Справа №718/1269/20
Провадження №2/718/333/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2020 року м. Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючої судді Мінів О.І.

секретаря судових засідань Анучкіної О.З.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу № 718/1269/20 за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 ) про визнання права власності на спадкове майно,-

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та відповідачів.

Позивач ОСОБА_1 звернувся 25.06.2020 до Кіцманського районного суду Чернівецької області із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно (а.с.1-17).

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_3 . Після його смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку літ. А-1, загальною площею 46,70 кв.м., житловою - 38,50 кв. м., вартістю - 34880 грн; літньої кухні літ. Б, вартістю 28157 грн., літньої кухні літ. В, вартістю 4121грн.; сараю літ. Г, вартістю 5631 грн., сараю літ. Д вартістю 5787 грн., погребу, входу у погріб літ. Пг, Вх, вартістю 8997 грн., вбиральні літ. Ж, вартістю 823 грн., колодязю №1, вартістю 1434 грн., огорожі №2-3, вартістю 8696 грн., загальною вартістю 98 526 гривень, що належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 є він та відповідачка по справі, яка не претендує на спадкове майно.

Також позивач зазначає, що до дня смерті батька проживав разом із померлим, а тому в установлений законом строк вступив в управління спадковим майном.

В нотаріальній конторі немає можливості оформити спадщину, оскільки втрачено правовстановлюючий документ на спадкове майно.

За таких обставин, просить визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті його батька - ОСОБА_3 , а саме на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Заяви, клопотання учасників справи інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 червня 2020 року було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 17 липня 2020 року (а.с.20).

У підготовче засідання позивач не прибув, однак скерував 14.07.2020 до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив розглядати справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не прибула, однак на адресу суду 14.07.2020 надійшла її заява у якій вона визнала позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 . Вказала, що наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі. Просить суд справу розглянути без її участі.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Крім того, ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що згідно наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Малятинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області 05 березня 2011 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис № 06 (а.с.6).

Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Малятинецькою сільською радою Кіцманського району Чернівецької області, 16 травня ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зроблено відповідний запис № 12. Крім того, останній є сином померлого ОСОБА_3 та відповідачки ОСОБА_2 (а.с. 7).

Згідно даних довідки №397, виданої Малятинецьким старостинським округом Ставчанської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області 15.06.2020 року, померлий ОСОБА_3 , постійно проживав і був прописаний в АДРЕСА_1 з дня народження по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його спадкоємцями за законом є: син - ОСОБА_1 , 1969 року народження, який проживає та прописаний по АДРЕСА_1 , а також дружина - ОСОБА_2 , 1949 року народження, яка проживає за цією ж адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Відповідно даних довідки №76 виданої Малятинецьким старостинським округом Ставчанської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 27.01.2020 року, згідно погосподарської книги № 2, особовий рахунок НОМЕР_4, власником житлового будинку по АДРЕСА_1 був ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.16).

Відповідно до даних технічного паспорту на будинок та довідки-характеристики Кіцманського РБТІ №1 від 12 червня 2020 року на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що останній складається з: житловий будинок літ. А-1, загальна площа 46,70 кв.м., житлова - 38,50 кв. м., вартістю - 34 880 грн.; літня кухня літ. Б, вартістю - 28157 грн., літня кухня літ. В, вартістю - 4121 грн.; сарай літ. Г, вартістю - 5631 грн., сарай літ. Д, вартістю - 5787 грн., погріб, віхд у погріб літ. Пг, Вх, вартістю - 8997 грн., вбиральня літ. Ж, вартістю - 823 грн., колодязь №1, вартістю - 1434 грн., огорожа №2-3, вартістю - 8696 грн., загальною вартістю 98526 гривень. Самочинних будівель та споруд немає (а.с.10-15).

Крім того, суду надано копію заяви ОСОБА_2 , посвідчену в.о. стаости Малятинецького старостинського округу №1 Ставчанської сільської радиКіцманського району Чернівецької області 15 червня 2020 року та зареєстровану в реєстрі за № 1-33, згідно якої ОСОБА_2 , будучи обізнаною про право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_3 , від отримання спадщини відмовляється (а.с.17).

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, у відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Як передбачено ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Зважаючи на вимоги ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст. 1258 ЦК України).

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, що передбачено ст. 1261 ЦК України.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Крім того, статтею 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом, а спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (стаття 1274 ЦК України).

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду.

Враховуючи вищезазначені норми Закону, беручи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги, за законом, після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї, а відповідач ОСОБА_2 відмовилася від спадкування за законом, визнала позов, тобто не претендує на спадкове майно, враховуючи при цьому те, що матеріали справи не містять будь-яких даних щодо наявності інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 й відповідно сторонами докази на підтвердження їх існування суду не надано, суд вважає, що за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, суд зважає і на те, що у відповідності до роз`яснення ВССУ у п.3.1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

За таких обставин, позивач спадщину прийняв, однак позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно через відсутність у нього оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме житловий будинок, який належав померлому ОСОБА_3 .

Таким чином судом встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, беручи наявність відповідні положення Цивільного кодексу України, та відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на спадкування в іншому порядку, а також враховуючи при цьому те, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб.

На підставі ст.ст. 328, 346, 392, 1216-1218, 1220-1221, 1223,1258, 1261, 1268, 1273, 1274ЦК Українита керуючись ст.ст. 12,13, 16, 49, 82, 200,206, 211, 247, 263 - 265, 268,273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованим та проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на спадкове майно, в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розта шований по АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку літ. А-І, загальною площею 46,70 кв.м., житловою - 38,50 кв. м., вартістю - 34880 грн.; літньої кухні літ. Б, вартістю 28157 грн., літньої кухні літ. В, вартістю 4121 грн.; сараю літ. Г, вартістю 5631 грн., сараю літ. Д, вартістю 5787 грн., погребу, входу у погріб літ. Пг, Вх, вартістю 8997 грн., вбиральні літ. Ж, вартістю 823 грн., колодязю №1, вартістю 1434 грн., огорожі №2-3, вартістю 8696 грн., загальною вартістю 98 526 (дев`яносто вісім тисяч п`ятсот двадцять шість) гривень.

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Вказаний строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) у відповідності до п.3, Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України.

Суддя: О.І.Мінів