Номер провадження 2/676/138/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У К Р А Ї Н И

22 червня 2020 року. м. Кам`янець- Подільський

Кам`янець- Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючої судді - Семенюк В.В.

за участю секретаря судового засідання - Стецюк-Стебницької Н.С.

справа № 452/383/19

позивачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог : Орган опіки і піклування Самбірської міської ради Львівської області , про визначення місця проживання дитини , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог : Орган опіки і піклування Самбірської міської ради Львівської області , про визначення місця проживання дитини .

Позивачка , обґрунтовуючи позовні вимоги , вказує, що з 23.10.2010 року по 24.10.2014 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу відповідач сина не бачив , ніякої участі у його вихованні не приймає, за виключенням сплати аліментів, згідно рішення Самбірського міськрайонного суду від 15.11.2013 року. До теперішнього часу вона та відповідач не дійшли згоди щодо місця проживання сина. Відповідач заперечує щодо проживання їхнього сина разом із нею. На даний час вона проживає з батьками у комфортабельному будинку з сучасним ремонтом та обладнанням , де створені всі умови для проживання , виховання та утримання дитини. Крім того, її батьки мають власний бізнес і приймають участь у додатковому матеріальному забезпечені дитини, яка періодично хворіє та потребує лікування. Вона має можливість забезпечити синові належні умови проживання, повною мірою займатися його вихованням, не чинитиме перешкод у спілкуванні відповідача з дитиною у її присутності і готова зі свого боку сприяти тому, щоб дитина не була позбавлена піклування батька. Тому просить позов задовольнити та визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем її проживання, як матері.

Відповідач направив до суду відзив, в якому позов не визнає та просить відмовити у позові позивачки щодо визначення місця проживання дитини у повному обсязі, оскільки вважає, що спір між ними, відносно місця проживання дитини, відсутній , крім того, він приймає участь у матеріальному забезпеченні дитини, про що свідчить сума перерахованих аліментів на утримання сина, не перешкоджає позивачці у можливості виїзду з дитиною на лікування та відпочинок , так як ним надавався один раз дозвіл на виїзд закордон їхнього сина, постійно цікавиться життям дитини у їхніх спільних знайомих.

Позивачка у суді позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи - головний спеціаліст з питань опіки та піклування служби у справах дітей виконавчого комітету Самбірської міської ради Головченко І.В. в судове засідання не з`явилася , подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, при винесені рішення підтримує висновок органу опіки та піклування.

Суд розглядає справу у відсутності відповідача та третьої особи, на підставі наявних у справі письмових доказів.

Заслухав позивачку, вивчивши матеріали справи , суд встановив наступне.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24 жовтня 2014 року, розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 23 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Самбірського МРУЮ Львівської області, актовий запис № 250.

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20.07.2012 року , згідно якого батьками дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від

15 листопада 2013 року, з відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 30% заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно , починаючи з 25.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

До теперішнього часу сторони не дійшли згоди щодо місця проживання дитини, що підтверджується не згодою відповідача із заявленим позовом.

На даний час дитина не досягла десяти років та не може приймати участі щодо визначення місця свого проживання, шляхом надання особистої прихильності одному з батьків.

Судом встановлено, що на протязі всього часу, з моменту розірвання шлюбу, син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживає з позивачкою , яка має можливість забезпечити йому належні умови проживання , повною мірою займатися вихованням дитини, чого відповідач забезпечити не в змозі.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_3 , який проживає у АДРЕСА_1 від 25.05.2016 року вбачається, що житлово-побутові умови проживання малолітнього ОСОБА_3 є добрими та забезпечені усі необхідні умови для повноцінного розвитку, виховання і відпочинку дитини.

Згідно довідки середньої школи № 10 м. Самбір Львівської області за

№ 01-16/439 від 13.12.2018 року та характеристи ОСОБА_3 , учня 1-Б класу середньої школи № 10 м. Самбораза № 01-16/442 від 14.12.2018 року вбачається , що ОСОБА_3 навчається у першому класі. Здібний , має творче мислення , відповідально ставиться до навчання, бере активну участь у громадському житті класу. Мати ОСОБА_1 приділяє належну увагу вихованню сина , цікавиться навчанням , бере активну участь у житті класу . Протягом навчання учня у школі батько ОСОБА_2 не цікавився навчальними досягненнями учня , жодного разу не брав участі у виховних заходах класу та батьківських зборах.

Згідно характеристики на учня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчався у катехитичній школі ім. митр. Андрея Шептицького, клас «Зернятко» з вересня 2016 року по травень 2018 року , виданої Самбірсько-Дрогобицькою Єпархією УГКЦ Самбірського деканату 12.12.2018 року вбачається , що мати ОСОБА_1 з дідусем приводили хлопчика на навчання . Батька ОСОБА_3 жодного разу не бачили в школі . Оплату за навчання здійснювали мама і дідусь. Батько жодних святкових та організаційних заходів у катехитичній школі не відвідував.

Згідно виписки з протоколу № 941 від 14.12.2018 року ЛКК при Самборській міській дитячій лікарні Львівської області вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично хворіє та потребує надання медичної допомоги, лікує його матір.

Крім того, відповідач не надав жодних доказів тому, що позивачка чинить перешкоди для спілкування відповідача із сином, крім того, позивачка готова, зі свого боку, усіма силами сприяти тому , щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлена піклування батька.

Згідно з частинами 2, 8, 9, статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим у рахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного ісоціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У ч.1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до 161СК України ,якщо мати та батько, які проживають окремо,не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області за № 161/1 від 29.07.2019 року, щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене та вік дитини, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задоволити та визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання його матері ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2,4,12,13,76,81,258,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.141,160,161СК України, Законом України «Про охорону дитинства», суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» , спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій, у зв`язку із поширенням корона вірусної хвороби «COVID-19», строк для подання апеляційної скарги продовжується на строк дії карантину.

Дата складення повного судового рішення 02 липня 2020 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду : Семенюк В.В.