Справа № 462/5360/15-ц
УХВАЛА

07 липня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова в складі :

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Сех Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові подання начальника Залізничного ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Стасишин А.Р. про видачу дубліката виконавчого документа,

встановив:

Начальник Залізничного ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Стасишин А.Р. звернувся в суд з поданням про видачу дубліката виконавчого листа №462/5360/15-ц, виданого 23.12.2015 Залізничним районним судом м.Львова про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 800 грн. на кожну дитину щомісячно до їх повноліття, починаючи з 31.07.2015. В поданні покликається на те, що у Залізничному відділі державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебувало виконавче провадження АСВП №49807743 з виконання виконавчого листа №462/5360/15-ц, виданого 23.12.2015 Залізничним районним судом м.Львова про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 800 грн. на кожну дитину щомісячно до їх повноліття, починаючи з 31.07.2015. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, 12.10.2018 державним виконавцем Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (за заявою стягувача) в редакції Закону. 20.05.2020 на адресу Залізничного ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) надійшло клопотання від стягувача ОСОБА_2 від 14.05.2020 за №8225/18.2-18, у якому стягувачем повідомлено про ненадходження постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та оригіналу виконавчого документа, а також просить Залізничний ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) звернутись до Залізничного районного суду м.Львова із поданням про видачу дубліката виконавчого документа. Вважає, що даний факт дає можливість стверджувати про втрату виконавчого документа при пересилці.

Представник Залізничного ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, хоча належно повідомлялися про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомили і суд вважає за можливе розглядати подання без їх участі.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Як встановлено судом, виконавчий лист №462/5360/15-ц, виданий 23.12.2015 Залізничним районним судом м.Львова про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі по 800 грн. на кожну дитину щомісячно до їх повноліття, починаючи з 31.07.2015, було втрачено при пересилці, що було встановлено в процесі проведеної Залізничним ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) перевірки.

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 за №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Отже, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2019 в справі № 2-1053/10 зроблено висновок, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

До того ж при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не були виконані втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Отже, підставами для видачі дубліката виконавчого листа є, насамперед, доведеність втрати оригіналу виконавчого листа.

Водночас Конституційний Суд України в рішенні від 27.01.2010 № 3рп/2010 (справа № 1-7/2010) у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України 2004 року у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) констатував, що відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У частині 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Так, згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Також ст. 6 Конвенції, що поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28.07.1999 в справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», рішення від 19.03.1997 в справі «Горнсбі проти Греції»).

Відповідно до §§ 51-53 рішення ЄСПЛ у справі « ОСОБА_5 проти України» від 15.10.2009 (заява № 40450/04) право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подання начальника Залізничного ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Стасишин А.Р. підлягає до задоволення, оскільки виконавчий №462/5360/15-ц, виданий 23.12.2015 Залізничним районним судом м.Львова, було втрачено, а тому слід видати дублікат такого.

Керуючись п.17.4 Перехідних положень ЦПК України ст.258, 260, 261 ЦПК України, суд

постановив:

Подання задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа №462/5360/15-ц, відповідно до рішення Залізничного районного суду м.Львова від 08 грудня 2015 року, по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: