Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"15" липня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М., за участі секретаря судового засідання Солонської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

26.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого райсуду м.Маріуполя з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 15.04.2019 року в розмірі 521272,33 грн., яка складається з: основної суми позики у розмірі 112000,00 грн., відсотків у розмірі 67200,00 грн., пені у розмірі 322560,00 грн., штрафів у розмірі 19264,00 грн., 3 % річних - 248,55 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 15.04.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики грошей.

За умовами договору, ОСОБА_1 передав у борг позичальнику ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 112000,00 гривень, що еквівалентно 4000 доларів США за курсом із розрахунку 28,00 грн. за 1 долар США, строком на 12 місяців з виплатою відсотків за ставкою 6% зі строком повернення боргу до 15.04.2020 року, таким чином: 11 місяців не пізніше 15 числа кожного місяця, позичальник повинен сплатити суму у розмірі 6720,00 грн., що еквівалентно 240,00 доларів США за курсом із розрахунку 28,00 грн. за 1 долар США, а останній дванадцятий місяць, а саме не пізніше 15.04.2020 року суму 118720,00 грн., що еквівалентно 4240 доларів США за курсом на день укладання цього договору. Відповідач порушила умови договору та кошти не повернула. У зв`язку із чим, позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість з урахуванням відсотків, пені та штрафних санкцій, а також 3% річних.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 24.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за привалами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 12.12.2019 цивільну справу передано за підсудністю на розгляд Іллічівського райсуду м.Маріуполя.

21.01.2020 року цивільна справа надійшла на адресу Іллічівського райсуду м.Маріуполя.

Ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21.01.2020 справу прийнято до свого провадження.

У судове засідання позивач та його представник - адвокат Лисов В.Л., не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяву, в якій позовні вимоги підтримали, не заперечують проти заочного рішення суду та просить справу розглянути за їх відсутності.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, була належним чином повідомлена про місце, дату та час розгляду справи.

Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення, суд відповідно до ст.280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яким врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 15.04.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошей.

За умовами п.1 договору, ОСОБА_1 передав у борг позичальнику ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 112000,00 гривень, що еквівалентно 4000 доларів США за курсом із розрахунку 28,00 грн. за 1 долар США, строком на 12 місяців з виплатою відсотків за ставкою 6% зі строком повернення боргу до 15.04.2020 року, таким чином: 11 місяців не пізніше 15 числа кожного місяця, позичальник повинен сплатити суму у розмірі 6720,00 грн., що еквівалентно 240,00 доларів США за курсом із розрахунку 28,00 грн. за 1 долар США, а останній дванадцятий місяць, а саме не пізніше 15.04.2020 року суму 118720,00 грн., що еквівалентно 4240 доларів США за курсом на день укладання цього договору.

Згідно п.3 вказаного договору сторони домовились про те, що у разі затримки повернення боргу більш ніж на 5 діб відсотки за ставкою в розмірі 6% збільшуються до 30% від залишку непогашеної заборгованості.

Відповідно до п.4 договору позики грошей сторони домовились про те, що у разі порушення строків повернення відсотків зазначених в п.1, позичальник виплачує позикодавцю пеню в розмірі 30% від неповерненої вчасно суми за кожен день такої прострочки.

Пунктом 5 передбачено, що за прострочення виконання боргових зобов`язань понад 5 календарних днів позичальник, крім пені та відсотків, сплачують позикодавцю додатково до прострочених сум, штраф у розмірі 10% від суми основного зобов`язання, передбаченої п.2 цього договору.

Відповідач грошові кошти у строк, визначний у договорі позики, не повернула, а отже зобов`язання не виконала.

Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зі змісту статті 526 ЦК України вбачається, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наслідки порушення договору позичальником визначені статтею 1050 ЦК України, відповідно до частини першої якої, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; розірванні договору в судовому порядку; відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; припинення зобов`язання на підставах, що містяться в Главі 50 ЦК України; недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17.

Як встановлено судом, 15.04.2019 року відповідач отримала від позивача грошові кошті в сумі 112000,00 гривень. Вказану суму зобов`язалася повернути у строк до 15.04.2020 року.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу за Договором у розмірі 112 000,00 грн., відсотків 67200,00 грн., підлягають задоволенню.

На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України також підлягають стягненню 3 % річних від несвоєчасно виконаного зобов`язання з 16.05.2019 року по 30.06.2019 року, що складає 45 днів та дорівнює 248,55 грн.

Що стосується стягнення пені в сумі 322560,00 грн. та штрафів у розмірі 19264,00 грн., то ці позовні вимоги також підлягають задоволенню.

Так, відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 цієї статті ЦК).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Частиною 2 статті 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача, відповідачкою не надано та про наявність таких доказів не зазначено, тому суд бере до уваги розрахунок боргу за договором позики грошей, складений позивачем та його представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив судовий збір за пред`явлення позову в розмірі 5596,92 грн., який складається з витрат по сплаті судового збору за пред`явлення позову до суду у розмірі 5212,72 грн., та витрат по сплаті судового збору за подачу заяви до суду про забезпечення позову у розмірі 384,20 грн., який слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Що стосується позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу, то в цій частині необхідно відмовити у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З урахуванням того, що сторона позивача не скористалась своїм правом надати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 549, 551, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 76-81, 141, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 15.04.2019 року в розмірі 521272,33 грн., яка складається з: основної суми позики у розмірі 112000,00 грн., відсотків у розмірі 67200,00 грн., пені у розмірі 322560,00 грн., штрафів у розмірі 19264,00 грн., 3 % річних - 248,55 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 5596,92 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Іллічівський районний суд міста Маріуполя. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: А. М. Іванченко