Справа № 487/3763/20
Провадження № 2/487/1835/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2020 року Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Гаврасієнко В.О. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

03.07.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Вивчивши позовну заяву, судом встановлено, що позивачем у порушення вимог вказаних статей: не зазначено ціну позову, яка відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, визначається вартістю майна.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011, розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (10510,00 грн.).

За такого, без визначення дійсної вартості спірного майна, ціни позову встановити не можливо, а від цього і розміру судового збору.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п.п. 10, 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. У випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьоюстатті 6 Закону України «Про судовий збір» підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Тобто із вказаного слідує, що позивачу необхідно сплати судовий збір з врахуванням кожної позовної вимоги.

Крім того, відповідно до вимог статті 49 Закону України «Про нотаріат», до позовної заяви не долучено постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

Враховуючи викладене, позивачу слід визначити дійсну вартість спірного майна та відповідно до неї, сплатити судовий збір до встановленого законом розміру та долучити постанову про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

У відповідності до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст.175,177,185 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків заяви, вказаних в ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали надіслати позивачу, роз`яснивши, що у разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною і підлягає поверненню позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Суддя В.О. Гаврасієнко