Справа № 646/2886/19
№ провадження 2/646/491/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суду м. Харкова у складі

головуючий суддя Єжов В.А.

за участю секретаря Славгородської К.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в квітні 2019 року звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним права власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ) як за спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину після смерті його матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 26.04.2019 відкрито загальне провадження за позовом, призначено підготовче судове засідання

В подальшому позивач ОСОБА_1 уточнив свої вимоги і, крім того, просив суд встановити факт свого постійного проживання разом з матір`ю за адресою по АДРЕСА_2 а на момент її смерті.

Ухвалою суду від 20 грудня 2019 року справа призначена до розгляду

Позивач ОСОБА_1 у зв`язку з карантином внаслідок епідемії COVID 19 просив розглянути його позов без його присутності.

Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, заперечень на позов не надав.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, проаналізувавши законодавство, що підлягає застосуванню, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст.. 315 ЦПК України , судом можуть бути встановлені юридичні факти, зокрема факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на день смерті останнього.

Згідно з п. 7 По станови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах , що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Тобто суд вправі задовольняти обґрунтовані вимоги про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,тощо.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб ( спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст. 1270 цього кодексу , він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто , якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів.

Пунктом 3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 визначено, що у разі відсутності в паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію місця проживання доказом постійного проживання можуть бути : довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту , що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, також роз`яснив, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають, а у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.12.1993 реєстровий №107 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.07.1999 реєстровий № 1-885 ОСОБА_2 належало право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Позивач ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 розірвав шлюб з дружиною ОСОБА_3

ОСОБА_1 у зв`язку з хворобою матері (наслідки перенесеного інсульту) постійно доглядав за неї і ще до розлучення став постійно проживати разом з хворою матір`ю в однокімнатній квартирі, вони мали спільний бюджет, за рахунок якого придбалися ліки, продукти харчування та догляду.

Після смерті ОСОБА_2 позивач поховав її і залишається проживати в однокімнатній квартирі до цього час, оплачує комунальні послуги, іншого житла не має. ОСОБА_1 обслуговується у лікарні за місцем проживання.

Вказані обставини підтверджуються зібраними доказами, а саме: свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 про те, що вона померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті гіпертонічна хвороба; свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , в якому зазначено, що його мати є ОСОБА_2 ; письмовими поясненнями сусідів будинку по АДРЕСА_2 а про те, що ОСОБА_4 проживав разом з померлою ОСОБА_2 доглядав за нею, та поховав її; довідкою комунального підприємства «Рітуал», про те, що замовником поховання ОСОБА_2 був її син ОСОБА_1 ; укладеними з ОСОБА_1 договорами на надання комунальних послуг за адресою кв . АДРЕСА_1 ; квитанціями про сплату комунальних послуг по цій квартирі; право власності спадкодавця ОСОБА_2 підтверджено свідоцтвом про право власності на житло від 18.12.1993 реєстровий №107 та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 21.07.1999 реєстровий № 1-885.

Постановою державного нотаріуса Першої Державної нотаріальної контори м. Харкова від 17.07.2019 № 2877102.31 ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину після померлої ОСОБА_2 .

Отже у суді було доведено, що позивач ОСОБА_1 на протязі останніх років життя його матері ОСОБА_2 проживав однією сім`єю разом з нею в квартирі АДРЕСА_1 , а після її смерті поховав її. В позасудовому порядку ОСОБА_1 не має можливості оформити спадщину.

Беручи до уваги, наявність у позивача права на спадкування після смерті ОСОБА_2 , прийняття позивачем спадщини в порядку ст. 1268 ЦК України, належність майна, щодо якого заявлені позовні вимоги, спадкодавцю на день його смерті, наявність мотивованої відмови нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, не надання заперечень відповідача, які би спростовували докази позивача, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки вимоги позивача є законними і обґрунтованими, не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб, обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону та спрямований на захист спадкових прав позивача.

Отже вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позивачем вимоги про стягнення судових витрат не заявлялися, суд залишає судові витрати за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись статтями 3, 4, 10, 12-13, 223, 263-265, 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з матір`ю ОСОБА_2 з 2003 по 06.06.2004.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , в порядку спадкування за законом, як спадкоємцем першої черги після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Харківська міська рада Харківської області, 61003, Харківська область, м.Харків, майдан Конституції, буд.7, .

Суддя: Єжов В.А.