України «Про іпотеку» не заборонено володіти та користуватися переданим в іпотеку майном. У свою чергу поділ спільного майна між подружжям, в тому числі іпотечного майна, не вважається розпорядженням ним, так як в момент його передачі в іпотеку воно вже належало подружжю на праві спільної сумісної власності в силу закону.

Із урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що перебування спірної квартири в іпотеці не перешкоджає поділу спільного майна подружжя, оскільки гарантії іпотекодержателя щодо майна переданого в іпотеку визначені частиною другою ст. 23 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором, у тому ж обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Враховуючи, що мирова угода, укладена сторонами, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, не суперечить інтересам сторін та держави, вчинена в інтересах обох осіб, суд у відповідності до ст. 207 ЦПК України затверджує її та відповідно п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України ухвалою закриває провадження у справі в частині позовних вимог про поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.06.2020 року позовні вимоги в частині розірвання шлюбу задоволено. Шлюб, зареєстрований виконкомом Вітебської міської ради, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 , актовий запис № 283, між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвано.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суду відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, 50 відсотків суми сплаченого судового збору за звернення до суду з даним позовом в сумі 996,16 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст. 207, п. 5 ч. 1 ст. 255, 258-261, 354, 355 ЦПК України,суд,

ПОСТАНОВИВ:

Затвердити мирову угоду, укладену між позивачем ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 )та відповідачем ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 )на наступних умовах:

1. За ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 визнається право особистої приватної власності в цілому на житлову квартиру в АДРЕСА_1 , яка становить 56/100 2-квартирного житлового будинку з надвірними будовами, що була придбана подружжям за Договором купівлі-продажу від 18 жовтня 1999 року посвідченого, ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 1151.;

2. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 в рахунок компенсації вартості частки майна виплачується, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РН ОКПП - НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_4 (п`ятнадцять тисяч дол. США ). Вказана сума отримана ОСОБА_2 до моменту підписання даної мирової угоди, що підтверджується розпискою.

3. Право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житлову квартиру в АДРЕСА_1 , яка становить 56/100 2-квартирного житлового будинку з надвірними будовами - припиняється.

Провадження у цивільній справі №308/4700/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя закрити в частині позовних вимог про поділ спільного майна подружжя.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 )50 відсотків суми судового збору за звернення до суду з даним позовом в сумі 996,16 грн. на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 ).

Виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою.

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені в день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош