Справа №333/3611/20
Провадження №2-о/333/174/20
РІШЕННЯ

Іменем України

10 липня 2020 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Тучкова С.С.,

присяжних Мороховської О.І.,

Погорелова В.В.,

при секретарі Шелесько Ю.О.,

за участю прокурора Полєжаєвої В.В.,

представника заявника Шишко О.Г. ,

лікаря-психіатра Веробицької Ю.В.,

законного представника ОСОБА_2 ,

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у режимі відеоконференції, цивільну справу №333/3611/20 за заявою директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної радиПаталах Ф.В. про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Директор Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної радиПаталах Ф.В. звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_3 , посилаючись на те, що ОСОБА_3 тривалий час страждає на параноїдну шизофренію, в клінічній картині масивна галюцинаторно-маячна симптоматика, психічні автоматизми, кататонічні феномени, суїцидальні тенденції. Захворювання має безперервний перебіг. Сформований дефект особистості. Був визнаний інвалідом другої групи, але втратив інвалідність за хворобливими мотивами. Тричі знаходився на стаціонарному лікуванні в обласній клінічній психіатричній лікарні. Останній раз ОСОБА_3 був госпіталізований до психіатричного закладу з 04.09.2015 року по 12.01.2016 року з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром, поточний процес». Поточна госпіталізація ОСОБА_3 пов`язана з погіршенням його психічного стану. Зі слів батька, психічний стан ОСОБА_3 суттєво погіршився на протязі останніх 6 місяців: ліків не приймає, не спить, збуджений, неадекватний, відмовляється від їжі, постійно розмовляє з голосами Бога та Диявола , тричі намагався втопитися у річці, в останнє - напередодні госпіталізації. Був доставлений батьком за направленням районного психіатра, в стані психомоторного збудження. Згоду на госпіталізацію не надав, у зв`язку з чим був госпіталізований в примусовому порядку, як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечний для себе та оточуючих.

10.07.2020 року був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка на підставі клінічного спостереження дійшла висновку, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, галюцинаторно- параноїдний синдром, суїцидальні тенденції. За психічним станом є небезпечним для себе. Госпіталізація доцільна. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву.

ОСОБА_3 у судовому засіданні з огляду на незадовільний стан здоров`я думку щодо примусової госпіталізації не висловив.

Законний представник у судовому засіданні заяву підтримав і наполягав на примусовій госпіталізації ОСОБА_3 .

Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, його законного представника, думкупрокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 10.07.2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, галюцинаторно- параноїдний синдром, суїцидальні тенденції. За психічним станом є небезпечним для себе. Госпіталізація доцільна. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару(а.с.2).

Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що ОСОБА_3 вже неодноразово проходив курс лікування у психіатричній лікарні, являє небезпеку для себе та оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації ОСОБА_3 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.263-265, 293-294, 341-342 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної радиПаталах Ф.В. про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_3 , - задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до психіатричного закладу - Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, розташованої за адресою: м.Запоріжжя, вул.Оріхівське шосе, буд.10-А.

Відповідно до ст.342 ЦПК України дане рішення є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Комунарський районний суд м.Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено - 10.07.2020 року.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков

Присяжні О.І. Мороховська

В.В. Погорелов