ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1151/20
УХВАЛА

07 липня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Грох Л.М., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

з участю представника апелянта,

третьої особи,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2019 року, суддя Чевилюк З.А., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про стягнення вартості безпідставно набутого майна,

встановив:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про стягнення вартості безпідставно набутого майна. В обґрунтування позову вказала, що їй на праві власності належить зернозбиральний комбайн марки КЗС-9-1 «Славутич», реєстраційний номер НОМЕР_1 , заводський номер 024399, двигун № 024399, 2001 року випуску. У 2015 році, маючи намір відчужити зазначений зернозбиральний комбайн, вона доручила своєму батькові ОСОБА_4 підшукати покупця та домовитися щодо умов продажу. Восени 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відбулася усна домовленість щодо передачі зернозбирального комбайну марки КЗС-9-1 «Славутич» реєстраційний номер НОМЕР_1 останньому. Відповідач мав розрахуватися восени 2016 року за отриманий комбайн, сплативши 12000 доларів США або передати сою на вказану суму, однак вказаного не зробив. 09 серпня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Барського відділення поліції із письмовою заявою щодо неправомірних дій ОСОБА_3 . В письмових поясненнях, відібраних працівниками поліції під час перевірки, останній підтвердив факт отримання від ОСОБА_4 комбайна марки КЗС-9-1 «Славутич». Твердження відповідача, що він частково розрахувався в 2014 році не відповідають дійсності, оскільки комбайн був переданий йому в 2015 році. За поясненнями ОСОБА_3 комбайн був розібраний на металобрухт. За вказаних обставин ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_3 вартість безпідставно набутого майна зернозбирального комбайну марки КЗС-9-1 «Славутич», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в сумі 336439 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

За наслідком перегляду вказаного рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 постановою Хмельницького апеляційного суду від 19 листопада 2019 року заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2019 року скасовано та ухвалене нове судове рішення про задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 вартість безпідставно набутого майна зернозбирального комбайна марки КЗС-9-1 «Славутич», реєстраційний номер НОМЕР_1 в сумі 336439,20 грн. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка не брала участі у розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанцій, просила рішення суду першої інстанції в мотивувальній частині змінити, відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку позовної давності, постанову суду апеляційної інстанції скасувати.

На обґрунтування скарги апелянт зазначила, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням процесуальних норм права, за неповного з`ясування обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Вказала, що вирішено питання про її права та законні інтереси, оскільки під час перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , в 2014 році за її згодою чоловік придбав розукомплектований комбайн, що є предметом спору. Вона з чоловіком є добросовісними набувачами комбайна та могли розпоряджатися ним на власний розсуд, в тому числі знищити його. Однак вони були введені в оману щодо повноважень ОСОБА_4 на представництво інтересів ОСОБА_2 , в тому числі щодо права відчужувати комбайн від імені останньої, у зв`язку з чим вважали, що майно перейшло у їхню власність з моменту приймання-передачі. Комбайн не вибув з володіння позивача проти її волі, оскільки ОСОБА_2 доручила своєму батькові ОСОБА_4 знайти покупця та домовитися щодо умов продажу, тобто позивач мала намір продати комбайн. Судом не було досліджено обставин щодо добросовісності набуття комбайну, а також поширення на комбайн режиму спільної сумісної власності подружжя, що спричинило покладення на неї, як дружини боржника, додаткових майнових зобов`язань. Крім того, у висновку щодо оцінки спірного зернозбирального комбайна вказана ринкова вартість ідентичного комбайна в робочому стані і не враховано, що на момент передачі майна ОСОБА_3 комбайн був розукомплектований та у незадовільному стані. Незалучення її судом до розгляду справи позбавило можливості звернутися до суду із заявою про сплив позовної давності, який збіг 01.05.2018 року, оскільки остаточний розрахунок з ОСОБА_4 був проведений 01.05.2015 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказала, що вимоги апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, постанова суду апеляційної інстанції відповідає вимогам закону.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу. Третя особа проти апеляційної скарги заперечив.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків останньої, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або містити судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

За змістом названих норм, право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

В постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі 911/2635/17 міститься висновок, відповідно до якого рішення суду є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов`язки цієї особи.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 3 лютого 2016 року у справі №6-885цс15.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не брала участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про стягнення вартості безпідставно набутого майна.

Апелянт не надав суду доказів на підтвердження тієї обставини, що оскаржуваним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2019 року вирішено питання про її права та обов`язки. Твердження апелянта про те, що існує вірогідність майбутнього звернення стягнення на майно, що є спільною сумісною власністю її та відповідача у справі є припущенням, яке не ґрунтується на матеріалах справи.

У мотивувальній та резолютивній частинах рішення суду жодних висновків суду щодо прав та обов`язків апелянта не міститься і таке питання судом першої інстанції взагалі не вирішувалось.

Предметом позову в даному випадку є стягнення грошової компенсації з чоловіка апелянта, ОСОБА_3 , питання щодо майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 судом не вирішувалося, тому твердження апелянта про те, що оскаржуваним судовим рішенням порушено її права як співвласника комбайна є необґрунтованим.

За встановлених обставин, враховуючи, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2019 року не було вирішено питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки апелянта, апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, у зв`язку з чим відсутні підстави для перегляду оскаржуваного судового рішення в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 261, 362, 389, 390 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2019 року закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 10 липня 2020 року.

Судді: Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

А.М. Костенко