ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9151/20
провадження № 4-с/753/170/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю:

секретаря судового засідання: Долі М.А.,

заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: стягувач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КУТ», Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) державного виконавця Зайця Анатолія Миколайовича та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в Дарницький районний суд м. Києва зі скарго на рішення начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) державного виконавця Зайця Анатолія Миколайовича, за участю заінтересованих осіб: стягувача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КУТ» та Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просив суд:

- визнати неправомірними дії начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Зайця Анатолія Миколайовича, в частині прийняття пункту 3 постанови від 20 березня 2020 року про перевірку виконавчого провадження № 46234623, від 29.01.2015 року, а саме: "3.Зобов`язати заступника начальника відділу Медвєдєву О.О. вжити заходів передбачених статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» по ВП № 46234623 та виконати ухвалу № 753/4731/15 від 17.04.2015 року видану Дарницьким районним судом м.Києва у повному обсязі."

- зобов`язати начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Зайця Анатолія Миколайовича скасувати пункт 3 постанови від 20 березня 2020 року про перевірку виконавчого провадження № 46234623, від 29.01.2015 року, а саме: "3. Зобов`язати заступника начальника відділу Медвєдєву О.О., вжити заходів передбачених статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» по ВП № 46234623 та виконати ухвалу № 753/4731/15 від 17.04.2015 року видану Дарницьким районним судом м.Києва у повному обсязі."

Вимоги скарги обгрунтовані тим, що 01.06.2020 року скаржник отримав копію постанови начальника Дарницького РВ ДВС у м. Києві Зайця А.М. від 20.03.2020 року про перевірку виконавчого провадження № 46234623, якою було зобов"язано начальника відділу Медвєєву О.О. вжити заходів передбачених статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» по ВП № 46234623 та виконати ухвалу № 753/4731/15 від 17.04.2015 року видану Дарницьким районним судом м.Києва у повному обсязі. Єдиною дією, яку може вчинити державний виконавець, на підставі ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", на яку посилається начальник Дарницького РВ ДВС у м.Києві Заєць А. М., передбачене частиною 4 ст.4 Закону, є повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Отже, начальник Дарницького РВ ДВС у м.Києві зобов`язав повернути виконавчий лист аж 20 березня 2020 року, тобто, через п`ять років з дня пред`явлення виконавчого листа до виконавчої служби, а не через три дні, як передбачено законом та ще й після повного виконання рішення суду, про погашення заборгованості та вчинених процесуальних ді. Як вказано в постанові від 20.03.2020 року, підставою для повернення виконавчого листа є той факт, що у виконавчому листі невірно вказаний день народження боржника, що не є підставою для повернення виконавчого листа , згідно чинного законодавства та практики Верховного Суду. А тому, вважає неправомірними та такими, що порушують його права дії начальника Дарницького РВ ДВС у м. Києві Зайця Анатолія Миколайовича, в частині прийняття пункту 3 постанови від 20.03.2020 року про перевірку виконавчого провадження № 46234623 від 29.01.2015 року, а саме: « 3.Зобов`язати заступника начальника відділу Медвєдєву О.О., вжити заходів передбачених статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» по ВП № 46234623 та виконати ухвалу № 753/4731/15 від 17.04.2015 року видану Дарницьким районним судом м.Києва у повному обсязі.» Крім того, постанова від 20.03.2020 року про перевірку виконавчого провадження № 46234623 не відповідає вимогам п.7 розділу І «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, де сказано, що: «Постанова підписується виконавцем та скріплюється печаткою.». Але, як видно з матеріалів справи, постанова не скріплена печаткою, в мотивувальній частині постанови не вказано, що слугувало підставою для перевірки виконавчого провадження № 46234623, вказана постанова не була направлена боржнику, як того вимагає ст. 28 Закону, де сказано: «Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.».

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 15.06.2020 року відкрито провадження за вказаною скаргою та призначеної справу до розгляду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги скарги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник Дарницького РВ ДВС у м. Київ та ОСББ "Кут" в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялися належиним чином, від Дарницького РВ ДВС у м. Київ надійшло клопотання про перенесення судового засідання.

Суд, враховуючи строки розгляду вказаної категорії справ, те, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів для розгляду скарги по суті, ухвалив проводити судове засідання у відсутність нез"явившихся осіб.

Суд, вислухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті19 Конституції України).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні в Дарницькому РВ ДВС у м. Київ перебуває виконавче провадження № 46234623 з примусового виконання виконавчого листа № 2-6460/12 від 12.12.2014 року, виданого Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСББ "Кут" у розмірі 10 312,48 грн.

20.03.2020 року начальником Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Київ Центральнгого міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Заєць А.М. винесено постанову про перевірку вищевказаного виконавчого провадження (а. с. 6 - 11).

За результатами перевірки було визнано дії старшого державного виконавця Шевченка М.Р. та дії головного державного виконавця Тущенка П.Т. при примусовому виконанні вказаного виконавчого провадження, як такі, що вчинені з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження", зобов"язано заступника начальника відділу Медвєдєву О.О. вжити заходів передбачених статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» по ВП № 46234623 та виконати ухвалу № 753/4731/15 від 17.04.2015 року видану Дарницьким районним судом м.Києва у повному обсязі.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Звертаючись до суду зі скаргою ОСОБА_1 просив суд визнати неправомірною та та зобов"язати начальника Дарницького РВ ДВС скасувати пункт 3 постанови про перевірку виконавчого провадження, посилаючись на те, що начальник Дарницького РВ ДВС замість того, щоб закінчити виконавче провадження № 46234623, повернув виконавчий лист стягувачу всупереч вимогам закону та рішення суду.

Перевіряючи доводи скаржника в межах завлених вимог суд дійшов висновку про те, що вони не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

За змістом пункту 2 розділом ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року (в редакції на час винесення начальником ВДВС оскаржуваної постанови) посадові особи, зазначені у пункті 1 цього розділу, в тому числі і начальник відділу державної виконавчої служби, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи.

Таким чином суд вважає, що начальник Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Заєць М.А. має право з власної ініціативи проводити перевірку виконавчого провадження.

Відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, начальником Дарницького РВ ДВС п. 3 викладено у відповідності до вищевказаних вимог закону, а саме зобов"язано заступника начальника відділу Медвєдєву О.О. вжити заходів передбачених статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» по ВП № 46234623 та виконати ухвалу № 753/4731/15 від 17.04.2015 року видану Дарницьким районним судом м.Києва у повному обсязі, так як відповідно до чинного законодоавства України рішення суду є обов"язковим для виконання.

Посилання скаржника на невідповідність прийнятої постанови вимогам чинного законодавства, а саме п.7 розділу І «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України ,від 02.04.2012 року, № 512/5 суд не приймає до уваги, оскільки вказаний п. 7 стосується вимог до постанови саме виконавця під час здійснення виконавчих дій. Порядок проведення перевірок виконавчого провадження регулюється розділом XII. Порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження вказаної Інструкції, яка не містить вимог щодо скріплення її печаткою та обов"язку направлення її боржникові.

Відповідно до ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином з урахуванням встановлених обставин та вищевказаних законодавчих норм, суд дійшов висновку про те, що начальник Дарницького РВ ДВС у м. Києві Заєць А.М. діяв у відповідності до норм чинного законодавства, його дії є законними, тому вимоги скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 268, 354, 447-453 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя М.О. Заставенко

Повний текст ухвали виготовлено 09.07.2020 року.