Справа № 442/4070/20
Провадження № 2/442/1060/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Медведик Л.О., розглянувши заяву АТ «ТАСКОМБАНК» про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Дрогобицького міськрайонного суду поступила цивільна справа за позовом АТ «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із роз`ясненням, яке міститься в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Звертаючись із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, представник позивача посилався на те, що відповідач з урахуванням його недобросовісної та зухвалої поведінки, може уникнути своїх зобов`язань перед банком, та, як наслідок,ж зробити неможливим виконання рішення суду.

Однак, суд критично оцінюю такі посилання представника позивача, виходячи з того, що такий вид забезпечення позову, як арешт нерухомого майна, позбавить відповідача не тільки володіти та розпоряджатися належним йому на праві власності майном, а й користуватися ним, оскільки направлений на суттєве обмеження його прав, як власника майна.

Більше того, позивачем додано до заяви інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якої відображається інформація про наявне нерухоме майно відповідача. Однак, не надану суду довідки про дійсну вартість такого майна, що б вказувало на співмірність заявлених позовних вимог із заявою про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви АТ «ТАСКОМБАНК» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Медведик Л.О.