Номер провадження 2-н/754/700/20
Справа №754/8155/20
СУДОВИЙ НАКАЗ
09 липня 2020 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 31) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України та Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричної енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживача Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562.
Відповідно до п.1, Правила регулюють відносини між громадянами (далі - споживачі електричної енергії) та енергопостачальниками. Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.
Згідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Частиною другою ст. 642 ЦК України встановлено, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму грошей або ін.), що засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.
Наявність відносин між сторонами, отже, і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: стягувач надає електричну енергію надсилає боржнику платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків.
З наданих заявником документів, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , де споживається електрична енергія боржником, Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» відкрито особовий рахунок споживача електроенергії № НОМЕР_2 на підставі пред`явлення боржником документів щодо права власності на квартиру. Отже, ОСОБА_4 є власником вищевказаної квартири та споживачем електричної енергії, яку постачає Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги».
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.
Інфляційна складова боргу складає 5,00 грн., 3 % річних від простроченої суми боргу складають 21,04 грн.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства і відповідно до п. 1 ст. 625 зазначеного Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.
Оскільки, свої зобов`язання боржник не виконує, Товариство змушене звернутись до суду за захистом порушеного права.
Керуючись статтями статей 160-161, 167-172 Цивільного процесуального кодексу України,
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суд повідомляє, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Не пізніше наступного дня з дня видачі судового наказу надіслати боржникам копію судового наказу разом з копією заяви стягувача з копіями доданих до неї документів.
Згідно зі ч. 1 статті 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Частиною 1 ст. 172 ЦПК України передбачено, що у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Судовий наказ набрав чинності «__»_________ 20__ року.
Судовий наказ може бути пред`явлений до виконання до «__»_________ 20__ року.
Судовий наказ видано «__»_________ 20__ року.
Суддя: Н.Г. Таран