Справа № 471/331/20
Провадження №2/471/202/20
Номер рядка звіту 35
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2020 р.

Братський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді - Скарницької І.Б.,

за участю секретаря - Романчук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу № 471/331/20 за позовною заявою акціонерного товариства "Миколаївобленерго" до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії,

ВСТАНОВИВ:

05.05.2020 року публічне акціонерне товариство "Миколаївобленерго" звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому свої вимоги обґрунтувало наступним чином.

Відповідач ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії, яку постачає публічне акціонерне товариство "Миколаївобленерго" (далі - ПАТ „Миколаївобленерго"), особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою його проживання по АДРЕСА_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1

12.06.2017 року при проведенні перевірки представниками філії АТ „Миколаївобленерго" Братського району Північного округу за місцем проживання відповідача було виявлено порушенням п.п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ №1357 від 26 липня 1999 року (далі ПКЕЕн). - забезпечувати збереження засобів обліку і пломб на них у разі розміщення засобу обліку в квартирі або на іншому об`єкті побутового споживача; самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі енергопостачальника відкритою електропроводкою з порушенням схеми обліку, поза приладом обліку, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку, у зв`язку з чим позивачу завдані збитки в сумі 8896,59 грн., які просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати.

Це порушення було зафіксовано в акті про порушення № S8367 від 12.06.2017 року.

За виявленим фактом, згідно з п. 53 ПКЕЕн і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року №562 (далі - Методика), позивачем була розрахована загальна сума завданих йому збитків, яка склала 8896,59 грн. У зв`язку з тим, що відповідач добровільно завдані збитки не відшкодував, змушений був звернутися до суду і просив позов задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток, згідно відповіді сільської ради з 2015 року на території села не проживає.

Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов наступного висновку.

Між ВАТ ЕК "Миколаївобленерго" та ОСОБА_1 був укладений договір про користування електричною енергією від 13.06.2001 року за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом відкриття особового рахунку № 330158 та подальшим постачанням електроенергії до будинку.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, Законами України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 56-58, 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року, та методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі - Методика), затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 року за № 782/12656.

Відповідно до п. 29 ч. 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» електрична енергія - енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу.

Згідно до ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Отже, згідно із зазначеними нормами закону саме споживач електричної енергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення Правил користування електричною енергією.

Згідно з інформацією, отриманої судом 29.05.2020 року з Костуватського старостинського округу №2, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але з 2015 року на території округу не проживає.

Відповідно до повідомлення Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області № 128 від 12.06.2017 року, будинок по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , який з серпня 2015 року і по даний час в ньому не проживає. В будинку проживають особи без ПМП: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.8).

Отже, оскільки ОСОБА_1 станом на 12.06.2017 року не був споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , акт про порушення було складено у присутності ОСОБА_3 , в графі "з актом про порушення ознайомлений споживач або уповноважена ним особа" - вказано ОСОБА_3 , за його підписом, тому у відповідності до приписів законодавства ОСОБА_1 не може нести відповідальність за порушення ПРРЕЕ.

Крім того, відповідно до приписів ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Верховним Судом України в п. 2 постанови №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Тобто для задоволення позову щодо відшкодування заподіяної шкоди в даному випадку потрібна обов`язкова сукупність таких ознак: дії були неправомірними, між вказаними діями і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, є вина зазначеної особи.

Вказана сукупність таких ознак стороною позивача не доведена, а твердження позивача про заподіяння їй шкоди саме відповідачем в даному випадку ґрунтується на припущеннях, оскільки стороною позивача не доведено які саме неправомірні дії вчинив відповідач, який причинний зв`язок існує між вказаними діями і шкодою та чим доведена вина останнього.

Відповідно до п. 6.42 Правил користування електричною енергією для населення, споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків.

Доказів повідомлення відповідача про засідання комісії та вручення йому протоколу за результатами засідання комісії, позивачем суду не надано.

Позивачем зазначено, що акт про порушення підписано уповноваженою споживачем особою.

Проте, з таким суд не може погодитися з огляну на наступне.

Згідно приписів ст.. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Будь-яких доказів того, що між власником житла та особами, які підписали акт виникли договірні відносини, та ОСОБА_3 уповноважений вчиняти дії від імені ОСОБА_1 суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не доведені ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, суду не надано належних і допустимих доказів того, що саме діями відповідача було порушено ПКЕЕР , йому відомо про вчинене порушення та викликані ним збитки, і саме ОСОБА_1 , повинен нести відповідальність за їх порушення, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позовних вимог суд відмовляє то і відсутні правові підстави для його відшкодування.

Керуючись ст.22, 1166 ЦК України, ЗУ «Про ринок електричної енергії», ст. 76-81, 141, 258, 259, 274-279, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог акціонерного товариства "Миколаївобленерго" до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії - відмовити.

Дані про сторони:

- позивач акціонерне товариство «Миколаївобленерго, місце знаходження: 54017 м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40; ;

- ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення може бути оскаржено, в порядку ст. 354 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.3 розділу ХІІ "Прикінцевих положень" ЦПК України.

СуддяІ.Б. Скарницька