Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/531/20
Провадження по справі 2/281/108/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Свинченко Г.Д.,

за участі:

секретаря судових засідань Островської І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Лугини цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

04.06.2020 року АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до Лугинського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.04.2018 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 1068537, 12.04.2018 за погодженням сторін укладена заява про приєднання №1068537 до Договору та відкрито поточний рахунок використанням платіжної картки. Банк встановив ОСОБА_1 кредит у сумі 16 000 грн. 00 коп. Відповідач своїх зобов`язань належним чином не виконував, кредит та проценти за його користування добровільно не сплачував, у зв`язку з чим станом на 12.05.2020 року має заборгованість в розмірі 22983,31 грн., яка складається з: 15519,61 грн. сума заборгованості за основним боргом; 4693,42 грн. сума заборгованості за процентами; 28,41 грн. сума нарахованої комісії; 1508,72 грн. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 528, 95 грн. пеня а несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом; 371, 71 грн. загальна сума 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 119,25 грн. загальна сума 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 213, 24 коп. сума інфляційних втрат а несвоєчасне погашення процентів.

У судове засідання представник позивача АТ «Державний ощадний банк України» не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явилася, однак надіслала заяву, де просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

На підставі ст. 280 - 282 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд надходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

12.04.2018 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 1068537, на умовах якого позивач надав, а відповідач отримав суму кредиту у розмірі визначеному кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором. Відповідач своїх зобов`язань належним чином не виконував, кредит та проценти за його користування добровільно не сплачував, у зв`язку з чим станом на 12.05.2020 року має заборгованість в розмірі 22983,31 грн., яка складається з: 15519,61 грн. сума заборгованості за основним боргом; 4693,42 грн. сума заборгованості за процентами; 28,41 грн. сума нарахованої комісії; 1508,72 грн. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 528,95 грн. пеня а несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом; 371, 71 грн. загальна сума 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 119,25 грн. загальна сума 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 213,24 коп. сума інфляційних втрат а несвоєчасне погашення процентів.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Крім того згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 1056 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України 23 вересня 2015 року при розгляді справи № 6-37цс15.

Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлені договором. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов?язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобовязання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов?язання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений строк.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений позивачем судовий збір, що підтверджується матеріалами справи, в розмірі2102,00 грн.

На підставі викладеногота керуючисьст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 166, 256, 263- 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.252-259, 261, 525, 526, 549, 599, 610, 611, 626, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитом договором - в загальному розмірі 22983 гривні 31 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» судовий збір у розмірі 2102 гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Свинченко Г.Д.