Провадження №2/521/684/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року місто Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мирончук Н.В.

секретаря судового засідання - Юраш К.Ю.,

за участі сторін:

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Мойсейченко І.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням та визнання наймачем,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_3 з позовною заявою до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням та визнання наймачем.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказала, що, починаючи з 2015 року, вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 , як член сім`ї наймача, а саме ОСОБА_4 (двоюрідна бабуся). Відповідно до витягу з розпорядження голови Малиновської районної адміністрації № 170/01-06, від 29.04.2015 року про зміну договору найму на житлові приміщення, зокрема, розірвано договір найму з ОСОБА_5 на 1x18.00 кв. м. у зв`язку із смертю, укладено договір найму з дружиною - ОСОБА_4 на одну кімнату, житловою площею 18.00 кв.м., ізольованої квартири АДРЕСА_1 на склад родини - 1 особа. Листом КП «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький» № П-397 від 12.05.2015 року, ОСОБА_4 було повідомлено, що, на підставі наданих правовстановлюючих документів, КП «ЖКС «Хмельницький» переведений особовий рахунок по квартирі АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, про що зроблено актовий запис № 11035, від 30.10.2017 року, але вона, позивач по справі і надалі продовжує проживати і користуватися вказаною квартирою, а також виконує обов`язки по утриманню цієї квартири, зокрема, сплачує комунальні платежі, здійснює ремонт внутрішніх мереж, про що свідчить відсутність заборгованості за комунальними платежами.

Виходячи з викладеного, позивач вважає, що вона, як член сім`ї наймача, вселилась в квартиру АДРЕСА_1 на законних підставах, продовжує користуватись квартирою після смерті наймача, а тому має право на подальше користування зазначеною квартирою, у зв`язку з чим звернулась до суду із вказаним позовом.

У відкрите судове засідання, призначене на 01.06.2020 року з`явилися представники сторін.

Представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі відповідачу було роз`яснено його право на подання відзиву, було встановлено строк для його подачі. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно витягу з розпорядження голови Малиновської районної адміністрації № 170/01-06, від 29.04.2015 року про зміну договору найму на житлові приміщення, зокрема, розірвано договір найму з ОСОБА_5 на 1x18.00 кв. м. у зв`язку із смертю, укладено договір найму з дружиною - ОСОБА_4 на одну кімнату, житловою площею 18.00 кв. м., ізольованої квартири АДРЕСА_1 на склад родини - 1 особа. (а. с. 11)

Відповідно до листа КП «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький» № П-397, від 12.05.2015 року, ОСОБА_4 було повідомлено, що на підставі наданих правовстановлюючих документів, КП «ЖКС «Хмельницький» було переведено особовий рахунок по квартирі АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_4 . (а. с. 6)

Згідно до копії свідоцтва про народження, ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батько: ОСОБА_7 , мати: ОСОБА_8 (а. с. 18).

Відповідно до копії свідоцтва про народження, ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батько: ОСОБА_7 , мати: ОСОБА_8 (а. с. 19).

Згідно до копії свідоцтва про одруження, ОСОБА_5 і ОСОБА_4 уклали шлюб, після укладення шлюбу, дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_4 (а. с. 16).

Відповідно до копії свідоцтва про одруження, ОСОБА_11 і ОСОБА_9 уклали шлюб, після укладення шлюбу, дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_9 (а. с. 17).

Згідно до копії свідоцтва про народження, ОСОБА_13 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батько: ОСОБА_11 , мати: ОСОБА_14 (а. с. 20).

Відповідно до копії свідоцтва про народження, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батько: ОСОБА_13 , мати: ОСОБА_15 (а. с. 21).

Таким чином, як вбачається з наведеного, факт наявності сімейного зв`язку між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвами про народження та про укладення шлюбів, які вказують на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_14 є рідними сестрами, а отже ОСОБА_4 є двоюрідною бабусею ОСОБА_3 (а. с. 16 - 21).

Згідно до копії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , актовий запис №21, ОСОБА_14 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а. с. 15)

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , актовий запис № 11035 від 30.10.2017 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 14)

Згідно до пояснень гр. ОСОБА_16 , вона мешкає в АДРЕСА_2 , її сусідкою була ОСОБА_4 , яка проживала в цьому ж будинку в квартирі АДРЕСА_1 та померла в 2017 році. Разом з сусідкою ОСОБА_4 , в її квартирі АДРЕСА_1 , починаючи з 2015 року, проживала та проживає до цього часу, як член сім`ї наймача внучата племінниця ОСОБА_3 , яка доглядала за квартирою, сплачувала і до цього часу сплачує кошти за комунальні послуги. Віку вона характеризує як хорошу сусідку (а.с.22).

Аналогічні пояснення надала і гр. ОСОБА_18 , яка вказала, що вона мешкає в квартирі АДРЕСА_3 , її сусідкою була ОСОБА_4 , яка проживала в цьому ж будинку в квартирі АДРЕСА_1 з 1974 року і померла в 2017 році. Разом з сусідкою ОСОБА_4 , в її квартирі АДРЕСА_1 , з 2015 року , проживала та проживає до цього часу, як член сім`ї внучата племінниця ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , яку вона характеризує як хорошу порядну сусідку, яка доглядає за квартирою, сплачувала і до цього часу сплачує кошти за комунальні послуги (а.с.23).

Згідно до наданих до суду дублікатів квитанцій про сплату комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_1 , за водопостачання, газопостачання, за користування електроенергією, за телекомунікаційні послуги та комунальному підприємству ЖКС «Хмельницький» за СДПТ, в період з 2015 року по 2020 рік, оплачено зазначені в квитанціях суми нарахувань, в графі квитанцій платником вказано - ОСОБА_3 (а.с.24-96).

Отже, досліджені у судовому засіданні докази, надані до суду учасниками справи, вказують на те, що позивач ОСОБА_3 проживала квартирі АДРЕСА_1 , з ОСОБА_4 з 2015 року, як член сім`ї наймача, вони вели з наймачем спільне господарство, та, після смерті ОСОБА_4 позивач продовжує проживати і користуватися вказаною квартирою, виконує обов`язки по утриманню цієї квартири, зокрема, сплачує комунальні платежі. (а. с. 24 - 96)

Статтею 47 Конституції України та ст. 1 ЖК Української РСР передбачено, що кожен має право на житло.

Відповідно до статті 61 ЖК Української РСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Частиною 1, 2 статті 64 ЖК Української РСР встановлено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2, від 12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» передбачено, що, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх - вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови, від 1 листопада 1996 р. N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Відсутність / письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Згідно статті 65 ЖК Української РСР, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Статтею 106 Житлового кодексу України передбачено, що повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати, визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача.

Таке ж право, у разі смерті наймача, або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

Отже, за змістом вказаних норм, будь-який член сім`ї наймача, що має повну цивільну дієздатність, має право вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення.

Як встановлнено, ОСОБА_3 зі згоди ОСОБА_4 вселилась до квартири АДРЕСА_1 , вела з ОСОБА_4 спільне господарство.

Судовим рішенням за позовом наймача за життя останньої або наймодавця чи інших членів сім`ї позивач ОСОБА_3 такою, що була незаконно вселена або втратила право користування спірною квартирою, не визнавалась і це також вказує на те, що ОСОБА_3 зі згоди ОСОБА_4 вселилась до квартири АДРЕСА_1 , а тому, на думку суду, набула право на користування спірним приміщенням.

Крім того, як встановлено судом, після смерті ОСОБА_4 , позивач продовжує виконувати усі передбачені договором найму житла обов`язки, також продовжувала виконувати обов`язки щодо сплати комунальних платежів.

З урахуванням вищевикладених обставин справи, вбачається, що ОСОБА_3 вселилась в квартиру у встановленому законом порядку, оскільки, за життя наймача, вела з нею спільне господарство, є членом сім`ї наймача житлового приміщення в розумінні ст. 64 ЖК Української РСР, а тому суд приходить до висновку, що позивач має право, у відповідності до положень ч. 1 ст. 106 ЖК України, ставити питання про визнання його наймачем спірної квартири.

За правилами ч. ч. 1 - 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів, вивчених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що обставини, якими позивач ОСОБА_3 доводить свої вимоги про визнання права користування житловим приміщенням та визнання її наймачем, знайшли підтвердження в ході судового розгляду, в свою чергу відповідачем не надано жодних доказів на спростування позовних вимог, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1, 61, 64, 65, 106 ЖК УРСР; ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76, 77, 81, 82, 258-261, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням та визнання наймачем, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , наймачем квартири АДРЕСА_1 .

Визначити порядок виконання судового рішення, яке після набрання ним законної сили, є підставою для Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради для укладення договору найму квартири АДРЕСА_1 з наймачем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до суду апеляційної інстанції в порядку та у строки, передбачені ст. 354-355 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11 червня 2020 року.

Суддя: Н.В. Мирончук