Провадження № 6/761/648/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Пономаренко Н.В.

при секретарі Ганущака А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду подання державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у місті Києві Калюжного Є.Д. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в :

В травні 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло подання державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у місті Києві Калюжного Є.Д. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України для виїзду за межі України ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , лише до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №761/22332/16-ц від 13.05.2019 року виданим Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 62 535 грн. 20 коп., відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 000 грн. 00 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 725 грн. 35 коп.

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження № 54070657 боржником за яким є ОСОБА_1 з примусового виконання виконавчого листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська № 403/13594/2012 від 17.03.2017 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Банк Кредит Дніпро» боргу у сумі 981 693,48 грн. (дев`ятсот вісімдесят одна тисяча шістсот дев`яносто три) грн. 48 коп.

Крім того, в клопотанні зазначено, що по виконавчому провадженню виносилась постанова про відкриття виконавчих проваджень. У вказаній постанові боржника зокрема зобов`язано надати до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) декларацію про доходи та майно. Копія постанови про відкриття виконавчих проваджень направлено боржнику для виконання (за адресою вказаною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 ) та стягувану до відома.

Проте, боржником рішення суду так і не виконано, декларацію про доходи та майно не надано.

Зазначає, що виконавцем вчинялись дії для забезпечення примусового виконання вказаного виконавчого провадження, а саме: згідно відповіді Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України на запит державного виконавця встановлено, що у боржника відсутні відкриті рахунки в банківських установах. Крім того боржник не перебуває на пенсійному обліку, а також не працює за трудовими та цивільно - трудовими договорами. Так, згідно відповіді РСЦ MB С на запит державного виконавця встановлено, що за боржником відсутній транспортний засіб, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо боржника встановлено, що за боржником зареєстровано ряд об`єктів нерухомого майна. Проте, вказане майно перебуває в зоні проведення ООС, а тому звернути стягнення на таке майно не виявляється можливим.

Заявник зазначає, що у зв`язку із вищенаведеним, виконавцем 15.05.2020 винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на частку ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в статутному капіталі (статутному фонді) та пов`язані з нею корпоративні права: ТОВ "Торгівельний Дім "Тетрон" (місцезнаходження: 01021, м.Київ, Печерський район, вул. Михайла Грушевського, буд. 28/2, нежиле приміщення 43), що складає 16600.00 грн. та пов`язані з нею корпоративні права. Того ж дня винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на частку ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в статутному капіталі (статутному фонді) та пов`язані з нею корпоративні права: Товариство з обмеженою відповідальністю "Столичний Фінансовий Центр" , місцезнаходження: 01021, м. Київ, Печерський район, вул. Інститутська, буд. 16, кв. 4, що складає 10250.00 грн. та пов`язані з нею корпоративні права.

При цьому, згідно листа Державної прикордонної служби України встановлено, що боржник неодноразово перетинав державний кордон України, що свідчить про наявність у боржника грошових коштів.

Таким чином боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду та не вчиняє жодних дій, спрямованих на таке виконання у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (зокрема наявні грошові кошти).

У зв`язку з зазначеним, державний виконавець просить подання задовольнити.

В судове засіданні державний виконавець Шевченківського РВ ДВС у місті Києві Калюжний Є.Д. не з`явився, при цьому подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, подання просив задовольнити.

Відповідно до положень ч.4 ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Враховуючи вказані положення закону, сторони виконавчого провадження у судове засідання не викликались. Приватний виконавець в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду подання повідомлений належним чином.

Дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, згідно зі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Разом з тим, згідно вимог ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Так, відповідно до частин 1, 3 статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково. Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів має визначатися судом і відноситься до його дискреційних повноважень.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявність факту їх невиконання.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження № 54070657 боржником за яким є ОСОБА_1 з примусового виконання виконавчого листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська № 403/13594/2012 від 17.03.2017 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Банк Кредит Дніпро» боргу у сумі 981 693,48 грн. (дев`ятсот вісімдесят одна тисяча шістсот дев`яносто три) грн. 48 коп.

Звертаючись до суду з поданням, державний виконавець посилається на ряд обставин на підтвердження саме ухилення боржника від виконання рішення суду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частинами першою та шостою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відтак, аналіз зазначених норм законів, дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту ухилення боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Проте, жодного належного та допустимого доказу, який би надавав підстави вважати, що боржник ухиляється, чи має намір ухилитись від виконання судового рішення, державний виконавець до суду не надав, відсутнє належне обґрунтування таких обставин і в поданні.

Слід зауважити, що державним виконавцем також, жодним чином не підтверджено факт перетину державного кордону України, що на його думку підтверджує наявність грошових коштів у боржника для виконання вказаного рішення, оскільки в матеріалах подання відсутні будь - які докази на підтвердження даної обставини, зокрема не надано лист Державної прикордонної служби України, на якій і посилається державний виконавець.

Також, слід зазначити, що відповідно до правової позиції, викладеної у листі Верховного суду України від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» п.5 передбачено, що про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

Як вбачається із матеріалів подання взагалі відсутнє підтвердження того, що боржника належним чином було повідомлено про існування вищезазначеного виконавчого провадження в порядку, регламентованому Законом України «Про виконавче провадження», оскільки копія конверту повернутого за закінченням встановленого терміну зберігання датованого наявний в матеріалах справи (а.с.14), - не підтверджує факт повідомлення боржника про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Крім того, до клопотання не додано доказів, які б давали підстави вважати, що виконавцем вчинені всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на погашення боржником суми боргу, а тому висновок про умисні дії боржника щодо уникнення виконання судового рішення в даному випадку є передчасними та неспівмірними з огляду на надані суду письмові докази. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що момент звернення до суду із вказаним поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Однак, в даному випадку, з урахуванням того, норми Конституції України є нормами прямої дії, з врахуванням того, що приватним виконавцем не надано до суду беззаперечних доказів, які б свідчили, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань за рішенням суду, суд дійшов висновку, що у даному випадку встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 є прямим та грубим порушенням її конституційних прав та свобод.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 33 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» та керуючись ст.ст. 441 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні подання державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у місті Києві Калюжного Є.Д. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , - відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 02.06.2020.

Суддя: