1Справа № 335/2545/20 2/335/1339/2020
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2020 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., за участю секретаря Тимченко А.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Запорізького державного медичного університету до ОСОБА_1 про відшкодування збитків (втрат державного бюджету з підготовки фахівця за державним замовленням), -
23.03.2020 Запорізький державний медичний університет звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, в якому зазначив, що 01.09.2011 відповідача було зараховано студенткою першого курсу Запорізького державного медичного університету та було укладено Типову угоду від 01.09.2011 про підготовку фахівця з вищою освітою.
Ухвалою судді від 30.03.2020, цивільна справа визнана судом малозначною (незначної складності) і розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Учасники справи заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали.
Представник позивача адвокат Кадуліна І.С. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач, в судове засідання не з`явилася, викликалася належним чином, у тому числі шляхом виклику через оголошення на сайті «Судової влади України» причини неявки суду не повідомила, у визначений строк відзив на позовну заяву суду не надала, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку
У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.
Судом встановлено, що 01.09.2011 ОСОБА_1 була зарахована студенткою першого курсу Запорізького державного медичного університету та 01.09.2010 між позивачем та відповідачем було укладено угоду про підготовку фахівця з вищою освітою, відповідно до умов якої ОСОБА_1 зобов`язалася проходити навчання за державним замовленням і прийняла на себе зобов`язання після закінчення вищого навчального закладу відпрацювати не менше 3 роки за місцем направлення, у разі відмови їхати за призначенням відшкодувати вартість навчання, що підтверджується типовою угодою № 2011052 від 01.09.2011.
У 2017 році ОСОБА_1 отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Педіатрія» здобувши кваліфікацію лікаря-педіатора, що підтверджується копією диплома спеціаліста НОМЕР_1 027993. Одночасно з отриманням диплому відповідач отримав направлення на роботу в державному секторі економіки, відповідно Списку працевлаштування персонально кожного випускника.
ОСОБА_1 до місця працевлаштування, у тому числі до інтернатури Комунальної установи «Міська лікарня №7», а після зміни бази інтернатури на КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6» не приступила, що підтверджується повідомленням № 01-3/2081 від 02.10.2019. Таким чином, необхідний термін роботи не відпрацювала, з приводу проходження інтернатури та працевлаштування не зверталася, що одночасно свідчить про відмову приступити в подальшому до роботи за направленням та відпрацювати три роки молодим спеціалістом в державній медичній установі.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Згідно до вимог п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Частина 1 ст. 509 ЦК України наголошує, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Пункт 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачає правові наслідки порушення зобов`язання, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.
Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 614 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про вищу освіту», громадяни України мають право безоплатно здобувати вищу освіту в державних і комунальних вищих навчальних закладах на конкурсній основі в межах стандартів вищої освіти, якщо певний освітньо-кваліфікаційний рівень громадянин здобуває вперше.
Частиною 2 статті 52 Закону України «Про освіту» передбачено, що випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов`язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 56 Закону України «Про вищу освіту», випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником.
Указом Президента України «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» від 23.01.1996 № 77/96 визначено:
п. 2: особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов`язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки; у разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання.
Відповідно до п. 21 Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого наказом МОЗ України від 25.12.1997, № 367, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.1998 за № 246/2686, випускник повинен прибути до місця призначення у термін, визначений у направлені на роботу. Незгода випускника з рішенням комісії з працевлаштування випускників не звільняє його від обов`язку прибути на роботу за призначенням. У разі, якщо він не прибув за направленням або відмовився приступити до роботи за призначенням, чи його звільнено з ініціативи власника або уповноваженого органу за порушення трудової дисципліни або звільнено за власним бажанням протягом навчання в інтернатурі та трьох років після закінчення останньої, він зобов`язаний відшкодувати у встановленому порядку відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь Запорізького державного медичного університету судові витрати в розмірі 2102 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 7681, 259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -
Позов Запорізького державного медичного університету - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Запорізького державного медичного університету, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривень 00 копійок.
Повне судове рішення складено 22 червня 2020 року.
Копію заочного рішення направити сторонам, які не з`явились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 , місце мешкання: АДРЕСА_1 ).
Суддя: І.А. Крамаренко