УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2020 року Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю.О., за участю секретаря судового засідання Ткачук Г.В., розглянувши заяву Маріупольської міської ради про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

16 липня 2020 року представник Маріупольської міської ради звернувся до Іллічівського райсуду м.Маріуполя Донецької області із заявою про забезпечення позову. У обґрунтування вказав, що Маріупольська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Реєстраційна служба Першотравневого районного управління юстиції Донецької області, Мангушська районна державна адміністрація Донецької області про скасування свідоцтва про право власності та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про закриття розділу в Державному реєстрі прав на об`єкт нерухомого майна та припинення права власності.

Відповідно до вказаної заяви про забезпечення позову, представник позивача просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на розпорядження та відчуження відносно нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої на теперішній час є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого РС Першотравневого районного управління юстиції Донецької області, до прийняття рішення судом по справі.

У порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, заборони вчинення певних дій.

Відповідно до ч. ч.5-7ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Враховуючи зазначені вище обставини, суд приходить до висновку, що на даний час є необхідним та виправданим вжиття заходів забезпечення позову, а також наявні всі підстави для задоволення заява про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 2,150-153,157,260-261,353,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача Маріупольської міської ради про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно: нежитлову будівлю, розташовану по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності №41569490, виданого 31 липня 2015 року Реєстраційною службою Першотравневого районного управління юстиції Донецької області, шляхом заборони оформлення та видачі документів про її відчуження та шляхом заборони проводити будь-які нотаріальні дії за вказаною адресою.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Суддя: Ю. О. Матвєєва