справа № 208/8619/19
№ провадження 2/208/1160/20
28 грудня 2020 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
Головуючого, судді - Івченко Т.П.
За участю: секретаря судового засідання Корнієнко К.Є.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, третя особа, без самостійних вимог, щодо предмету спору Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган Марія Анатоліївна «про визнання спадкоємцем п`ятої черги та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом»,-
У грудні 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, третя особа, без самостійних вимог, щодо предмету спору Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган Марія Анатоліївна «про визнання спадкоємцем п`ятої черги та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом», в якому просить:
- визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 спадкоємцем п`ятої черги в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 ;
- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності в поряду спадкування за законом як за спадкоємцем п`ятої черги, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на Ѕ частину квартири під номером АДРЕСА_1 .
2. Позиція відповідача та третьої особи.
Відповідач Кам`янська міська рада не скористалась своїм правом та не подала в строк, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття позовного провадження, відзив на позов, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, та докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтується заперечення, а також не подав зустрічний позов.
Третя особа - Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган Марія Анатоліївна, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без участі, не заперечувала, щодо прийняття судом рішення у відповідності до чинного законодавства.
3. Процесуальні питання пов`язані з розглядом справи.
27.12.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою.
27.12.2019 року Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовчий розгляд.
17.01.2020 року від представника відповідача Кам`янської міської ради за довіреністю Черкашиною Д.М. подано клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.
21.01.2020 року від Приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган Марії Анатоліївни, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без її участі.
05.02.2020 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пипи А.О. надійшло клопотання в порядку статті 84 ЦПК України про витребування доказів, а саме належним чином копію спадкової справи № 05/2018 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .
05.02.2020 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пипи А.О. надійшло клопотання про проведення підготовчого судового засідання без її участі.
05.02.2020 року Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пипи А.О. надійшло клопотання в порядку статті 84 ЦПК України про витребування доказів задоволено.
05.02.2020 року Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду по суті.
03.03.2020 року від Приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган Марії Анатоліївни на виконання Ухвали Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.02.2020 року надано належним чином завірену копію спадкової справи.
14.04.2020 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пипи А.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, до закінчення карантину.
15.05.2020 року від Приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган Марії Анатоліївни надійшла заява про розгляд справи без її участі.
03.06.2020 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пипи А.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі.
03.06.2020 року від представника відповідача Кам`янської міської ради за довіреністю Московської О.Г. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі.
19.06.2020 року представника відповідача Кам`янської міської ради за довіреністю Московської О.Г. надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.
26.08.2020 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пипи А.О. надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.
09.10.2020 року від Приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган Марії Анатоліївни надійшла заява про розгляд справи без її участі.
20.10.2020 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пипи А.О. надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.
23.12.2020 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пипи А.О. надійшло клопотання про дослідження матеріалів цивільної справи № 2-1563/07 за позовом ОСОБА_11 до Виконкому Дніпродзержинської міської ради. Управління головного архітектору, Треті особи: ОКП Дніпродзержинське БТІ «про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, визначення часток та визнання права власності на спадкове майно у спільній сумісній власності».
24.12.2020 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пипи А.О. надійшло клопотання про долучення письмових показів свідків, а саме ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .
24.12.2020 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пипи А.О. надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі прохає їх задовольнити.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.
4. Фактичні обставини встановлені судом.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є власником Ѕ частки в праві власності на квартиру, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
Вказана частка квартири Ѕ в праві власності на квартиру, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 належить йому на праві спільної часткової власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Кам`янського нотаріального округу, Прожуган М.А., від 22.01.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 105 (а.с. 12).
Інша 1/2 (одна/друга) частка в праві власності на вказану вище квартиру розташованої за адресою: АДРЕСА_2 належить померлій двоюрідній прабабусі Позивача, ОСОБА_2 , на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного та зареєстрованого на Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржі від 20 березня 1998 року за № 417 (а.с. 14) та Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області по справі № 2-1563/07р. від 24.04.2007 року (а.с. 15-16).
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 92 роки, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації смертей було зроблено актовий запис за № 1429 від 05.11.2008 року (а.с. 19).
На момент смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджено копією паспорту виданого Заводським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с. 18).
Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі і на 1/2 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 , заповіту не складала, тому в силу положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 спадщину прийняв у встановленому законом порядку, оскільки був зареєстрований та проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, що підтверджується:
- відповідним штампом у паспорті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про місце реєстрації, виданого Заводським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області, серія НОМЕР_3 (а.с. 10-11);
-Довідкою про склад сім`ї № 3/1856 ОСОБА_2 , виданою спеціалістом з обслуговування населення ТОВ «ЄРЦ КП» (а.с. 20)
- Актом проживання № 2146 від 28.02.2019 року виданого Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» (а.с.22).
25 січня 2018 року ОСОБА_1 , звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу, Прожуган М.А., із заявою про видачу йому Свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_2 , на підставі чого нотаріусом була заведена Спадкова справа № 5/2018, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 50679890 від 25.01.2018 року (а.с. 23).
31.07.2018 року, приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу, Прожуган М.А. була надана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі Свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_2 , оскільки, не є можливим підтвердити факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_2 та спадкоємцем, ОСОБА_1 . Нотаріусом були зроблені відповідні Витяги з Державного реєстру актів цивільного стану, інформація щодо необхідних актових записів відсутня (а.с.24).
Свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , не має можливості надати оскільки їх фізично не збереглося, а відповідні актові записи в Державному реєстрі звісно відсутні.
Виходячи із інформації зі Свідоцтва про смерть ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 прізвище прабабусі Позивача), вона померла у віці 68 років в 1984 році, тобто народилася вона 1916 році.
Її рідна сестра, ОСОБА_7 , народилася в 1916 році в с. Новоселівка Криничанського району, Дніпропетровської області.
Місцем реєстрації зазначено - Степанівська церков, актовий запис про народження був зареєстрований також у церковній книзі.
Спадкоємців першої черги за законом у ОСОБА_2 немає, так як її чоловік, ОСОБА_8 , ще в червні 1941 року зник безвісти під час Великої Вітчизняної війни 1941-1945 років, дітей в них ще не було і більше ОСОБА_2 заміж не виходила, що підтверджено Копія Сповіщення від 29.05.1945 року за № 1021 від Дніпродзержинського міського Військового Комісаріату.
Спадкоємці другої черги також відсутні так як рідна сестра спадкодавця, ОСОБА_2 - ОСОБА_5 ( ОСОБА_14 - дівоче прізвище), також померла, що підтверджується Свідоцтвами про смерть, виданим відділом РАЦС Баглійського райвиконкому м. Дніпродзержинська від 23.08.1984 року, про що було зроблено відповідний запис за № 1870.
Також померли її дочка, ОСОБА_9 (дівоче прізвище ОСОБА_10 ) та онук, ОСОБА_11 (бабуся та батько Позивача), що підтверджується відповідними Свідоцтвами про смерть.
Рідних дядьків та тіток також вже немає, третя черга спадкоємців, а також осіб які б проживали зі спадкодавицею однією сім`єю, окрім Позивача, який з 2004 року був зареєстрований та фактично проживав разом з ОСОБА_2 у вказаній вище квартирі до дня її смерті.
ОСОБА_2 не мала інших родичів, тому саме Позивач із своєю бабусею, яка також вже померла, а потім матір`ю до останніх днів піклувалися та доглядали за нею, купували їй ліки та їжу, сплачувалися комунальні платежі за квартиру в якій вони проживали, порались по господарству.
Організацією поховання ОСОБА_2 також займалися позивач ОСОБА_1 разом із його матір`ю ОСОБА_12 на даний час ОСОБА_1 продовжує проживати у вказаній квартирі, Ѕ частка якої належить йому та фактично вступив в володіння квартирою в цілому, підтримує її у належному стані, робить поточні ремонти. Сплачує комунальні послуги. Тобто єдиним спадкоємцем до шостого ступеня спорідненості за законом після померлої ОСОБА_2 є ОСОБА_1 .
5. Правові норми законодавства застосовані судом.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно ЦК України, а саме ст. 1258 «Черговість спадкування за законом»: «1. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. 2. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України».
Відповідно до ч.З ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ст. 1297 ЦК України).
Відповідно до статті 1265 ЦК України «П`ята черга спадкоємців за законом»: 1. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.
Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. В останню(п`яту) чергу спадкують інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.
Як роз`яснено у Листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 «Для кровного споріднення характерним є ступені споріднення, тобто кількість народжень, що пов`язують між собою двох осіб, які перебувають у родинних зв`язках.
Так, до родичів четвертого ступеня споріднення відносяться діти рідних племінників та племінниць спадкодавця (двоюрідні онуки і онучки) і рідні брати та сестри його діда та баби (двоюрідні дід та баба). Родичами п`ятого ступеня споріднення є діти двоюрідних братів та сестер спадкодавця, діти його двоюрідних діда та баби, діти двоюрідних онуків та онучок спадкодавця. До родичів шостого ступеня споріднення належать діти двоюрідних правнуків і правнучок спадкодавця, діти його двоюрідних племінників і племінниць, діти двоюрідного дядька і тітки».
6. Висновки та мотиви прийнятого рішення.
Суд керує ходом процесу, спрямовує дії осіб, що беруть участь у процесі, забезпечує виконання та здійснення ними прав і обов`язків, виносить рішення, які мають владний характер, вирішує матеріально-правовий спір, чим і здійснює захист порушеного або оскарженого суб`єктивного права. Також, суд виступає як учасник процесуальних відносин, як владний орган, наділений повноваженням вирішувати правові питання, які можуть виникнути у зв`язку з розглядом конкретної справи. Та те, що наділяючи суд правом вимагати від учасників процесу в рамках наданих їм процесуальним законодавством повноважень, належної поведінки, держава одночасно з цим встановлює і для самого суд у рамки дозволеної поведінки.
У відповідності до вимог ЦПК України відповідач, має право подати в строк, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження, відзив на позов, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, та докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтується заперечення, а також подати зустрічний позов. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежать від неї. Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Одночасно до відзиву мають бути додані документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.
З метою встановлення справедливого та ефективного захисту прав відповідно до частини 1 статті 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керуючись принципом верховенства права та у відповідності до пункту 11частини 2 статті 1 ЦПК України неприпустимості зловживання процесуальними правами.
Мета судового дослідження полягає у з`ясуванні обставин справи, юридичній оцінці встановлених відносин і у встановленні прав і обов`язків (відповідальності) осіб, які є суб`єктами даних відносин. Судове пізнання завжди опосередковане, оскільки спрямоване на вивчення події, що мала місце в минулому. Повнота судового пізнання фактичних обставин справи передбачає, з одного боку, залучення всіх необхідних доказів, а з іншого, - виключення зайвих доказів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про відмову у задоволені заяви про перенесення судового розгляду, для надання позивачем відповіді на відзив.
Мета судового дослідження полягає у з`ясуванні обставин справи, юридичній оцінці встановлених відносин і у встановленні прав і обов`язків (відповідальності) осіб, які є суб`єктами даних відносин. Судове пізнання завжди опосередковане, оскільки спрямоване на вивчення події, що мала місце в минулому. Повнота судового пізнання фактичних обставин справи передбачає, з одного боку, залучення всіх необхідних доказів, а з іншого, - виключення зайвих доказів.
Вирішуючи питання щодо доказів, суд враховує інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
З усіх поданих особами, що беруть участь у справі, доказів суд повинен відібрати для подальшого дослідження та обґрунтування мотивів рішення лише ті з них, які мають зв`язок із фактами, що підлягають установленню. Отже, належність доказів нерозривно пов`язана з предметом доказування у справі, який, в свою чергу, визначається предметом позову. Принцип належності доказів полягає в тому, що суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Слід зазначити, що правило належності доказів обов`язкове не лише для суду, а й для осіб, які є суб`єктами доказування (сторони, треті особи), і подають докази суду. Питання про належність доказів остаточно вирішується судом. Питання про прийняття доказів спершу повинно вирішуватися під час їх представлення суду. Однак остаточно може з`ясуватися неналежність доказу і на подальших стадіях, під час їх оцінки судом, аж до проголошення рішення.
Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини.
Належність доказів - це міра, що визначає залучення до процесу в конкретній справі тільки потрібних і достатніх доказів. Під належністю доказу розуміється наявність об`єктивного зв`язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об`єктом судового пізнання.
Традиційно правило допустимості доказів у процесуальному праві розумілось як певне, встановлене законом обмеження у використанні доказів у процесі вирішення конкретних справ, що є наслідком наявності письмових форм фіксації правових дій та їх наслідків.
Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи заборона використання деяких з них для підтвердження конкретних обставин справи.
Отже, допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.
Відповідно дост.129 Конституції України Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.
Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини, та рішень Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року, від 22.10.2010 року, від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 принцип правової визначеності (основу якого утворює ідея передбачуваності (очікуваності) суб`єктом відносин визначених правових наслідків) є складовим елементом верховенства права.
Відповідно до підпункту «m» пункту 1, також п. 47, 49 висновків та рекомендацій Висновку № 11 (2008) Консультативної ради Європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень (від 18.12.2008р.), якість судового рішення залежить насамперед від якості його обґрунтування, яке може містити тлумачення юридичних принципів; при цьому завжди необхідно дбати про забезпечення правової визначеності та послідовності. Однак коли суд вирішує відійти від попередньої практики, у рішенні слід чітко вказати про це.
При цьому законність судового рішення виступає однією з гарантій встановлення істини у справі та забезпечення захисту прав і свобод людини. У цьому зв`язку законодавчий зміст принципу законності є тим положенням, яке гарантує абсолютний правовий захист, що надає можливість суб`єктам права бути захищеними у правовий спосіб незалежно від будь-яких обмежень приватного чи державного характеру.
Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 21 лютого 2018 року, справа № 736/719/16-ц, провадження № 61-2068св18 істотним порушенням норм процесуального права є зокрема, порушення судами першої та апеляційної інстанцій процедури встановлення фактичних обставин справи на підставі припущень, без підтвердження їх доказами.
ОСОБА_1 спадщину прийняв у встановленому законом порядку, оскільки був зареєстрований та проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, що підтверджується відповідним штампом у паспорті Позивача про місце реєстрації, Довідкою про склад сім`ї № 3/1856 ОСОБА_2 , виданою спеціалістом з обслуговування населення ТОВ «ЄРЦ КП» та Актом проживання № 2146 від 28.02.2019 року (Копії Довідки та Акту додаються).
Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Пипою А.О. було заявлено клопотання про дослідження матеріалів цивільної справи № 2-1563/07 за позовом ОСОБА_11 до Виконкому Дніпродзержинської міської ради. Управління головного архітектору, Треті особи: ОКП Дніпродзержинське БТІ «про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, визначення часток та визнання права власності на спадкове майно у спільній сумісній власності», відповідно до матеріалів вказаної справи, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна дійсним, визначення часток та визнання права власності на спадкове майно у спільній сумісній власності, в обґрунтування яких суду зазначив, що 20.03.1998р. між ОСОБА_2 і ОСОБА_9 (матір`ю позивача) з одного боку та ОСОБА_15 з іншого боку була укладена угода купівлі - продажу двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 загальної площі 44,0 кв. м., жилої площі 29,6 кв. м., яка складається з кімнати пл. 14,6 кв. м., кімнати пл. 15,0 кв. м., кухні пл. 6,4 кв. м. ванної кімнати пл. 2,0 кв. м., вбиральні пл. 1,0 кв. м., коридору пл. 4,7 кв. м., вбудованої шафи пл. 0,3 кв. м., розташованої на 1 поверсі 5-поверхового будинку.
Технічні характеристики квартири містяться в технічному паспорті.
Вказана квартира належала продавцеві на підставі договору купівлі-продажу від 17.02.1995р. № 1-880, засвідченого нотаріально державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в БТІ м. Дніпродзержинська. При укладенні зазначеної угоди покупцями були виконані усі умови угоди купівлі-продажу, сплачена вартість купленого майна, вони прийняли квартиру у власність та вступили у розпорядження нею.
Під час укладення угоди представник біржі запевнив і покупців і продавців, що вказана угода не потребує нотаріального засвідчення, відповідно до Закону України "Про товарну біржу, і є законною (це записано -і в тексті Договору) тому продавець сказала покупцям, що звертатися до нотаріуса вони не будуть, оскільки це недоцільно. ІНФОРМАЦІЯ_4
ОСОБА_9 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Родинні відносини позивача з матір`ю підтверджуються копією свідоцтва про народження, копією паспорту громадянина України, свідоцтвом про розірвання шлюбу матері позивача та свідоцтва про укладення шлюбу.
Після смерті ОСОБА_9 відкрилася спадщина, що складається з частини квартири АДРЕСА_1 . Інвентаризаційна вартість квартири складає 9050 грн. Після смерті матері позивача, він залишився спадкоємцем першої черги за Законом і має намір прийняти в спадщину частину квартири. Після звернення до державного нотаріуса Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної, контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину по закону, нотаріусом було відмовлено у видачі такого свідоцтва в зв`язку з укладенням угоди купівлі-продажу квартири на ОСОБА_16 ,, а також з не визначенням часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, про що було видано постанови про відмову у вчиненні нотаріальної Дії від 2 лютого 2001р.
На підставі викладено суд ухвалив позовні вимоги ОСОБА_11 до Виконкому Дніпродзержинської міської ради, управління головного архітектору, треті особи ОКП Дніпродзержинське БТІ 'про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна дійсним, визначення часток та визнання права власності на спадкове маймо у спільній сумісній власності були задоволені:
- Визнано дійсною угоду' купівлі - продажу квартири за адресою: АДРЕСА_3 , укладену 20.03.1998р. між ОСОБА_15 з одного боку та ОСОБА_2 та ОСОБА_9 з іншого боку, зареєстровану Дніпродзержинською філією Придніпровської товарної біржі за № 417 від 20.С3.1998р;
- Визначено спадкову частку після ОСОБА_9 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 в розмірі ч частини вказаної квартири;
- Визначено частку ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_4 в розмірі Ѕ частини вказаної квартири;
- Визнано за ОСОБА_11 право власності в порядку спадкування за законом на спадкову частку після ОСОБА_17 , що складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 ;
- Зобов`язано ОКП „Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати право власності за ОСОБА_11 на Ч частину квартири » АДРЕСА_1 , шляхом внесення змін в реєстр прав власності.
Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пипи А.О. було заявлено клопотання про долучення письмових показів свідків.
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , зазначила, що її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником Ѕ частини квартири та проживає в ній з 2004 року по теперішній час, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ним до 2008 року проживала його двоюрідна прабабуся, ОСОБА_2 , якій належала інша Ѕ частина вказаної квартири. ОСОБА_2 була рідною сестрою ОСОБА_18 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 та матір`ю ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка в свою чергу була племінницею ОСОБА_2 . ОСОБА_9 була матір`ю її чоловіка ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , який був двоюрідним онуком ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_9 у них народився син ОСОБА_1 , який є рідним онуком ОСОБА_9 , правнуком ОСОБА_18 та правнуком ОСОБА_2 . Ві між собою підтримували родинні зв`язки, та проживали разом з сином з ОСОБА_2 , так як остання була у досить похилому віці і потребувала допомоги. Після смерті ОСОБА_2 організацією поховання займалася вона з сином, так як інших родичів вона не мала, чоловік ОСОБА_8 помер в 1941 році а дітей у них не було.
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_6 ,зазначає, що вона є сусідкою ОСОБА_1 , який переїхав до своєї двоюрідної прабабусі ОСОБА_2 і проживав разом з нею бо вона була дуже старенька, разом зі своєю матір`ю ОСОБА_12 доглядали її, купували їжу, ліки та все необхідне для життя. станом на сьогоднішній день ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_7 , доглядає за квартирою, сплачує за комунальні послуги.
Судові рішення містять вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухвалених рішень під час розгляду справи у суді не встановлено. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна вимога в частині
Відповідно до змісту ст.1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов`язки спадкодавця переходять до спадкоємців.
За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно ч. 1 ст.1256 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.
Таким чином, у п`яту чергу спадкують наступні родичі спадкодавця: онуки (другий ступінь споріднення); правнуки, прабаба, прадід, племінники (третій ступінь споріднення); двоюрідні брати та сестри, двоюрідні онуки; двоюрідні діди та бабки, двоюрідні брати та сестри (четвертий ступінь споріднення); двоюрідні правнуки, двоюрідні прадіди та прабабки, двоюрідні племінники, двоюрідні дядьки та тітки, троюрідні брати та сестри (п`ятий ступінь споріднення); троюрідні правнуки, троюрідні прадіди та прабабки, троюрідні племінники, троюрідні дядьки та тітки, чотириюрідні брати та сестри (шостий ступінь споріднення).
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, третя особа, без самостійних вимог, щодо предмету спору Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган Марія Анатоліївна «про визнання спадкоємцем п`ятої черги та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом» підлягає частковому задоволенню, а саме визнання позивача спадкоємцем п`ятої черги в порядку спадкування за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .
7. Судові витрати.
Щодо стягнення судових витрат, позивачем було сплачено судовий збір при подачі позовної заяви, а у відповідності до ч.1 ст.141ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову, судові витрати залишити за позивачем.
Керуючись ст.ст.1, 2, 12, ч.2 ст.13, 81, 141, 174, 263-265,280 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, третя особа, без самостійних вимог, щодо предмету спору Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган Марія Анатоліївна «про визнання спадкоємцем п`ятої черги та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом» - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 .спадкоємцем п`ятої черги в порядку спадкування за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Судові витрати покласти на позивача.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Суддя Івченко Т. П.