Провадження №2-з/752/266/20
У Х В А Л А

іменем України

09.07.2020 року суддя Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Власенко В.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

у липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом про визнання майнових прав на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 109,72 кв.м, на 2 поверсі у секції 3 будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09 липня 2020 року позовну заяву залишено без руху.

Одночасно з позовом ОСОБА_1 звернувся у суд із заявою про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Юстіс-Груп», ТОВ «999» та ТОВ «Мільтон» вчиняти дії щодо належних йому майнових прав на вищевказану квартиру шляхом накладення арешту на незавершене будівництво, зокрема трьохсекційний житловий будинок з об`єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом, об`єкт житлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , розташований на земельних ділянках з кадастровими номерами :82:415:0003 та :82:415:0272, а також на земельні ділянки з кадастровими номерами :82:415:0003 та :82:415:0272, які належать на праві власності ТОВ «Мільтон» до прийняття рішення у справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що між ним та ТОВ «Юстіс-Груп» 14.03.2018 р. р . був укладений договір купівлі-продажу майнових прав № 1/2/3Б, за умовами якого позивач є власником майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки повістю оплатив майнові права відповідно до умов договору на загальну суму 1 371 500,00 грн..

18.06.2020 між ТОВ «Юстіс-груп», ТОВ "999" та ТОВ «Мільтон» були укладені договір купівлі продажу щодо незавершеного будівництва, зокрема трьохсекційного житлового будинку з об`єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом та договір купівлі-продажу земельних ділянок, з кадастровими номерами :82:415:0003 та :82:415:0272, посвідчені приватним нотаріусом КМНО Войтовським В.С., відповідно до яких право власності було зареєстровано за ТОВ"Мільтон". Факт укладення таких договорів, на думку позивача, свідчить про реальний ризик позбавлення майнових прав позивача, як кредитора у зобов"язанні по відношенню до ТОВ "Юстіс - груп" та ТОВ "999", оскільки без повідомлення і згоди позивача відбуваються зміни боржника у зобов"язанні. Позивач вважає протиправною реєстрацією права власності об`єкту нерухомого майна виключно за ТОВ «Мільтон», оскільки частиною такого об`єкту, зокрема майновими правами на квартиру володіє позивач. Дії відповідачів щодо спору про право на об`єкт будівництва без врахування інтересів позивача, як інвестора, на його думку, є незаконними і суперечать законодавству про захист фізичних осіб, які сплатили кошти, як інвестицію у нерухомість. ОСОБА_1 також вказує про те, що ТОВ "Юстіс-груп" порушує істотні умови договору купівлі-продажу майнових прав № 1/2/3Б від 14.03.2018 р., оскільки станом на день подання позову будівництво не закінчено, строки робіт порушені, об"єкт будівництва не введено в експлуатацію, не здійснено реєстрацію за позиачем права власності на квартиру.Крім того, відповідачі останні два роки є учасниками числених конфліктів, спорів, які розглядаються, у тому числі і у судах, що може призвести до неотримання позивачем права власності на квартиру.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні враховувати роз`яснення Верховного Суду України, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Так, відповідно до п. 4 зазначеної Постанови Пленуму ВСУ, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що предметом даного спору є майнові права за Договором купівлі-продажу майнових прав № 1/2/3Б ід 14.03.2018 р.

Відповідно до статті 190 Цивільного кодексу України, майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами.

Майнові права на нерухомість - об`єкт будівництва (інвестування) не вважаються речовими правами на чуже майно, оскільки об`єктом цих прав є не чуже майно, а також не вважаються правом власності.

Майнове право, що є предметом договору купівлі-продажу, - це обумовлене право набуття в майбутньому права власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, необхідні й достатні для набуття речового права.

Майновими визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Майнове право, яке можна визначити як право очікування, є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

У п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України визначено обов`язковість судового рішення однією з основних засад судочинства, яка з огляду на положення ст.ст. 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПКУкраїни забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (ст.ст. 156, 158 ЦПК України).

Доводи заявника щодо співмірності заявлених вимог з заходами забезпечення, які просив застосувати ОСОБА_1 , суд вважає необґрунтованими. Підстави необхідності застосування такого обмеження взагалі позивачем не визначені.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юстіс-Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «999» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Мільтон» про визнання майнових прав.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: