Ухвала

15 липня 2020 року

м. Київ

справа № 362/4052/16-ц

провадження № 61-19177св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та від імені сина ОСОБА_2 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_3 ,

позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_4 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2017 року в складі судді Корнієнко С. В. та постанову Апеляційного суду Київської області від 13 лютого 2018 року в складі колегії суддів: Сліпченка О. І., Приходька К. П., Іванової І. В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 діючи в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просила визнати за нею та ОСОБА_2 (за кожним окремо) право власності в порядку спадкування за законом на 2/9 частки земельної ділянки розміром 0,156, розташованої по АДРЕСА_1 , що складає відповідно 0,0346 га.

ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , в якому просив визнати за ним право власності на 1/6 частку земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , відповідно до його права власності на 1/6 частку житлового будинку, розташованого на даній земельній ділянці, загальною площею 0,156 га, що складає 0,026 га, з яких: з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,0167 га та для ведення ОСГ - 0,0093 га.

ОСОБА_4 подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якій просив визнати за ним право власності на 1/2 частку спірної земельної ділянки, загальна площа якої 0.156 га, в тому числі, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,10 га та для ведення особистого селянського господарства - 0,056 га відповідно до його права власності на Ѕ частку житлового будинку, розташованого на даній земельній ділянці, що складає 0,078 га, загальною площею з яких з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,05 га та для ведення ОСГ - 0,028 га.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2017 року первісний і зустрічні позови задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину, за кожним, земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства, площею 0,156 га, розташованої на АДРЕСА_1 , що складає, відповідно, по 0,026 га.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства, площею 0,156 га, розташованої на АДРЕСА_1 , що складає, відповідно, 0,078 га. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 13 лютого 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У квітні2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, та передати справу на новий розгляд.

Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У червні 2018 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.

Відзиви на касаційну скаргу до суду не надходили.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 14 квітня 2020 року призначений повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи.

У квітні 2020 року справу розподілено судді-доповідачу.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції вважає, що справу необхідно призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Необхідності виклику учасників справи для надання пояснень у справі не вбачається.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

З огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії та складності справи, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401, частиною першою статті 402 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку призначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:С. Ю. Мартєв Є. В. Петров В. М. Сімоненко