09.07.2020 Справа № 756/6628/20
Унікальний. №756/6628/20
Провадження. №2-з/756/142/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

09 липня 2020 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М., розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Лупейка Олександра Васильовича про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Акціонерного товариства «Оксі Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» про визнання недійсними правочинів,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати недійсними ряд правочинів щодо відступлення прав вимоги за кредитним договором від 18.01.2007, укладеним між позивачкою та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та за договором іпотеки, предметом якого є квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Також представник позивачки просить суд зобов`язати ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» звільнити та повернути позивачці вищезазначену квартиру у порядку застосування наслідків недійсних правочинів.

Одночасно з поданням позовної заяви представник позивача звернувся з заявою про забезпечення позову в даній справі, де просить накласти арешт на вищевказану квартиру. В обґрунтування посилається на те, що на підставі правочинів, які просять суд визнати недійсними, відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» став власником спірного майна і без правових підстав примусово виселив позивачку і її сина із цього житла. По цьому факту внесені відповідні відомості до ЄРДР. З цих підстав вважають, що вжиття даних заходів забезпечення позову є необхідним для ефективного захисту прав позивача.

Учасники справи про розгляд заяви про забезпечення позову не повідомлялись.

Оцінивши доводи заявника, дослідивши надані докази, суд доходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1-2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Згідно з п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає правильним прийняти рішення про відмову у забезпеченні позову у спосіб, зазначений представником позивача, оскільки вважає, що обраний ним захід забезпечення позову не є співмірним з заявленими у справі немайновими вимогами щодо визнання недійсними договорів щодо уступки права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки з підстав їх невідповідності вимогам чинного законодавства. Більш того, накладення арешту на спірну квартиру порушуватиме права власника майна, правомірність набуття якого презюмується та не оспорюється в даному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Лупейка Олександра Васильовича про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Акціонерного товариства «Оксі Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» про визнання недійсними правочинів - відмовити.

Копію ухвали направити для відома всім учасникам справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Суддя А.М. Майбоженко