Справа № 462/3532/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря судового засідання Колошкіна П.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Львівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини,

встановив:

ОСОБА_1 31.05.2019 року звернувся в суд з позовом про виключення відомостей про нього як про батька з актового запису № 4278 від 21.07.2009 року, вчиненого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_5 , про що 21.07.2009 року було вчинено актовий запис №4278 про народження Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, в якому батьком дитини на підставі ст.126 СК України за його та відповідача ОСОБА_3 , які на той час не перебували в шлюбі між собою, заявою був записаний він. Вважав, що ОСОБА_5 є його сином, оскільки в цей час у нього були інтимні стосунки з відповідачкою. 23.07.2009 року сторони зареєстрували шлюб, який в подальшому рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 15.01.2019 року було розірвано. Нещодавно він дізнався, що біологічним батьком дитини може бути інший чоловік, про що відомо відповідачу, а тому у нього виникли сумніви, що він є батьком дитини. За таких обставин, з врахуванням висновків молекулярно-генетичної експертизи, яку просив провести у справі, просить виключити його відомості як батька дитини ОСОБА_5 з актового запису про народження дитини.

Ухвалою суду від 08.07.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

31.07.2019 року відповідач подала до суду відзив, в якому зазначила, що позов не визнає, оскільки позивач протягом 10 років з народження сина жодного разу не висловив сумніву щодо свого батьківства. Вважає, що причиною подання позовної заяви ОСОБА_1 є те, що він ухиляється від сплати аліментів, оскільки станом на 10.06.2019 рік у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів у сумі 39500 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, покликаючись на мотиви такого, та доповнили, що оскільки за результатами призначеної судом молекулярно-генетичної експертизи від 27.01.2020 року підтверджений факт того, що позивач не є біологічним батьком ОСОБА_5 , тому вважають, що позов є цілком обґрунтований і просять такий задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечили та пояснили, що сторони протягом 5 років до народження дитини проживали разом і жодних інших відносин у відповідача не було. Вважають, що висновок експертизи є неповним та необґрунтованим, а тому просять в позові відмовити.

Третя особа Львівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, не направив в судове засідання свого уповноваженого представника, при цьому, подав заяву про розгляд справи у відсутності такого.

Заслухавши пояснення сторін, експерта та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зі змісту ст.ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони з 23.07.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 15.01.2019 року розірвано в судовому порядку (а.с.55).

Згідно даних свідоцтва про народження від 21.07.2019 року серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_5 , батьками якого вказані сторони: батьком - ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_6 (а.с.7).

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 01.12.2017 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 у розмірі 2000 грн. щомісячно з застосуванням індексу інфляції, починаючи з 18.04.2017 року та до досягнення дитиною повнолітнього віку (а.с.54).

З відповіді №А-3/3/5-19/02 від 19.08.2019 року Головного територіального управління юстиції у Львівській області вбачається, що станом на 01.08.2019 рік у позивача перед відповідачем наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 43500 грн. /а.с. 99-102/.

Судом також встановлено, що відомості про батька дитини ОСОБА_5 внесені до актового запису про народження № 4278 від 21.07.2009 року за відповідною заявою позивача та відповідача, які не перебували на той час у шлюбі між собою, відповідно до статті 126 СК України (а.с.107).

Статтею 134 СК України визначено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове ОСОБА_8 про народження.

Відповідно до ч.1,2 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК).

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК (2947-14), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Таким чином, предметом доказування у таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд ухвалює рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною чоловік може будь-якими допустимими доказами, суттєвими з яких будуть висновки судово-медичної, біологічної, генетичної експертизи.

Ухвалою суду від 16.10.2019 року за клопотанням позивача призначено у справі молекулярно-генетичну експертизу для вирішення питання чи є ОСОБА_1 біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , проведення якої було доручено експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Згідно висновку експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №10/1000 від 27.01.2020 року, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не може бути біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , біологічною матір`ю якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства («Kalacheva v. Russia», заява № 3451/05, § 34, рішення ЄСПЛ від 07 травня 2009 року).

Відповідно до частини другої статті 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Відповідачем та її представником 03.03.2020 року подано письмове клопотання про проведення у справі повторної молекулярно-генетичної експертизи, в задоволенні якого 30.06.2020 року ухвалою суду було відмовлено.

Суд критично оцінює твердження відповідача щодо неправильності проведення молекулярно-генетичної експертизи і наданого за її результатами висновку, оскільки такі спростовуються поясненнями наданими в судовому засіданні експерта ОСОБА_9 , яка пояснила, що відібрання зразків букального епітелію (клітин слизової оболонки ротової порожнини) здійснювалось за допомогою стерильних аплікаторів (ватних паличок) для кожної особи, для чого ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та динина ОСОБА_5 робили мазки внутрішньої частини щоки без її участі, що відповідає вимогам Інструкції про порядок відібрання зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичних експертиз у цивільних справах та/або експертних досліджень за зверненням фізичних і юридичних осіб. Вона була постійно присутня при цій процедурі і будь-яких порушень такої не було. Також експерт ствердила про неможливість в даному випадку, за наявності контролю на кожному етапі проведення дослідження, нестерильності зразків, а про належність і чистоту дослідження свідчать отримані дані результатів дослідження, відображені в додатку 1 до висновку, які виключають змішані генетичні ознаки, тобто наявність більше одного ДНК у кожному зразку.

Також до висновку експерта додано акт № 179 від 16.01.2020 року відбирання зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи, щодо якого заяв, зауважень у ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 не поступило, що підтверджується їхніми підписами (від імені ОСОБА_5 підписом матері ОСОБА_3 ) (а.с.135).

Що стосується відібрання біологічного зразка у ОСОБА_3 , то вона від проведення цієї процедури не відмовлялась, відібрання біологічних зразків у обох батьків при визначенні батьківства, як стверджує експерт, є стандартним, звичним, відповідає меті призначеної експертизи, слугує контролем проведеного дослідження, оскільки згідно експертного висновку підтверджено, що ОСОБА_3 є біологічною матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , при цьому не впливає на правильність результатів визначення батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_5 .

Що стосується долучених відповідачем до матеріалів справи документів про стан здоров`я дитини ОСОБА_5 (а.с.12-20, 51), то такі у даній справі доказового значення не мають.

Враховуючи наведене, беручи до уваги, що згідно з ч.2 ст.136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження, та те, що обставини, на які посилався позивач, як на підставу позову, що він не є біологічним батьком ОСОБА_5 , знайшли своє підтвердження у висновку експертизи №10/1000 від 27.01.2020 року, який відповідає вимогам закону є повним та обґрунтованим і, відповідно, приймається судом до уваги, суд вважає, що позивач не є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і з актового запису №4278 від 21.07.2009 року, складеного Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, слід виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як про батька дитини, задовольнивши позов.

За такого рішення, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 768,40 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову (а.с. 3).

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Виключити запис про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , як батька, з актового запису № 4278 від 21.07.2009 року, вчиненого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 768,40 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду, відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через Залізничний районний суд м. Львова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Вказані процесуальні строки, згідно п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, продовжено на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 10 липня 2020 року.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю. Колодяжний