САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/515/20
Провадження №2/726/201/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2020 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., при секретарі Абрамчук Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПРАТ « УСК » Страхової компанії « Княжна Вієнна Іншуранс Груп » про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення,-суд

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ПРАТ «УСК» Страхової компанії «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення в якому вказує, що вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 21.01.2020 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Зазначено, що внаслідок вчинення ОСОБА_2 ДТП, потерпілій ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Після отримання ушкоджень, ОСОБА_1 проходила лікування у закладах охорони здоров`я, внаслідок чого понесла відповідні витрати. Зауважує, що цивільна правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПРАТ «УСК» Страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп». Остання, здійснила позивачу страхове відшкодування витрат, пов`язаних із лікуванням у розмірі 33619,26 гривень та виплатила моральну шкоду у розмірі 1680,96 гривень, однак позивач вважає розмір даної компенсації недостатнім та таким, що є меншим від її реальних витрат.

Окрім того зазначає, що вона працює приватним підприємцем та отримує середньомісячний дохід у розмірі 17500 гривень, щомісячно сплачує на оренду приміщення для роботи 3000 гривень. Внаслідок ушкодження здоров`я, позивач не могла працювати протягом семи місяців, а тому не отримувала доходів та несла витрати по сплаті орендних платежів. Визначає, що загальний розмір завданої їй матеріальної шкоди складає 143500 гривень, однак ніхто із відповідачів не бажає відшкодовувати їй завдану шкоду.

Разом із тим вказує, що внаслідок спричиненого ОСОБА_2 ДТП та подальшої реабілітації у зв`язку із погіршення стану здоров`я, неможливістю працювати та вести звичний спосіб життя, їй завдано моральної шкоди, яку позивач визначає у розмірі 100 000,00 гривень.

На підставі викладеного просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із ПРАТ «УСК» Страхової компанії «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» на її користь майнову шкоду пов`язану із лікуванням у розмірі 14 692,17, стягнути із ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду (збитки) в розмірі 143 500,00 гривень та моральну шкоду у розмірі 100 000,00 гривень, а також судові витрати.

До початку розгляду справи по суті, від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позов в якому він вказує, що позивач завищила суму, яка підлягає відшкодуванню у зв`язку із її лікуванням та не подала необхідних документів до страхової компанії, які б підтверджували розмір витрат, заявлених нею у позовній заяві. Окрім того зазначає, що заявлений до відшкодування розмір матеріальної шкоди (збитків) також не відповідає дійсності, оскільки позивач не представила на дослідження суду належну довідку про свої доходи за відповідний період, а договір про оренду приміщення не є належним доказом, оскільки не містить інформацію щодо предмету доказування, а свідчить про наявність договірних відносин між сторонами договору.

Наголошує, що він не зобов`язаний відшкодовувати матеріальну шкоду а також витрати на лікування, оскільки застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а тому такі вимоги повинні бути пред`явлені позивачем до страхової компанії.

Що стосується стягнення моральної шкоди, позивач підтверджує, що відшкодував позивачу моральну шкоду у розмірі 10 000,00 гривень, що вважає достатнім для задоволення її вимог.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , які пред`явлені безпосередньо до нього.

Представник ПРАТ «УСК» Страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» також надіслав до суду відзив на позов я кому зазначає, що компанією було відшкодовано позивачу її обґрунтовані витрати на лікування, згідно підтверджуючих документів, які вона надала, в загальному розмірі 35 300,22 гривень та моральну шкоду у розмірі 1680,96 гривень. Згідно додатково наданих позивачем документів, їй повторно було відшкодовано ще 6921,00 гривень та моральну шкоду у розмірі 346,05 гривень. Зазначають, що в повному обсязі виконали свої зобов`язання перед потерпілою особою.

Що стосується відшкодувань стосовно тимчасової втрати працездатності (матеріальну шкоду (збитки), про які вказує позивач, у надісланому ОСОБА_1 листі, їй запропоновано надати копію податкової декларації за повний 2019 рік для визначення розміру компенсації, однак позивач жодних документів не надала, а тому така шкода їй не відшкодовувалась. У зв`язку із викладеним, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_5 дали пояснення аналогічні викладеним у позові, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Стороною позивача долучено до матеріалів справи довідку про орієнтовний розмір витрат на правову допомогу, які складають 9400,00 гривень, однак вимоги про стягнення таких витрат із відповідачів на користь позивача заявлено не було.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник, в судовому засіданні дали пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов та наголосили, що обов`язок по відшкодуванню шкоди ОСОБА_1 , в тому числі і матеріальної шкоди (збитків), належить страховій компанії, а тому просив відмовити у задоволенні позову стосовно позовних вимог , які стосуються його.

Представник ПРАТ «УСК» Страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» Бондарук І.Ю. в судове засідання не зявивя в письмових поясненнях просить відмовити у задоволенні позову.

Судом встановлено, що вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 21.01.2020 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Потерпілою від вчинення кримінального правопорушення є ОСОБА_1 . Вказаним вироком також встановлено, що 06.07.2019 року, внаслідок ДТП, потерпілій ОСОБА_1 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого внутрішньо суглобового скалкового перелому зовнішнього відростку лівої великогомілкової кістки, які у відповідності до висновку СМЕ № 748 екс від 20.08.2019 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що потягли довготривалий розлад здоров`я.

Внаслідок ДТП, потерпіла ОСОБА_1 проходила лікування - перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні для дорослих обласної комунальної установи «Лікарня швидкої медичної допомоги» м.Чернівці в період з 16.07.2019 р. по 31.07.2019 року. У вказаний період , а саме 22.07.2019 року їй було проведено оперативне втручання - остеосинтез виростків великогомілкової кістки пластинами з кутовою стабільністю.

В період з 16.12.2019 року по 26.12.2019 року ОСОБА_1 знаходилась на стаціонарному лікуванні в ЦНН ЛШМД, з діагнозом: посттравматична нейропатія малогомілкового нерва зліва вираженим парезом лівої стопи, порушенням функції ходи на фоні сентезованого консолідований перелому зовнішнього виростка великогомілкової кістки зліва (остеосинтез 22.07.2019 р), що підтверджується витягом з історії хвороби № 17404 від 26.12.2019 року.

Крім цього, в період з 05.02.2020 р. по 17.02.2020 року ОСОБА_1 знаходилась на лікуванні в ортопедично-травматологічному відділенні ОКЛ м.Чернівці з діагнозом : неправильно консолідований, внутрішньо-суглобовий синтезований перелом латерального виростка лівої великогомілкової кістки, посттравматичний остеоартоз лівого колінного суглоба, стійкий, виражений больовий синдром, рентген 2 ст., із вираженою згинально- розгинальною контрактурою, посттравматична нейропатія мілогомілкового нерва зліва з парезом лівої стопи, виражене порушення статико-динамічної функції лівої нижньої кінцівки, що підтверджується випискою з медичної картки стаціонарного хворого №2191/154.

Разом з тим встановлено, що відповідно до поліса № AM/5046746 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який діяв на території України з 00 год 00 хв. 02.02.2019 року до 01.02.2020 року було застраховано відповідальність водія транспортного засобу автомобіля VOLKSWAGEN COLF, 1999 р.в., номерний знак НОМЕР_2 . Страхова сума відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю визначена в розмірі 200000 грн., за шкоду заподіяну майну визначена сума 100000 грн.

Таким чином, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 в момент вчинення ним ДТП була застрахована. Згідно вказаного полісу, страховиком є ПРАТ «УСК» Страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп».

Так, згідно ч.1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) встановлено правило, згідно з яким, при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 23-24 Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого, шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим.

У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Із листа ПРАТ «УСК» Страхової компанії «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» від 05.03.2020 року № 2101 встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування за шкоду, що пов`язана із її лікуванням, яка завдана внаслідок ДТП за участю застрахованого транспортного засобу. ОСОБА_1 повідомлено, що на підставі поданих нею документів, розмір відшкодування витрат, що пов`язані із лікуванням складає 33 619,26 гривень. В подальшому, потерпілій додатково були відшкодовані витрати на лікування у розмірі 6921,00 гривень, що в сукупному розмірі становить 40 540,26 гривень.

Як вбачається із наданих відповідачем розрахунків страхового відшкодування № 40 від 04.03.2020 року та 40-1 від 20.05.2020 року до витрат на лікування потерпілої ОСОБА_1 , страхова компанія віднесла відшкодування на її стаціонарне лікування (на якому остання перебувала тричі), відшкодування на оплату лікарських засобів, медичних послуг, товарів медичного призначення, набору для МОС. В розрахунках належним чином зазначено дати придбання потерпілою лікарських засобів, періоди перебування на стаціонарному лікуванні, вартість товарів та послуг, реквізити фіскальних чеків та фінансових документів, на підставі яких було встановлення їх вартість, тощо. У вказаному розрахунку наведено також і підстави для відмови у відшкодуванні витрат на придбання ряду лікарських засобів, які документально не підтверджено відповідним закладом охорони здоров`я, а також тих, які не є лікарськими засобами. Суд, перевіривши правильність та достовірність відомостей вказаних у розрахунках а також підстави і обґрунтованість причин для відмови у відшкодуванні деяких витрат ОСОБА_1 , приходить до висновку про належність виконань відповідачем вимог ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо відшкодування витрат, пов`язаних із лікуванням потерпілої, які мають бути належним чином підтверджені документально, відповідним закладом охорони здоров`я.

Натомість із повного обсягу наданих позивачем копій фіскальних чеків та інших фінансових документів, а також призначеного лікування лікарем, згідно виписок із медичної картки ОСОБА_1 , не може бути констатовано про те, що всі витрати позивача на придбання медичних товарів та послуг були здійснені на підставі призначення лікаря та документально підтверджені відповідним закладом охорони здоров`я. Окрім того, значна частина копій фіскальних чеків, які містяться у матеріалах справи - поганої якості та є неможливим встановити їх зміст. Такі докази не є достовірними та належними у розумінні ст.ст 77, 79 ЦПК України, а тому судом до уваги взяті бути не можуть.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем здійснено позивачу страхове відшкодування витрат, пов`язаних із її лікуванням, розмір та порядок обчислення якого відповідає вимогам Закону, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до ПРАТ «УСК» Страхової компанії «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди пов`язаної із її лікуванням.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди (збитків) в розмірі 143 500,00 гривень, варто вказати про наступне.

Обгрунтовуючи розмір матеріальної шкоди (збитків), ОСОБА_1 вказує про те, що внаслідок завданої їй незаконними діями ОСОБА_2 шкоди її фізичному здоров`ю, вона близько семи місяців на могла працювати, а тому розмір втраченого нею доходу становить 122 500,00 гривень. Окрім того, вона понесла витрати на оренду приміщення для збереження робочого місця, які склали 21 000,00 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована як фізична-особа підприємець.

Частиною 1 статті 1198 ЦК України передбачено, що розмір доходу фізичної особи-підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять.

Як встановлено вище, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 в момент вчинення ним ДТП була застрахована у ПРАТ «УСК» Страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп».

Згідно ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною.

Статтею 35 Закону визначено порядок дій потерпілої особи, яка має право на отримання відшкодування (звернення до страховика із заявою про страхове відшкодування, тощо)

Після настання страхового випадку, потерпіла ОСОБА_1 мала право звернутись до страхової компанії із заявою про страхове відшкодування. Дослідженим вище листом ПРАТ «УСК» Страхової компанії «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» від 05.03.2020 року № 2101 підтверджується той факт, що ОСОБА_1 зверталась до страховика із заявою не тільки про відшкодування витрат пов`язаних із лікуванням, а і стосовно відшкодування шкоди, пов`язаною із тимчасовою втратою працездатності. ОСОБА_1 було повідомлено про наявність підстав для такого відшкодування та необхідність надання копії податкової декларації за повний 2019 рік. Однак потерпіла не надала страховику необхідних документів для призначення страхового відшкодування.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18). Аналогічна правова позиція підтримана Верховним судом у справах № 183/3948/16 (ЄДРСРУ № 87144414), № 916/2554/17 (ЄДРСРУ № 86999788).

Таким чином, обов`язок здійснення страхового відшкодування потерпілій особі, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована на момент вчинення ДТП, лежить саме на страховику. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, а отже страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, зобов`язаний сплатити потерпілій розмір завданої шкоди. Страхувальник же, в силу положень статей 1187, 1194 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої ним шкоди. Враховуючи викладене, ОСОБА_2 не буде належним відповідачем за позовними вимогами ОСОБА_1 про стягнення із нього матеріальної шкоди, а тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Що стосується позовних вимог про стягнення із ОСОБА_2 на користь позивача моральної шкоди у розмірі 100 000, 00 гривень, варто вказати про наступне.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, серед іншого, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яку зазнала ОСОБА_1 у зв`язку із ушкодженням її здоров`я, суд бере до уваги те, що лікування та відновлення її фізичного та психологічного стану було довготривалим, остання тричі перебувала на стаціонарному лікуванні, перенесла операційне втручання. Внаслідок ушкодження ноги та лікування, потерпіла беззаперечно зазнала як значного фізичного болю, так і довготривалих душевних страждань пов`язаних із зміною її сталого способу життя, тимчасовою втратою роботи, соціальних зв`язків. За період реабілітації, який ще не закінчився, потерпіла була позбавлена можливості реалізації своїх можливостей та планів, змушена переживати страждання щодо втрати доходу та майбутнього стану здоров`я.

Судом також враховується і те, що ОСОБА_2 частково відшкодував позивачу завдану моральну шкоду у розмірі 10 000,00 гривень, що було визнано сторонами у судовому засіданні.

Враховуючи викладене та керуючись принципами розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що розмір компенсації моральної шкоди, завданої ОСОБА_2 позивачу у розмірі 40 000,00 гривень буде справедливою сатисфакцією потерпілої сторони внаслідок дій неправомірного характеру з боку завдавача шкоди, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із погіршенням психологічного стану ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 22, 23, 990, 1187, 979, 1195, 1194, 1198 ЦК України, ст.ст. 22-25, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, -суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання якого зареєстроване по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РКНОПП НОМЕР_3 , місце проживання якої зареєстровано по АДРЕСА_1 моральну шкоду у розмірі 40000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 500,00 гривень.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Судовий збір у розмірі 1581,92 компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржено до Чернівецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук