Справа № 201/9917/19
Провадження № 4-с/201/48/2020
УХВАЛА

Іменем України

15 липня 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Разумняк К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), заінтересована особа Компанія «Приватний фонд «Ховстеде», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з вищевказаною скаргою, в якій просить суд визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петрової К.В про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника.

В обґрунтування своїх вимог заявниця посилається на те, що 02 червня 2020 року йому стало відомо, що державний виконавець Соборного відділу ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петрова К.В. відкрила 15 травня 2020 року відносно нього виконавче провадження № 62027845 по ухвалі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2020 року по справі № 201/9917/19. На підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.04.2020 по справі № 201/9917/19, заборонено перераховувати або знімати грошові кошти з банківських рахунків ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), що відкриті в ПАТ «ПриватБанк» (МФО305299):

НОМЕР_2 ;

НОМЕР_3 ;

НОМЕР_4 ;

НОМЕР_5 ;

НОМЕР_6 ;

НОМЕР_7 ;

UАШ08556;

картковий рахунок № НОМЕР_8 ;

картковий рахунок № НОМЕР_9 ;

картковий рахунок № НОМЕР_10 ;

картковий рахунок № НОМЕР_11 .

ОСОБА_1 зазначає, що державний виконавець Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петрова К.В. перевищила свої повноваження та постановою про арешт коштів боржника від 15 травня 2020 року наклала арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належіть боржнику: ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Крім того, на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2020 по справі №201/9917/19 суд заборонив вчинення дій з метою відчуження 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , яка належіті ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на підставі свідоцтва про спадщину №178, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Биковою І.В. 03 жовтня 2017 року. Однак, державний виконавець Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петрова Кристина Валеріївна внесла в спеціальний розділ інформацію про арешт нерухомого майна Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 , яка належіть ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), чим також перевищила свої повноваження.

ОСОБА_1 надав до суду заяву в якій скаргу підтримав та просив задовольнити.

Від начальника державного виконавця Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Овсюк О.А. до суду надійшов відзив на скаргу, в якому остання зазначила, що державний виконавець діяла в межах чинного законодавства та просила суд відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши надані суду докази з увагою на їх належність, допустимість, достатність та взаємний зв`язок між ними, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Соборному ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження №62027845 з виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2020 року у справі № 201/9917/19, якою було заборонено вчинення дій з метою відчуження 1/2 частини квартири у АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ) на підставі свідоцтва про право на спадщину №178, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Биковою І.В. 03.10.2017 року та заборонено перераховувати або знімати грошові кошти з банківського рахунку ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), що відкриті в ПАТ «ПриватБанк» (МФО 305299):

НОМЕР_12 ;

НОМЕР_13 ;

НОМЕР_14 ;

НОМЕР_15 ;

НОМЕР_16 ;

НОМЕР_17 ;

НОМЕР_18 ;

картковий рахунок № НОМЕР_19 ;

картковий рахунок № НОМЕР_20 ;

картковий рахунок № НОМЕР_21 ;

картковий рахунок № НОМЕР_11 ..

15 травня 2020 року державним виконавцем Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Петровою К.В. було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належіть боржнику: ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 та постанову про арешт майна боржника, якою було накладено арешт на 1/2 частину квартири у АДРЕСА_3 , що належить боржнику ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Проаналізувавши наведене вище, суд приходить до висновку, що викладені у скарзі ОСОБА_1 доводи заслуговують на увагу з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець, зокрема, зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Згідно ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

З наведеного вбачається, що всупереч ухвалі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2020 року державним виконавцем винесено постанови про арешт всіх рахунків боржника та арешт 1/2 частини квартири у АДРЕСА_3 .

Таким чином, суд вважає доцільним визнати постанови державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петрової К.В. про арешт коштів божника та арешт майна боржника незаконними та скасувати.

Що стосується заявленої вимоги про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, то слід дійти до висновку про її необґрунтованість та недоведеність, оскільки заявником не зазначеного жодної підстави для її скасування.

Відповідно до ст.447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ст. 451 ЦПК України).

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги з вищевикладених підстав, чим на думку суду в такий спосіб буде достатньою мірою захищено порушене право.

Питання, передбачені ст. 141 ЦПК України судом не вирішуються, оскільки у справі відсутні судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447 - 452 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), заінтересована особа Компанія «Приватний фонд «Ховстеде» - задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петрової Кристини Валеріївни про арешт коштів боржника від 15 травня 2020 року у виконавчому провадженні № 62027845, якою було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належіть боржнику: ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петрової Кристини Валеріївни про арешт майна боржника від 15 травня 2020 року у виконавчому провадженні № 62027845, якою було накладено арешт на 1/2 частину квартири у АДРЕСА_3 , що належить боржнику ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: С.С. Федоріщев