н/п 2/490/1514/2020 Справа № 490/8666/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26 червня 2020 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Гуденко О.А,
при секретарі - Дудник Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту та визнання права власності,-
02.10.2019 року позивачі звернулися до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача, в якому просять суд встановити факт прийняття ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті її матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 спадщини, що складається з 1/3 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 та визнати в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за ОСОБА_1 на 1/2 частку та за ОСОБА_2 на 1/2 частки на 1/3 частки житлового будинку за вищезазначеною адресою.
Позивач ОСОБА_2 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник позивача надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив проти позову суду не надав.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Вивчивши матеріали справи, допитавши свідка та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_4 , батьками якої є: батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_5 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №675.
12 березня 1980 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_4 », що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , актовий запис №76.
Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.02.1982 р., спадкоємцями майна ОСОБА_7 є його дружина ОСОБА_5 , донька ОСОБА_4 та донька ОСОБА_10 Спадкове майно складається з житлового будинку з усіма надвірними будівлями в АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_1 , батьками якого є: батько - ОСОБА_8 , мати - ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис №1674.
ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_2 , батьками якого є: батько - ОСОБА_8 , мати - ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , актовий запис №1675.
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 .
Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частки житлового будинку в АДРЕСА_1 , яку фактично прийняли її доньки ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , які зареєстровані на час відкриття спадщини за однією адресою (по 1/6 частки кожна).
Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.
Верховний Суд України у постанові від 18 грудня 2013 року по справі №6-138цс13 також зробив правовий висновок про те, що відповідно до частин 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відносини спадкування регулюються нормами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.
Згідно з п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до ст. 526 УРСР, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, -місцезнаходження майна або його основної частини.
Відповідно до положень статей 529, 530 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.
Згідно ст. 535 ЦК УРСР, неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.
Відповідно до статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв Не допускається прийнятгя спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Відповідно до частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.
Таким чином, за ст. 549 ЦК УРСР 1963р., як рівнозначні в юридичному розумінні розглядалися два способи прийняття спадщини:
1.фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном;
2.подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини.
При цьому під фактичним вступом у володіння спадковим майном розуміються будь-які дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню й використанню цього майна, підтриманню його в належному стані.
Отже, щодо спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004р., допускається фактичний вступ у володіння нею.
Відтак, з огляду на зазначену правову норму для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а саме вчинив певні передбачені законом дії, які свідчать про його волевиявлення на прийняття спадщини.
Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.08.2008 р., власниками житлового будинку АДРЕСА_1 є: ОСОБА_5 - 1/3 частка, ОСОБА_4 - 1/3 частка.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 .
Після її смерті відкрилася спадщина.
Постановою Першої Миколаївської державної нотаріальної контори від 29.10.1014 р. позивачам відмовлено у вчиненні нотаріальної дії -у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку спадкового майна, яке складається з 2/3 часток житлового будинку за АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_4 не було подано заяву до нотаріальних органів про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 впродовж 6 місяців з моменту її відкриття згідно ст. 549 ЦК УРСР.
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_10 померла.
Після її смерті відкрилася спадщина.
ОСОБА_3 , яка є донькою ОСОБА_10 , звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщину, що підтверджується спадковою справою №388/2017.
Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 2 травня 2018 року, виданого Першою Миколаївською державною нотаріальної конторою, спадкоємцями майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її син ОСОБА_2 - на 1/2 частку спадкового майна, та син ОСОБА_1 - на 1/2 частку спадкового майна. Спадщина складається з 1/3 частки житлового будинку за АДРЕСА_2 з відповідною частиною прилеглих господарських та побутових будівель та споруд в АДРЕСА_2.
Відповідно до Акту про не проживання від 10.09.2018 р., ОСОБА_4 у період з 2002-2003 р. фактично не проживала у квартирі АДРЕСА_3 , у зв`язку з її проживанням за адресою реєстрацію та проживання її матері по АДРЕСА_1 , який підписано ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Позивачі є єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 , оскільки звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №02-14.
Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.
Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину у вигляді 1/6 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку, що позивачі мають право на спадкування за законом в рівних частинах кожний від 1/6 частки житлового будинку за АДРЕСА_1 після смерті матері.
Враховуючи те, що позивачі не мають іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, їх цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ними права власності на 1/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 - в рівних частинах.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачами при подачі позову до суду.
Керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265, 284 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності - задовольнити.
Встановити факт прийняття ОСОБА_4 спадщини у вигляді 1/6 частки житлового будинку в АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнати з а ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по 1/12 за кожним право власності на домоволодіння в АДРЕСА_2 - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Гуденко