Головуючий суду 1 інстанції - Булгакова Г.В.
Доповідач -Авалян Н.М.
Справа № 408/1398/20-ц
Провадження № 22-ц/810/412/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року м.Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Авалян Н.М. Лозко Ю.П., Назарової М.В. розглянув у порядку спрощеного (письмового) провадження справу

за позовом ОСОБА_1

до Заступника селищного голови Біловодської селищної ради Луганської області Тертичного Миколи Олексійовича

про визнання незаконним протоколу про адміністративне правопорушення та відшкодування моральної шкоди

з апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Біловодського районного суду Луганської області

від 21 травня 2020 року

встановив:

29 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання незаконним протоколу про адміністративне правопорушеннята відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000000 гривень

Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 07 травня 2020 року позовну заяву залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме:

1) в позовній заяві відсутнє по батькові відповідача та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за його наявності) або номер і серія паспорту сторін;

2) в позовній заяві не зазначено ціни позову, обґрунтований розрахунок сум;

3) у позовній заяві позивач повинен зазначити виклад обставин, якими обґрунтовує свої вимоги з зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини. Однак, при обґрунтуванні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди позивачем не зазначені посилання на докази, що підтверджують наявність шкоди, протиправні діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, однак позивачем не вказано, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується;

4) позовна заява не містить відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору;

5) позовна заява не містить перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

6) позовна заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

7) позовна заява не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

8) до позовної заяви не додано копії всіх документів, що додаються до неї, для відповідача, а надані позивачем копії не завірені належним чином, що суперечить чинному законодавству. Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Відповідно до п.5.27 Національного стандарту України уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року №55 відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів: «Згідно з оригіналом», особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії;

9) відсутні посилання на норми матеріального та процесуального права якими позивач мотивував викладені в позові докази, що підтверджують кожну обставину.

20 травня 2020 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 21 травня 2020 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто з тієї підстави, що недоліки позовної заяви не усунуто.

Позивачка просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на її незаконність.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, оскільки висновки суду, які стали підставою для залишення позовної заяви без руху та повернення позовної заяви, грунтуються на помилковому застосуванні норм процесуального права

Відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд зобов`язаний не тільки зазначити недоліки позовної заяви, але також вказати спосіб і їх усунення.

Суд, в порушення зазначеної норми процесульного права, вказавши на недоліки позовної зави, не вказав на спосіб їх усунення.

Крім того, безпідставним є посилання суду, яка на недолік позовної заяви, на відсутність у позовній заяві ціни позову та обґрунтованого розрахунку сум, оскільки ціна позову в позовній заяві зазначена (1000000 грн.), а розрахунку ця сума не потребує, оскільки не містить складових частин та визначена, виходячи із суб`єктивного сприйняття позивачкою справедливого розміру відшкодування моральної шкоди.

Не може вважатись недоліком позовної заяви у розумінні норм цивільного процесуального права не подання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, оскільки не подання такого розрахунку може бути підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого судового збору (ч.2 ст.134 ЦПК УКраїни).

Також не може вважатись недоліком відсутність у позовній заяві посилань на норми матеріального та процесуального права, оскільки ст.175 ЦПК України не містить таких вимог до позовної заяви.

Також не відповідає матеріалам справи та нормам процесуального права висновок суду про недолік позовної заяви через недостатність обґрунтування позову про відшкодування моральної шкоди, оскільки позивака зазначила, що шкода їй завдана неправомірним з її точки зору складанням відносно неї адміністративного протоколу. А, виходячи з принципу диспозитивності, позивач на власний розсуд обгрунтовує позов та надає докази на його підтвердження.

Не може вважатись недоліком позовної заяви те, що позовна заява не містить відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, оскільки така вказівка є обов`язковою тільки у тому випадку, якщо такі заходи вживались, а також якщо вжиття таких заходів є обов`язковим відповідно до закону.

Крім того, повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції не звернув уваги на положення п. 3 розд.XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, в якому зазначено наступне.

«Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Тобто відповідно до вказаної норми процесуальні строки, у тому числі строк для виправлення недоліків позовної заяви, продовжуються на час дії карантину.

Карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) встановлений з 12 березня 2020 року Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 « Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Оскільки процесуальний строк для виправлення недоліків позовної заяви не сплинув у зв`язку з його продовженням відповідно до закону, у суду не було передбачених законом підстав для повернення позовної заяви.

Отже, суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження за позовною заявою ОСОБА_1 порушив норми процессуального права, що є підставою для скасування ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до п. 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367,369,374,379,381,382,384,388,389,390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 21 травня 2020 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Процесуальний строк касаційного оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Судді : Н.М.Авалян

Ю.П.Лозко

М.В.Назарова