Ухвала

08 липня 2020 року

м. Київ

справа № 182/8869/14-ц

провадження № 61-48357сво18

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду:

головуючого (судді-доповідача) - Синельникова Є. В.,

суддів: Висоцької В. С., Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., Сімоненко В. М.,

розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Нікопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 , про розірвання договорів та припинення зобов`язань за ними, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у складі судді

Тихомирова І. В., від 04 квітня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Барильської А. П., Бондар Я. М., Зубакової В. П., від 07 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

(далі - ПАТ «Дельта Банк»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Нікопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 , про розірвання договорів та припинення зобов`язань за ними.

Позовна заява мотивована тим, що 15 лютого 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк»

(далі - ТОВ «Укрпромбанк») та приватним підприємством «Меблі Маркет» (далі - ПП «Меблі Маркет) був укладений кредитний договір на відкриття невідновлювальної кредитної лінії. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 21 квітня 2008 року між

ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_1 укладений іпотечний договір, предметом якого є нерухоме майно - частина житлового будинку з надвірними будівлями, загальною площею 108,7 кв. м, що розташований по АДРЕСА_1 , та земельна ділянка, загальною площею 0,1 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 . 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань, відповідно до умов якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором ПАТ «Укрпромбанк» передає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.

Посилаючись на те, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23 січня 2014 року ПП «Меблі Маркет» ліквідовано, що відповідно до статей 609, 539 ЦК України є підставою для припинення зобов`язання та права застави, ОСОБА_1 просила суд припинити зобов`язання за кредитним договором від 15 лютого 2008 року на відкриття невідновлювальної кредитної лінії та іпотечним договором від 21 квітня 2008 року, а також розірвати вищезазначені договори.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що умовами спірного іпотечного договору сторони погодили, що у разі ліквідації позичальника при невиконанні чи неналежному виконанні умов кредитного договору, банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Сторони передбачили, що незалежно від того, визнається боржник банкрутом, чи ліквідовується - борг все одно повинен бути повернутий за рахунок звернення стягнення на майно іпотекодавця. Тому, саме по собі прийняття господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання та, відповідно, не припиняє договори поруки, іпотеки. Також у рішенні суду зазначено, що сам факт ліквідації боржника за кредитним договором з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення зобов`язання ОСОБА_1 за іпотечним договором від 21 квітня

2008 року та його розірвання. Крім того зазначено, що безпідставними є вимоги позивача щодо розірвання та припинення зобов`язання за кредитним договором на відкриття невідновлювальної кредитної лінії (у національній валюті), укладеним 15 лютого 2008 року між

ТОВ «Укрпромбанк» та ПП «Меблі Маркет», оскільки ОСОБА_1 взагалі не є стороною цих правовідносин.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 04 квітня 2018 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ліквідація боржника за кредитним договором з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в частині розірвання іпотечного договору від 21 квітня 2008 року та припинення іпотечного зобов`язання, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що після ліквідації боржника ПП «Меблі Маркет» зобов`язання за кредитним договором є припиненими, а вимоги

ПАТ «Дельта Банк» на суму 1 528 762,31 грн - погашеними. У зв`язку з відсутністю заборгованості позичальника перед кредитором та припиненням основного зобов`язання, іпотека теж припиняє свою дію, а висновки судів про те, що іпотечний договір від 21 квітня 2008 року передбачає збереження іпотеки й після ліквідації боржника є помилковими, оскільки така умова цього договору суперечить нормам Закону України «Про іпотеку» та є нікчемною. Також заявник зазначає, що ліквідація боржника не припиняє іпотеку лише у тому випадку, якщо іпотекодержателем до постановлення господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи-боржника за основним зобов`язанням було пред`явлено відповідну вимогу до іпотекодавця в позовному провадженні, чого в даному випадку ПАТ «Дельта Банк» не було зроблено.

У відзиві на касаційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» просить залишити касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін, посилаючись на їх законність і обґрунтованість, вказуючи, що всі висновки судів відповідають встановленим обставинам справи, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Ухвалою Верховного Суду від 20 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 02 червня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

17 червня 2020 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду справу передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Передаючи справу на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду посилалась на те, що спір у справі виник, зокрема, щодо припинення іпотечного зобов`язання після ліквідації юридичної особи-боржника у основному зобов`язанні.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі

№ 208/7124/13-ц (провадження № 61-10734св18), вирішуючи спір у справі з подібними правовідносинами, виходив з того, що саме по собі постановлення господарським судом ухвали про ліквідацію боржника за основним зобов`язанням, його виключення 14 липня 2016 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не тягне за собою припинення поруки та застави, оскільки до цього у 2013 році банком було пред`явлено відповідні вимоги в позовному провадженні про звернення стягнення на предмети застави та стягнення з поручителів заборгованості за кредитним договором у зв`язку з тим, що позичальник неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання щодо погашення боргу.

З урахуванням вказаного, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 березня

2020 року № 208/7124/13-ц дійшов висновку про скасування постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2017 року

з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При цьому, вирішуючи спір, колегія суддів у вказаній вище справі врахувала висновок, викладений в постановах Верховного Суду України

від 10 лютого 2016 року у справі № 6-216цс14, від 12 жовтня 2016 року

у справі № 3-688гс16, в яких зазначено, що сам факт ліквідації боржника за основним договором із внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором, яка не була погашена у процедурі ліквідації, не є підставою для припинення договору застави, укладеного на забезпечення виконання боржником основного зобов`язання, та звільнення заставодавця від відповідальності, якщо до цього кредитором заявлено до нього вимогу у позовному провадженні.

Разом з тим, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 лютого 2020 року у справі № 203/3364/17 (провадження № 61-7376св19) про визнання іпотеки припиненою та припинення обтяження майнових прав рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 25 січня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2019 року скасовано. Позов ОСОБА_4 до ПАТ «Банк Форум» про визнання іпотеки припиненою та припинення обтяження майнових прав задоволено. Визнано припиненою іпотеку за іпотечним договором, укладеним між

ОСОБА_4 та ПАТ «Банк Форум»; припинено обтяження майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 шляхом вилучення відповідним записів з Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно та з державного реєстру іпотек. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Враховуючи наведене, Верховний Суд у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії судів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 лютого 2020 року у справі 203/3364/17 (провадження № 61-7376св19).

Необхідність відступлення від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викликана тим, що колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у наведеній вище постанові дійшла іншого висновку про застосуванні норм права у подібних правовідносинах, а саме, що припинення юридичної особи - боржника за основним зобов`язанням і його виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань припиняє іпотеку, оскільки кредитор до виключення боржника з реєстру (під час існування основного зобов`язання) не реалізував своє право щодо іпотекодавця, не пред`явивши до нього позов про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зазначене свідчить про застосування судом касаційної інстанції у різних складах різного підходу для вирішення справ, що випливають з одних і тих правовідносин, у яких один і той же предмет спору і які врегульовані одними і тими ж нормами матеріального права, що викликає необхідність усунення виявлених розбіжностей у практиці їх розгляду Верховним Судом.

Однакове застосування закону забезпечуватиме реалізацію верховенства права, рівність перед законом та правову визначеність у правовідносинах. Єдність у практиці застосування одних й тих самих норм права поліпшуватиме громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також сприятиме утвердженню довіри до судової влади в цілому.

Ухвалення протилежних чи суперечливих судових рішень, особливо судом вищої інстанції, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріпленого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до частини другої статті 403 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

З огляду на викладене, касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 04 квітня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 07 листопада 2018 року підлягає прийняттю до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

З огляду на вказане, справа розглядатиметься Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою

статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Нікопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 , про розірвання договорів та припинення зобов`язань за ними, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року.

Призначити справу до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Направити учасникам справи копію цієї ухвали для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: В. С. Висоцька

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

В. М. Сімоненко