Справа № 346/2014/20
Провадження № 2/346/1160/20
06 липня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі головуючого судді Калинюка О.П.
з участю секретаря Бойко В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,-
в обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстроване місце проживання відповідача, ОСОБА_2 . Однак, остання з 2015 року фактично не проживає в даному будинку, не бере участі у витратах по утриманню цього житла, не сплачує комунальних послуг, що свідчить про те, що вона втратила будь-який інтерес до вказаного житла. Факт такої реєстрації порушує право позивача на розпорядження та користування майном. Тому позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування зазначеним будинком.
Позивач в судове засідання не з`явилася, 06.07.2020 року її представник ОСОБА_3 подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його та позивача відсутності (а.с. 19).
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причин своїх неявок вона суду не повідомила, не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності і не подала відзив на позов.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.).
Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.
Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд.
Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до договору про поділ житлового будинку, що є спільною частковою власністю від 05.07.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Обідняк І.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 888, позивачу на праві приватної власності належить спірний житловий будинок, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.07.2019 року (а. с. 6-8).
Довідкою № 1632, виданою 27.02.2020 року Коломийською міською радою Івано-Франківської області, стверджується, що місце проживання відповідача зареєстроване в зазначеному будинку (а. с. 9).
Судом встановлено, що відповідач з 2015 року не проживає у спірному житловому будинку, не бере участі в його утриманні, там відсутні її особисті речі.
Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно з вимогами ч.1 ст.6 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні " громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.
На підставі досліджених доказів суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати такою, що втратила право на користування вказаним житловим приміщенням, оскільки вона більше року там не проживає.
Тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі наведеного, ст.ст. 317, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та, керуючись ч.2 ст. 247, ст.ст. 263-265, 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , такою, що втратила право на користування даним житлом, в зв`язку з її відсутністю за зареєстрованим місцем проживання без поважних причин понад один рік.
Заочне рішення може бути переглянуте Коломийським міськрайонним судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.
Повний текст рішення виготовлено 15 липня 2020 року
Суддя Калинюк О. П.