Провадження № 2/127/1717/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

14 липня 2020 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря Власюк І.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2020 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.07.2010 сторони зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_3 . Сімейне життя між подружжям не склалось через відсутність взаєморозуміння. Фактично шлюб між сторонами припинено та існує формально, що й стало підставою звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 15.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 14.07.2020 постановленою без виходу до нарадчої кімнати, суд вирішив провести заочний розгляд справи.

Позивач в судовому засіданні підтримала позов з підстав викладених у позовній заяві та просила суд розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.07.2010, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (на 22 а.с.).

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Виходячи з того, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання подружжя є неможливим, сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, а продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення на користь позивача 840,80 грн в рахунок відшкодування судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись статтями 24, 105, 110, 112 СК України, 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 244, 263, 273, 280 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 24.07.2010 у МУ «ЗАГС городского округа Прохламдный Кабардино-Балкарской Республики», Російської Федерації, актовий запис № 250.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Заочне рішення може бути переглянуто Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження та подання заяви про перегляд заочного рішення продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 14.07.2020.

Суддя: