Справа № 308/332/20
08 липня 2020 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Торчинович Н.М.,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 08.07.2020 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 13.07.2020 року.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, у якому просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі 1500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнути аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі 1500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позов мотивує тим, що 21 червня 2008 року між сторонами укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом серія НОМЕР_1 від 21.06.2008 року, актовий запис № 21. Від даного шлюбу народилися двоє дітей донька - ОСОБА_3 та син - ОСОБА_4 .
Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Протягом останнього року сторони проживають спільно, але не як подружжя, фактичні шлюбні відносини припиненні, спільне господарство не ведеться.
Вказує, що відповідач вже протягом тривалого терміну як батько дитини ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати своїх дітей, не надає коштів на утримання, харчування дітей, придбання відповідного одягу тощо. Про способи виконання обов`язку утримувати дітей в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Позивач зазначила також, що не має постійного заробітку, її грошовий дохід носить мінливий характер та не дозволяє у повній мірі самостійно забезпечувати та утримувати спільних дітей. Відомостей про місце роботи відповідача та розмір його заробітку позивач не має, та вважає, що дохід відповідача носить нерегулярний, мінливий характер, частину доходу він одержує в натурі, а тому просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі на утримання малолітніх дітей у розмірі 3000,00 (Три тисячі гривень) щомісячно на двох, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення ними повноліття.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.03.2020 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивач в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дане судове засідання, проте подала через канцелярію суду заяву, в якій зазначила, що просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце проведення судового засідання, відповідно до вимог ЦПК України, будь-яких заяв з приводу розгляду справи не подав, відзив від останнього на адресу суду не надходив. Відповідно до ст. 187 ЦПК України виклик відповідача також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
На підставі наведеного суд, керуючись ч.4 ст.223,280-281 ЦПК України,ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Оноківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області від 21 червня 2008, встановлено, що 21.06.2008 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 21.06.2008 зроблено відповідний актовий запис за №21.
Від даного шлюбу у сторін народилися двоє дітей: донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 28.08.2008, та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 09.01.2015.
Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення, за яким шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються. З вказаних положень закону вбачається, що однією із засад шлюбу є його добровільність. При чому, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.
Згідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Судом встановлено, що між сторонами, як подружжям, втрачено взаєморозуміння, у них відсутні спільні інтереси та немає бажання на подальше спільне життя. Сторони втратили взаємні почуття любові та поваги, між ними відсутні взаємодопомога та підтримка, тобто те, що є правовою основою шлюбу. Оскільки сторони не змогли зберегти сім`ю та не бажають цього робити, суд вважає, що подальше їх спільне життя, як подружжя, і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам, як позивача, так і відповідача, тому постановляє рішення про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Таким чином, з`ясовані у справі обставини свідчать, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що мають істотне значення, даний шлюб існує формально, а тому його слід розірвати.
Щодо вимоги позивача про стягнення із відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільних дітей, то суд вважає за необхідне вказати наступне.
Позивач вказує, що їх спільні з відповідачем діти проживають разом із нею, та знаходяться на повному її утриманні.
Окрім того, позивач вказує, що вони з чоловіком хоча і проживають разом, проте відповідач участі в утриманні дітей не бере. Позивач також, зазначає, що не має постійного заробітку, її грошовий дохід носить мінливий характер та не дозволяє у повній мірі самостійно забезпечувати та утримувати спільних дітей. Відомостей про місце роботи відповідача та розмір його заробітку позивач не має, та вважає, що дохід відповідача носить нерегулярний, мінливий характер, частину доходу він одержує в натурі, а тому просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі на утримання малолітніх дітей у розмірі 3000,00 (Три тисячі гривень) щомісячно на двох, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення ними повноліття.
Вказані обставини відповідачем не були спростовані, відзиву на позовну заяву не подано.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).
Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно достатті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу дії ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища дитини, яка не має інших доходів, крім утримання батьків.
Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує відсутність у відповідача інших дітей чи непрацездатних батьків, стан його здоров`я, матеріальне становище відповідача, та матеріальне становище позивача, відповідач своїм правом не скористався, та проти позовних вимог не заперечив, а тому вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, в розмірі - 1500,00 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову 13.12.2019 і до досягнення дітьми повноліття підлягають задоволенню.
Частина 2 статті 184 СК України регламентує, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Суд не може визначити розмір аліментів на дитину менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позовної заяви позивачем, згідно доданої квитанції сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн., а тому з відповідача належить стягнути на користь позивача вказану суму понесених судових витрат.
При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., оскільки позивач на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду із позовною вимогою про стягнення аліментів.
На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181 , 183, 184, 185, 191 Сімейного кодексу України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року та, керуючись ст.ст. ст. ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 141, 258, 264, 265, 268, 273, 352, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.
Шлюб укладений 21.06.2008 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстровано виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 21.06.2008 зроблено відповідний актовий запис за №21 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1500 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати звернення з даним позовом до суду, а саме з 13.12.2019.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1500 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати звернення з даним позовом до суду, а саме з 13.12.2019.
Визначений судом розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) сплачений нею згідно квитанції судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави 768,40 судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява п одана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду О.В.Фазикош