Провадження №2/235/1434/20
Справа №235/3752/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Величко О.В.

при секретарі Комаровій О.С.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Покровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказала, що 28.09.2013 між нею та відповідачем був укладений шлюб, від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюбні стосунки не підтримують через несхожість характерів, різні погляди на сімейне життя, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відсутнє порозуміння, втрачено почуття любові та поваги. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам.

В судове засідання позивач не з`явилась, за змістом поданої заяви просить розглянути справу у її відсутність, на позові наполягає (а.с.15).

В судове засідання відповідач не з`явився, за змістом поданої заяви просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.16).

Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що з 28.09.2013 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Гродівської селищної ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис №11(а.с.5).

Від шлюбу подружжя має доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6), дитина проживає з позивачкою.

Взаємини між позивачем та відповідачем не склались, вони перестали проживати як подружжя та вести спільне господарство, подальше сумісне життя та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, примиритися не бажає.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Положеннями ст.113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, за винятком якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно роз`яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд вважає, що позов в частині, визнаній відповідачем, підлягає задоволенню.

Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, про що подав відповідну заяву, то згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету.

Керуючись ст.ст.110, 112-115 СК України, ст.ст.3, 5, 12, 13, 142, 206, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованому виконкомом Гродівської селищної ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис №11.

Після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_1 .

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя