Ухвала

07 липня 2020 року

м. Київ

справа № 200/14940/18

провадження № 61-6423 св 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю.,

учасники справи:

заявник - Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області;

заінтересовані особи: комунальне підприємство «Міське управління справами» Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2019 року у складі судді Католікяна М. О. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 березня 2020 року у складі колегії суддів: Варенко О. П., Городничої В. С., Лаченкової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст заяви

У вересні 2018 року державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - Шевченківський ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області) Сірий Д. В. звернувся до суду із заявою, заінтересовані особи: комунальне підприємство «Міське управління справами» Дніпровської міської ради (далі - КП «Міське управління справами» ДОР), ОСОБА_1 , про затвердження (визнання) мирової угоди.

В обґрунтування вимог заяви зазначав, що у провадженні Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження № 52852177 з виконання судового рішення про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та планово-економічної роботи КП «Міське управління справами» ДОР та стягнення з боржника на її користь середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Вказував, що 16 листопада 2016 року між ОСОБА_1 , від імені якої діяв її представник ОСОБА_2 , та КП «Міське управління справами» ДОР на стадії виконання судового рішення було укладено мирову угоду.

Посилаючись на те, що мирова угода, укладена між сторонами в процесі виконання судового рішення, передається до суду за місцем виконання рішення для її визнання, заявник просив суд розглянути заяву та ухвалити за наслідками розгляду відповідне судове рішення.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2019 року затверджено мирову угоду, укладену 16 листопада 2016 року між КП «Міське управління справами» ДОР та ОСОБА_1 на таких умовах: ОСОБА_1 відмовляється від поновлення на посаді головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та планово-економічної роботи та на будь-якій іншій посаді у КП «Міське управління справами» ДОР; КП «Міське управління справами» ДОР зобов`язується сплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період від 14 квітня 2016 року по 02 листопада 2016 у розмірі 38 779,38 грн; КП «Міське управління справами» ДОР сплачує на користь держави судовий збір у розмірі 1 102,40 грн; ОСОБА_1 зобов`язується відмовитись від примусового виконання судових рішень у виконавчих провадженнях № 52852177, № 52852420, які перебувають у провадженні Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що мирова угода, яка укладена 16 листопада 2016 року між КП «Міське управління справами» ДОР та ОСОБА_1 , підписана повноважними представниками сторін, її умови сторонами фактично виконано, що згідно положень статті 434 ЦПК України є підставою для задоволення заяви державного виконавця.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2019 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції. Апеляційний суд відхилив доводи ОСОБА_1 про те, що ані вона, ані її представник таку мирову угоду не підписували, ураховуючи те, що судом першої інстанції призначалася почеркознавча експертиза щодо цього питання, однак ухвала суду про призначення експертизи була повернута без виконання у зв`язку з ненаданням представником стягувача експериментальних та вільних зразків підпису та почерку.

Посилання заявника на те, що рішення суду про поновлення звільненого працівника вважається фактично виконаним в повному обсязі з дня видачі наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки, а пункт 1.5. мирової угоди щодо зобов`язання стягувача відмовитись від виконання рішення суду шляхом подання заяви про закінчення виконавчих проваджень суперечить частині другій статті 65 Закону України «Про виконавче провадження», судом апеляційної інстанції не прийнято до уваги, оскільки умови пункту 1.5. мирової угоди були фактично виконані ОСОБА_1 та нею було подано 17 листопада 2016 року власноручно написану заяву про закінчення виконавчого провадження про поновлення її на посаді головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та планово-економічної роботи КП «Міське управління справами» ДОР після отримання від роботодавця середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При цьому представник КП «Міське управління справами» в суді апеляційної інстанції пояснила, що укладенням мирової угоди не було порушено прав ОСОБА_1 , оскільки перед укладенням мирової угоди сторони узгодили, що КП «Міське управління справами» ДОР не оскаржуватиме в апеляційному порядку рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2016 року у цивільній справі № 203/2038/16-ц за позовом ОСОБА_1 до КП «Міське управління справами» ДОР про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, та після укладення мирової угоди перерахує ОСОБА_1 стягнуті на її користь кошти, а ОСОБА_1 відмовиться від поновлення на її роботі. Вказані домовленості були фактично виконані сторонами, що підтверджено матеріалам справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У квітні 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у затвердженні мирової угоди.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 травня 2020 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, витребувано цивільну справу № 200/14940/18 із Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

У червні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 червня 2020 року справу передано судді-доповідачеві Осіяну О. М.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не вірно встановили обставини справи, що призвело до ухвалення у справі помилкових судових рішень. Вказувала, що ані вона, ані її представник мирову угоду від 16 листопада 2016 року не підписували. Виконання почеркознавчої експертизи для встановлення належності їй підпису у мировій угоді від 16 листопада 2016 року не відбулось не з її вини, а у зв`язку із ненаданням додаткового порівняльного матеріалу ініціатором проведення експертизи, тобто Шевченківським ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області. Заяву від 17 листопада 2016 року про закінчення виконавчого провадження вона написала, вважаючи, що її вже поновлено на роботі на посаді головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та планово-економічної роботи КП «Міське управління справами» ДОР. Судом першої інстанції не було дотримано вимоги статті 207 ЦПК України щодо роз`яснення їй наслідків затвердження мирової угоди. Судами не враховано положення пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України та наявність правових підстав для закриття провадження у справі. Зазначала, що пункт 1.5. мирової угоди щодо зобов`язання стягувача відмовитись від виконання рішення суду шляхом подання заяви про закінчення виконавчих проваджень за пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», суперечить вимогам законодавства, оскільки відповідно до частини другої статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення суду про поновлення звільненого працівника вважається фактично виконаним в повному обсязі з дня видачі наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що у провадженні Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебували виконавчі провадження № 52852177 з виконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2016 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та планово-економічної роботи КП «Міське управління справами» ДОР, та № 52852420 з виконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2016 року про стягнення з боржника на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 14 квітня 2016 року по 02 листопада 2016 року у розмірі 38 779,38 грн.

16 листопада 2016 року між КП «Міське управління справами» ДОР та ОСОБА_1 у рамках виконавчих проваджень № 52852177, № 52852420 було укладено мирову угоду на таких умовах: стягувач добровільно відмовляється від поновлення у КП «Міське управління справами» ДОР на посаді головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та планово-економічної роботи та на будь-яку іншу посаду у КП «Міське управління справами» ДОР; боржник зобов`язується сплатити стягувачу (на депозитний рахунок Бабушкінського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, з подальшим перерахуванням зазначених коштів стягувачу) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14 квітня 2016 року по 02 листопада 2016 року у розмірі 38 779,38 грн впродовж десяти робочих днів після затвердження (визнання) цієї мирової угоди судом; боржник сплачує на користь держави судовий збір у сумі 1 102,40 грн; стягувач зобов`язується відмовитись від примусового виконання судових рішень у виконавчих провадженнях № 52852177, № 52852420, які у зв`язку з цим підлягають закінченню (а. с. 4-5).

17 листопада 2016 року боржник сплатив стягувачу середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 14 квітня 2016 року по 02 листопада 2016 року у розмірі 38 779,38 грн (а. с. 36, 37).

Того ж дня ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою про закінчення виконавчого провадження № 52852177 про поновлення її на роботі на посаді головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та планово-економічної роботи у КП «Міське управління справами» ДОР (а. с. 40).

25 листопада 2016 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Куземченко А. С. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 52852420 у зв`язку зі сплатою боржником середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 38 779,38 грн (а. с. 78).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 березня 2020 року підлягає закриттю.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У поданій у вересні 2018 року заяві державного виконавця порушено питання про затвердження (визнання) мирової угоди, укладеної на стадії виконання судового рішення, що передбачено статтею 372 ЦПК України (у редакції, чинній на час підписання мирової угоди 16 листопада 2016 року).

ЦПК України в чинній редакції передбачає можливість затвердження судом мирової угоди, укладеної між сторонами в процесі виконання судового рішення (стаття 434 ЦПК України).

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 8 статті 129 Конституції України однією із засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Такий підхід до оскарження судових рішень застосований з огляду на те, що судове рішення, яке набрало чинності, зокрема після перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не має переглядатися та повинно бути виконано сторонами або відповідними органами в установленому законодавством порядку.

Закон України «Про судоустрій та статус суддів» визначає основні завдання діяльності Верховного Суду як найвищого органу у системі судоустрою України, а саме: забезпечення сталості та єдності судової практики, а Цивільний процесуальний кодекс України визначає основними засадами судочинства, зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи та забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення лише у випадках встановлених законом (статті 2 та 17 ЦПК України).

Порядок та підстави касаційного оскарження судових рішень урегульовано зокрема у главі 2 розділу V ЦПК України.

Право касаційного скарження судових рішень та його зміст та об`єм визначаються зокрема положеннями статті 389 ЦПК України.

Згідно пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, зокрема, ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Таким чином, касаційна скарга на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 березня 2020 року про затвердження мирової угоди в процесі виконання судового рішення не належить до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку згідно пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «установленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, ураховуючи норми ЦПК України та компетенційну складову у понятті «судом, встановленим законом», Верховний Суд встановив, що повноваження розглядати питання, які виходять за межі компетенції суду касаційної інстанції, є помилковим (рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2012 року ТОВ «Фірма Верітас» проти України).

Враховуючи те, що касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 березня 2020 року відкрито щодо судових рішень, які не підлягають касаційному оскарженню, вказане касаційне провадження необхідно закрити.

Керуючись статтею 389, 396, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у цивільній справі за заявою Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, заінтересовані особи: комунальне підприємство «Міське управління справами» Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 , про затвердження мирової угоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 березня 2020 року закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь