Справа №279/4269/18
Провадження №2/279/35/20

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2020 року м. Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Моголівця І.А., з секретарем Мишко В.В., розглянувшицивільну справу №279/4269/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Коростенський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ЦЗМУМЮ України (м. Хмельницький) про визнання батьківства, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка в ході судового розгляду уточнила позовні вимоги та просила визнати батьківство ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягувати аліменти з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути судові витрати.

В ході судового розгляду назву третьої особи було змінено на Коростенський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ЦЗМУМЮ України (м.Хмельницький), місцезнаходження: Житомирська обл., м. Коростень, вул. Грушевського, 25, .

В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що проживала спільно з ОСОБА_2 однією сім`єю до лютого 2006 року, а потім підтримувала стосунки, після яких у серпні 2007 року дізналася, що вагітна. ІНФОРМАЦІЯ_3 вона народила сина ОСОБА_3 . Після реєстрації народження дитини, запис про батька дитини в книзі реєстрації народжень вчинено відповідно ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, а саме в графі "батько" свідоцтва про народження записаний " ОСОБА_2 ".

Відповідач фактично визнавав своє батьківство стосовно малолітнього ОСОБА_3 , а саме: знав про народження дитини, був присутнім на її хрещенні та на урочистих подіях в школі. Проте, під час розгляду справи щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідач, з невідомих причин, батьком себе не визнав. Позивач вважає, що ОСОБА_2 намагається уникнути від виконання своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , тому вимушена звернутись до суду з позовом про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позивач в судове засідання не з'явилась, позовні вимоги підтримала, просилаїх задовольнити, справу розглянути у їївідсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечила, подавши про це письмову заяву.

Відповідач, будучи належним чином неодноразово повідомленим про час та місце судового розгляду, також був повідомлений оголошенням про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса Коростенського міськрайонного суду Житомирської області krm.zt.court.gov.ua, Е-mail в судове засідання не прибув, будь-яких заяв та клопотань не подав.

Представник третьої особи до суд не з`явилась, надала суду лист, в якому проти задоволення позову не заперечує, просить розгляд справи провести без їх участі.

За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів.

Дослідивши подані позивачем письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

На підставі наданих позивачем доказів, які не спростовано стороною відповідача, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач народила дитину сина ОСОБА_3 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . Визначення походження дитини здійснено за вказівкою матері, на підставі ст.135 Сімейного кодексу України, де вказано: за прізвищем матері, як " ОСОБА_5 ", ім`я та по батькові записано, як " ОСОБА_6 ".

З фотокопій, які наявні в матеріалах справи (а.с.20-21) вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зображений разом з ОСОБА_1 та малолітнім ОСОБА_3 на відпочинку: на морі, в парку, а також з нагоди 1 вересня (дата фотознімку 1 вересня 2016 року).

За нормами ст.125 ч.2 п.2 Сімейного кодексу України "Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за рішенням суду".

Відповідно ст.128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 Сімейного кодексу України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Стаття 135 ч.1 Сімейного кодексу України передбачає - "При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою".

Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

В п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Частини 1статті 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Щодо предмету доказування у такій категорії справ, то Сімейний кодекс України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої ст.128 Сімейного кодексу України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

15 травня 2019 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області постановлено по справі призначити судово-генетичну експертизу, яку залишено без виконання, оскільки ОСОБА_2 не з`явився для відбирання зразків для проведення експертизи.

Згідно зі ст.109 Цивільного процесуального кодексу України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від проведення судово-генетичної експертизи у справі про визнання батьківства, судово-генетична експертиза у цій справі не проведена не з вини позивача, відповідно до норми ст.109 Цивільного процесуального кодексу України суд визнає факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, тобто факт батьківства ОСОБА_2 стосовно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як встановлено судом, неповнолітній ОСОБА_3 мешкає з матір`ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

Крім того, судом встановлено, що згоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною третьою ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Відповідно частини першої ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліменти витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України).

Оскільки суд вважає доведеним факт батьківства ОСОБА_2 стосовно неповнолітнього ОСОБА_3 , то позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню.

На підставі викладеного вище та враховуючи, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог, знайшли своє підтвердження в суді, підтверджені належними доказами, які не були спростовані відповідачем, тому суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати суд стягує з відповідача відповідно до положень ст.ст.137, 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки підтверджені належними доказами (квитанцією від 20.10.2016 року на суму 704,80 грн., квитанцією до прибуткового касового ордера від 17.09.2020 року, з додатком - актом приймання-передачі наданої правової допомоги на суму 1200 грн. (а.с.1, 24, 25), а також з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави за вимогу щодо стягнення аліментів на утримання дитини.

Керуючись ст.ст. 126, 128, 135 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4 - 13, 81, 141, 206, 247, 259, 263 - 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, рідним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про народження №278, здійснено 21 травня 2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 19 вересня 2018 року і до повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 1904 (одна тисяча дев`ятсот чотири) гривні 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто Коростенським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або двадцяти днів з дня отримання повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, а в разі відмови в його перегляді і відповідачем в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд в 30-денний строк з дня отримання копії рішення.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКППНОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 від 02.03.2004 року.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКППНОМЕР_2 .

Третя особа: Коростенський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ЦЗМУМЮ України (м. Хмельницький), місцезнаходження: Житомирська обл., м.Коростень, вул. Грушевського, 25, .

Копія згідно оригіналу.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області І.А.Моголівець