Справа № 523/9316/20
Провадження №2/523/3281/20
"09" липня 2020 р.
Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Середа І.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя,
З позовною заявою до Суворовського районного суду м.Одеси звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя: квартири АДРЕСА_2 , та квартири АДРЕСА_3 , в зв`язку з відсутністю добровільної згоди відповідача на поділ вищевказаного майна.
Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
08.07.2020 р. судом отримано інформацію з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області, відповідно до ч.8 ст. 187 ЦПК України згідно якої відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 зареєстрована в м.Одесі та Одеській області.
В зв`язку з вищезазначеним, оскільки позивачем на порушення вимог ст..175 ЦПК України, для перевірки зареєстрованого місця проживання відповідача та подальшого належного повідомлення, позивачу необхідно зазначити точну дату народження ОСОБА_2 .
Ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - визначається вартістю майна п.2)ч.1ст. 176 ЦПК України.
Проте подана позовна заява викладеним вимогам не відповідає.
Згідно п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (з урахуванням змін, внесених Постановою ВССУ №10 від 25.09.2015р.), розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов`язок покладається на позивача. Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.
Статтею 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Належним доказом сплати судового збору є фінансовий документ: платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Також фінансовий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплено печаткою установи з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору - згідно наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ роз`яснень у постанові №10 від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах ".
Відповідно ст.ст.1, 2 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Згідно ч.1 ст.4 Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», з 1 січня 2020 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102 гривень.
Відповідно до п.1.1) ч.2 ст.4 Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Оскільки ОСОБА_1 заявлено вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя (майнова вимога), встановити точну його ціну неможливо, вважаю за необхідне попередньо визначити розмір судового збору за розгляд вказаних вимог в розмірі 8000,00 грн., яку необхідно сплатити за платіжними реквізитами, розміщеними на офіційному сайті Суворовського районного суду м.Одеси.
Роз`яснити, що у разі надання до суду додаткових документів до позовної заяви та/або уточненої позовної заяви, згідно вимог ч.1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен надати їх копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб по справі.
Вищевикладене не дає підставу суду зробити висновок про належне оформлення позовної заяви у відповідності до ст.175, 177 ЦПК України.
Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись ст.ст. 8, 175, 177, 185, 273,353 ЦПК України, ст.ст. 1, 4, 5, 6 Закону України «Про судовий збір»,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення недоліків, який не перевищує п`яти днів з дня вручення їй копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Ухвалу складено та підписано 09.07.2020р.

Суддя: