СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/119/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Горбенко Н.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зінченка Олександра Володимировича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновал Зулейха Фаатівна про визнання договору дарування недійсним,

встановив:

У провадженні Святошинського районного суду м.Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновал Зулейха Фаатівна про визнання договору дарування недійсним.

Ухвалою суду від 06.07.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження з викликом сторін на 08.09.2020 року.

Представником позивача, одночасно з позовною заявою, подано заяву про забезпечення позову. Заява обґрунтована наступним. 5 березня 1999 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір дарування квартири, посвідчений державним нотаріусом Вісімнадцятої Київської державної нотаріальної контори Коновал З.Ф., та зареєстровано в реєстрі за номером 2-917.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що позивачка має похилий вік, є глухонімою з дитинства, має посвідчення інваліда та членський квиток Українського товариства глухих, крім того відповідно до довідки з Миргородської спеціальної загальноосвітньої школи інтернату для дітей зі зниженим слухом, закінчила 4 класу школи, у зв`язку з чим не мала змогу самостійно пояснити своє бажання та наміри, прочитати текст документа, який був наданий для підпису. Всі ці роки, заявник вважала, що між нею та відповідачем 05.03.1999 року було укладено договір довічного утримання. Оскільки відповідачем не виконувалися домовленості між сторонами, позивачка звернулася до суду про розірвання договору довічного утримання. Лише під час розгляду справи у судовому засідання позивачка дізналася про укладення саме договору дарування від 05.03.1999 року.

За даних обставин, враховуючи що дана квартира належить на праві власності відповідачу, який 27 лютого 2020 року звернувся до державного реєстратора для внесення зміни про власника квартири, може розпорядитися нею на власний розсуд.

Зважаючи на викладене, представник позивача просить задовольнити подану заяву.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також необхідність запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, з наведених у клопотанні про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову у даній справі щодо визнання договору дарування недійсним, є взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Представником позивача обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Так, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження майна новим власником, що ускладнить виконання рішення суду та унеможливить ефективний захист прав позивача шляхом визнання договору дарування недійсним.

При цьому, накладення арешту на майно до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Враховуючи предмет даного позову, наведені заявником докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві про забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог про визнання договору дарування недійсним, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 151,153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зінченка Олександра Володимировича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновал Зулейха Фаатівна про визнання договору дарування недійсним - задовольнити.

Застосувати захід забезпечення позову у вигляді арешту квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - НОМЕР_1 ), що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 .

Дані про стягувача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Дані про боржника: ОСОБА_2 , РНОКПП невідомо, адреса: АДРЕСА_3 .

Копію ухвали направити для негайного виконання до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Строк подання апеляційної скарги на ухвалу - 15 днів з дня оголошення. У разі, якщо ухвалу не вручено в день її оголошення та складення - учасник справ має право на поновлення строку подання скарги, якщо скаргу буде подано протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали. Скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо, або через Святошинський районний суд міста Києва.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання. Ухвала виконується негайно.

Суддя Н.О. Горбенко