МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"08" липня 2020 р. Справа № 370/1319/20

Суддя Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про захист прав споживача шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування рішення про його державну реєстрацію прав та обтяжень,

в с т а н о в и в:

11.06.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до Макарівського районного суду Київської області з позовом до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про захист прав споживача шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування рішення про його державну реєстрацію прав та обтяжень.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2020 р. вказану справу передано на розгляд судді Мазки Н.Б.

Ухвалою суду від 25.06.2020 р. задоволено заяву ОСОБА_1 про відвід від розгляду справи суддю Мазку Н.Б. та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2020 р. вказану справу передано на розгляд судді Косенко А.В.

07.07.2020 р. Блажевський С.Д. подав заяву про забезпечення позову, в якій вказав, що 29.05.2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» продала земельну ділянку заявника ОСОБА_2 . Договір купівлі-продажу серії та номер 1134 був посвідчений та виданий 29.05.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Дар`єю Володимирівною на підставі ст.38 Закону України «Про іпотеку» і цього ж дня приватний нотаріус Пономарьова Д.В. винесла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за договором купівлі продажу, індексний номер 52441388.

Згідно висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 11.03.2013 року її ринкова вартість становила 1143254.00 гривні, а відповідно п.2.3 договору про іпотеку її вартість за домовленістю з банком становила 1152000.00 гривень.

Заявник вважає, що оскільки земельна ділянка належала йому на праві власності та знаходилась під іпотекою, то існує досить висока ймовірність того факту, що відповідач ОСОБА_2 може в будь-який момент здійснити відчуження земельної ділянки на користь інших осіб, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» в період забезпечення позову по іншій справі 21.03.2019 року здійснила перереєстрацію права власності на земельну ділянку на себе, яке було скасовано рішенням Макарівського районного суду Київської області від 15.07.2019 року (справа №370/1239/19) та в інтернеті розміщено об?яви про перепродаж цієї земельної ділянки.

Заявник просить: вжити заходи забезпечення, яким до набрання чинності рішенням у справі заборонити державним реєстраторам та нотаріусам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки загальною площею 8,89 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:017:0032, що розташована в с. Пашківка Макарівського району Київської області, яка була придбана ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 29.05.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Дар`єю Володимирівною за №1134 та зареєстрованого за ним права власності на цю земельну ділянку на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за договором купівлі-продажу, індексний номер 52441388.

Дослідивши письмові матеріали справи, необхідні для розгляду заяви про забезпечення позову, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Позов дозволяється забезпечувати шляхом заборони вчиняти певні дії (п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

При розгляді даної заяви про забезпечення позову, судом встановлено, що згідно кредитного договору №MKLNF6.1116.003 від 12.03.2013 року, укладеного між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_1 , банк надав ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в розмірі 700000.00 гривень.

Відповідно договору іпотеки земельної ділянки №ZXR029520/1116/004 від 12.03.2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», предметом іпотеки є земельна ділянка загальною площею 8.8900 га, у межах згідно з планом, кадастровий номер :04:017:0032, яка розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Пашківська сільська рада та належить іпотекодавцю на праві власності.

Згідно договору №119 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 19.03.2018 року та реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами, ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» передав ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» право вимоги, зокрема за кредитним договором №MKLNF6.1116.003 від 12.03.2013 року та договору іпотеки земельної ділянки №ZXR029520.1116.004 від 12.03.2013 року.

Відповідно рішенню Макарівського районного суду Київської області від 15.07.2019 року, по справі №370/1239/19, визнано незаконним рішення про проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку загальною площею 8,89 га, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Пашківська сільська рада, кадастровий номер :04:017:0032 за ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» , що було здійснено 21.03.2019 року з наступним скасуванням державної реєстрації цього права та вилученням із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідного запису.

Згідно постанови Київського апеляційного суду від 05.02.2020 року по справі №370/1239/19, рішення Макарівського районного суду Київської області від 15.07.2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Пашківський сад», Комунальне підприємство «Агенція адміністративних послуг» про визнання незаконним рішення про проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, залишено без змін.

Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.06.2020 року №210987033, власником земельної ділянки площею 8.89 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, Пашківська сільська рада, кадастровий номер :04:017:0032 є ОСОБА_2 , підстава для державної реєстрації права власності договір купівлі-продажу, серія та номер: 1134, виданий 29.05.2020 року.

Згідно висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки, яка перебуває у власності ОСОБА_1 , виданого 11.03.2013 ІНФОРМАЦІЯ_1 ФОП ОСОБА_4 , ринкова вартість земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 8.8900 га, становить 1143254.00 гривень.

Також до матеріалів справи додано роздруківку з мережі Інтернет, з якої вбачається, що розміщено оголошення про продаж земельної ділянки з кадастровим номером :04:017:0032, площею 8.9 га, розташована в с. Пашківка Макарівського району Київської області.

Предметом даного позову є: визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 8,89 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:017:0032, що розташована в с. Пашківка Макарівського району Київської області, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ОСОБА_2 , який посвідчений 29 травня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Дар`єю Володимирівною за № 1134 та визнання незаконним рішення про проведення державної реєстрації права власності вказаної земельної ділянки, що було здійснено 29 травня 2020 року на підставі договору купівлі-продажу за індексним номером 52441388 з наступним скасуванням державної реєстрації цього права та вилученням із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідного запису.

Таким чином, враховуючи предмет цього позову, наявність спору між сторонами у цій справі, вимоги щодо співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, суд вважає, що забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії - є відповідним та адекватним видом забезпечення позову, що необхідний для захисту майнових прав та інтересів позивача.

Позивачем у повному обсязі доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення його позову.

В контексті означеного слід звернути увагу на те, що одним із завдань цивільного судочинства у відповідності до вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Таким чином, у даному випадку, за висновками суду, застосування обраного заявником заходу забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів позивача.

При цьому, дослідивши збалансованість інтересів сторін, суд дійшов висновку, що застосування такого заходу забезпечення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Невжиття таких заходів унеможливить ефективний захист та поновлення прав позивача, у разі, якщо під час розгляду спору у даній справі будуть встановлені факти порушення таких прав, оскільки на даний час відповідач може розпорядитись земельною ділянкою, з приводу якої існує спір між сторонами.

Зазначене вказує на пов`язаність та адекватність застосування забезпечення позову у справі шляхом заборони вчиняти певні дії щодо земельної ділянки, яка на даний час належить на праві власності відповідачу.

Щодо пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення суд приймає доводи заявника про те, що у застосуванні зустрічного забезпечення немає необхідності, у зв`язку із застосуванням заходів забезпечення даного позову, право володіння та користування земельною ділянкою відповідача жодним чином порушене не буде. Тим більше, забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів - суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, а заходи забезпечення позову такими, що є співмірними з огляду на обсяг пред`явлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 157, 260, 261, 353-355 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову, яким до набрання чинності рішенням у справі 370/1319/20 заборонити державним реєстраторам та нотаріусам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки загальною площею 8,89 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:017:0032, що розташована в с. Пашківка Макарівського району Київської області, яка була придбана ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 29.05.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Дар`єю Володимирівною за №1134 та зареєстрованого за ним права власності на цю земельну ділянку на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за договором купівлі-продажу, індексний номер 52441388.

Ухвала є виконавчим документом.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 виданий Шевченківським РВ ГУ МВС України в м. Києві 28.01.1997 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - три роки.

У відповідності до ч. 11 ст. 153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд київської області в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя А.В. Косенко