Дата документу 30.06.2020 Справа № 324/1053/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 324/1053/19 Головуючий у 1 інстанції: Кацаренко О.І.
№ 22-з/807/136/20 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
30 червня 2020 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Крилової О.В.
суддів: Кухаря С.В.
Полякова О.З.
секретар Бєлова А.В.
розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі адвокатського об`єднання «Автопоміч» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення страхового відшкодування,
Постановою Запорізького апеляційного суду від 26 травня 2020 року апеляційну скаргу ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 10 лютого 2020 року по цій справі скасовано в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу та ухвалено в цій частині вимог нове рішення.
17 червня 2020 року ОСОБА_1 в особі адвокатського об`єднання «Автопоміч» звернувся до Запорізького апеляційного суду з заявою про винесення додаткового рішення по зазначеній справі у зв`язку з тим, що судом при ухваленні постанови не було вирішено питання про витрати за надану професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн., у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3)судом не вирішено питання про судові витрати; 4)суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Аналогічне роз`яснення міститься й в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" №14 від 18 грудня 2009 року, згідно з яким додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст.220 ЦПК України воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішували вимоги, не досліджені в судовому засіданні.
Згідно із ч.3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Під час прийняття постанови 26 травня 2020 року Запорізьким апеляційним судом не було вирішено питання стосовно витрат за надану професійну правничу допомогу.
В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу позивач надав розрахунок робіт (наданих послуг) виконаних для надання правничої (правової) допомоги в розмірі 3000,00 грн. ( т. 1 а.с.245) за написання та підготовку відзиву на апеляційну скаргу та написання та підготовкау апеляційної скарги ( а.с 164-165 т.1) також на суму 3000 гр.
Судова колегія вважає, що зазначені витрати підлягають частковому стягненню з відповідача з огляду на наступне.
Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У відповідності до вимог ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Тож апеляційний суд враховує, що витрати позивача на правничу допомогу при розгляді справи у суді першої інстанції були стягнені судовим рішенням при апеляційному розгляді у сумі 6000 гр.
На стадії апеляційного перегляду позивач також зазнав витрат на правничу допомогу у тому ж розмірі.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
З детального розрахунку робіт вбачається, що роботи були пов`язані з аналізом вже ухваленого судового рішення, написанням апеляційної скарги та заперечення на апеляційну скаргу іншої сторони.
Враховуючи що матеріали справи та зміст ухваленого рішення вже були відомі позивачеві та його представнику, а також враховуючи критерій розумності та справедливості, тривалість апеляційного перегляду, доцільність повторного вивчення правових позицій сторін, тотожність їх посилань на власні правові позицій щодо сутності спору, судова колегія вважає що розмір витрат на правову допомогу при апеляційному розгляді може бути стягнений у половинному розмірі від тієї суми, яка була заявлена як витрати на правову допомогу у суді першої інстанції, тобто у розмірі 3000 гр.
Отже, з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 3000,00 грн., понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги по даній справі.
Керуючись ст. ст. 133, 141, 270, 381-384 ЦПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Заяву ОСОБА_1 в особі адвокатського об`єднання «Автопоміч» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Прийняти у цій справі додаткову постанову.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст додаткової постанови складено 8 липня 2020р.
Головуючий О.В. Крилова
С.В. Кухар
Судді: О.З. Поляков