Справа № 715/1892/15-ц
Провадження № 6/715/13/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Цуренка В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Глибока заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», стягувач: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», боржник: ОСОБА_1 про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником,-

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду з заявою, про заміну сторони у справі, шляхом зміни стягувача його правонаступником, посилаючись на те, що 21.03.2016 року Глибоцький районний суд Чернівецької області ухвалив рішення по справі № 715/1892/15-ц про стягнення з боржника (відповідача), яким є: ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 500483079.

21.06.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТзОВ «Кредитні ініціативи», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500483079.

26.12.2018 року між ТзОВ «Кредитні ініціативи» та ТзОВ «Фінансова компанія «Веста» було укладено Договір факторингу № 2019 - 1KI/Веста, відповідно до якого ТзОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Веста», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500483079.

16.01.2019 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Веста» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «Веста» відступило ТзОВ «Вердикт Капітал», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500483079.

Просить суд замінити вибулого стягувана ПАТ «Альфа-Банк» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місце знаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053) у справі № 715/1892/15-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500483079.

Представник заявника ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, проте просила справу розглядати у її відсутності.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, проте направила до суду заяву, в якій просила суд відмовити у задоволенні заяви.

Дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали заяви про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником суд приходить до висновку, що заява ТзОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.

Відповідно до п.1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно п. 1,2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Згідно зі ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Тобто процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 55 ЦПК України, являє собою перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому, заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Таким чином, судом встановлено, що для настання процесуального правонаступництва необхідним є встановлення факту правомірного переходу до особи матеріальних прав попередника.

Як встановлено судом, умовами вказаного вище договору цесіонарію надано право вимагати від боржника належного виконання рішення суду.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ЦПК України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Частиною п`ятою статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

При цьому питання заміни сторони її правонаступником, у тому числі і в разі заміни кредитора у зобов`язанні, вирішується виключно судом у порядку, передбаченому ЦПК України.

Підсумовуючи наведене, заміна кредитора у зобов`язанні, як і саме зобов`язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов`язані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають.

Однак, укладаючи правочин, заявник і його контрагент, не замінюючи кредитора у зобов`язанні, замінили стягувача на стадії виконання судового рішення. Утім, уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена.

Окрім того, матеріалами справи підтверджується, що на підставі договору №16-01/19/1 від 16.01.2019 про відступлення права вимоги (далі - Договір про відступлення права вимоги) ТзОВ «Фінансова компанія «Веста» відступлено шляхом продажу Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 500483079 від 12.05.2014: зальна сума заборгованості 39 170,13 грн.

Відповідно до п. 2.3. право вимоги вважається відступленим новому кредитору з дати підписання даного договору, але не раніше дати здійснення повної оплати новим кредитором ціни прав вимоги відповідно до п 4.2 цього договору. В дату підписання даного Договору, після здійснення повної оплати Новим Кредитор Ціни Прав Вимоги відповідно до п 4.2 цього Договору Сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру Боржників, за формою встановленою в Додатку № 2 до цього Договору.

Згідно п. 2.3.1. первісний Кредитор зобов`язаний в день підписання даного Договору та здійснення Новим Кредитором повної оплати Ціни Прав Вимоги відповідно до п 4.2 цього Договору підготувати і передати Новому Кредитору в електронній формі, електронною поштою або кур`єрською доставкою на електронному носієві (флеш карта, компакт-диск та інші оптичні носії інформації) Реєстр Боржників за формою, встановленою в Додатку №1-2 (Реєстр Боржників має містити поля відповідно до переліку згідно Додатку №1-2) до цього Договору, з усіма заповненими даними про Боржників.

Відповідно до п. 2.4. з моменту переходу до Нового Кредитора Прав Вимоги, відповідно до умов п. 2.3 цього Договору, всі гарантії, надані Боржниками щодо заборгованості за Основними договорами, стають дійсними для Нового Кредитора та вважаються наданими Новому Кредитору. Разом з Правом Вимоги Новому Кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права, в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, право на звернення до суду за встановленою в Основному договорі підсудністю спорів, право на всі суми, які Новий Кредитор одержить від Боржників на виконання його вимог, та інші, з врахуванням обмежень встановлених цим Договором.

Згідно п. 2.5. з моменту переходу до Нового Кредитора Прав Вимоги виключно в силу положень українського законодавства до останнього також переходять права вимоги за договорами, що укладені в забезпечення виконання зобов`язань за Основними договорами.

Судом встановлено, що ТзОВ «Вердикт Капітал» належними і допустимими доказами, в контексті приписів ст. ст. 77, 78 ЦПК України, обставин повної оплати договору відступлення права вимоги не представлено. При цьому, у відповідності до приписів ст. 13 ЦПК України збирання доказів не є обов`язком суду.

Вище вказана позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №910/16109/14.

На підставі викладеного, ст. 55, 432, 442 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» та керуючись ст.ст. 259-260 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», стягувач: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», боржник: ОСОБА_1 про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником - виконанню відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя: