ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/8534/17
Провадження № 22-ц/4820/1154/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

за участю учасників справи: представника апелянта ОСОБА_1 , позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2020 року (суддя Приступа Д.І.) за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Зіхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі-Трейд» про розірвання договору, повернення коштів за придбаний товар та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У березні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з скаргою на дії головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лещенка М.В. які виявилися у тому, що державний виконавець неправомірно наклав арешт на її рахунки в АТ КБ «ПриватБанк», а саме на картковий пенсійний рахунок, депозитний рахунок і скарбничку. Окрім того, вказувала, що дані виконавчі дії здійснені на виконання незаконно виданого виконавчого листа та незаконно відкритого виконавчого провадження.

За таких обставин, заявниця, з врахуванням збільшення вимог скарги просила визнати незаконними дії та бездіяльність головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лещенка М.В. при винесенні постанов про відкриття виконавчого провадження від 11 березня 2020 року та про арешт коштів боржника від 12 та 16 березня 2020 року, визнати незаконним виконавчий лист від 28 січня 2020 року, скасувати постанови головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лещенка М.В. про відкриття виконавчого провадження від 11 березня 2020 року та про арешт коштів боржника від 12 березня 2020 року, зняти арешт з її рахунків, скасувати постанову від 16 березня 2020 року головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лещенка М.В. про звернення стягнення на пенсію, зобов`язати головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лещенка М.В. надати їй можливість добровільно виконати поворот виконання у виконавчому провадженні, що здійснювалось при виконанні рішення суду у справі № 686/8543/17, повідомити реквізити рахунку, на який слід перерахувати кошти, постановити окрему ухвалу про ознаки корупційних діянь державного виконавця.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2020 року скаргу ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задоволено частково.

Визнано незаконними дії головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лещенка М.В. при винесенні постанови від 12 березня 2020 року про арешт коштів боржника та постанови від 16 березня 2020 року про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_2 .

Скасовано постанови від 12 та від 16 березня 2020 року про арешт коштів, про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_2 , винесені в межах виконавчого провадження ВП 61520867.

Знято арешт з карткового поточного Пенсійного рахунку у АТ КБ «ПриватБанк» номер картки НОМЕР_1 та депозитного рахунку в АТ КБ «ПриватБанк», вклад «Стандарт» строковий на 3 місяці, номер рахунку НОМЕР_2 , відкритих на ім`я ОСОБА_2

В решті в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою, другий відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому в апеляційній скарзі просить її скасувати в частині скасування постанови від 12 березня 2020 року про арешт коштів винесену в межах виконавчого провадження ВП 61520867 та постанови від 16 березня 2020 року про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_2 винесену в межах виконавчого провадження ВП 61520867 відмовивши в задоволенні скарги ОСОБА_2 в повному обсязі.

Вважає вказану ухвалу необґрунтованою, доводи суду такими, що не відповідають фактичним, повним і всебічно з`ясованим обставинам справи.

Посилається на те, що скаржником не доведено, а судом не встановлено, що кошти в сумі 2835 грн. 40 коп. арештовані згідно постанови державного виконавця являлися коштами пенсійного забезпечення та перебували на пенсійному рахунку.

Крім того, зазначає, що Хмельницьким міськрайонним судом при розгляді скарги порушено норми процесуального права, а саме ст. 450 ЦПК України за якою скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця. Проте в оскаржуваній ухвалі не вказано про виклик стягувача ТОВ «Комфі Трейд» та причини неявки в разі повідомлення належним чином.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі відсутні посилання на норми права порушені державним виконавцем та визнання його дій неправомірними, а зазначено лише про визнання його дій.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити апеляційну скаргу ДВС без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Так, згідно статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частиною другою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Cтаттею першою Закону України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною другою статті 18 вищевказаного закону передбачено, що виконавець зобов`язаний в тому числі здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Тобто, виконавче впровадження це сукупність дії державного виконавця (при цьому вказані дії повинні бути вичерпними), спрямованих на реальне виконання судового рішення, і проведення всіх дій є обов`язком державного виконавця.

Пунктом 7 частини 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Виконавець, відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Частиною 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3, 4, 10 ст. 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Із п.п. 444-445 Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 89 від 11 вересня 2017 року «Про затвердження нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку» слідує, що рахунки 2620 відносяться до групи 262 «Кошти на вимогу фізичних осіб» і призначені для обліку вкладів (депозитів) на вимогу фізичних осіб, у тому числі поточних рахунків фізичних осіб та рахунків за ними, надання кредитів овердрафт.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що в травні 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ТОВ «Комфі Трейд» та просила розірвати договір купівлі-продажу блендера торгової марки «Philips» моделі HR1646/00, укладений між нею та товариством в особі магазину «COMFY» у м. Хмельницькому, стягнути з відповідача кошти за придбаний товар у сумі 1424 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. (а. с. 2 Т. 1).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 липня 2017 року позов задоволено частково. Розірвано договір купівлі-продажу блендера торгової марки «Philips» моделі HR1646/00, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» магазин «COMFY» м. Хмельницький та ОСОБА_2 4 квітня 2015 року. Стягнуто з ТОВ «Комфі Трейд» на користь ОСОБА_2 1424 грн. сплачених коштів за блендер та 1000 грн. моральної шкоди. Стягнуто з ТОВ «Комфі Трейд» на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а. с. 36 Т. 1).

4 вересня 2017 року було відкрите виконавче провадження про примусове виконання вказаного рішення. 8 вересня 2017 року ТОВ «Комфі Трейд» сплатило на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 2424 грн. та на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. (а. с. 47-50 Т. 3).

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 28 травня 2019 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 липня 2017 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ «Комфі Трейд» про розірвання договору, повернення коштів за придбаний товар та стягнення моральної шкоди відмовлено (а. с. 93 Т. 2).

ТОВ «Комфі Трейд» звернулось до суду із заявою про поворот виконання рішення суду від 18 липня 2017 року, яку ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 24 жовтня 2019 року задоволено. Допущено поворот виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 18 липня 2017 року. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ТОВ «Комфі Трейд» кошти в сумі 2424 грн. Стягнуто з бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Комфі Трейд» кошти в сумі 640 грн. (а. с. 89 Т. 3).

28 січня 2020 року Хмельницьким міськрайонним судом видано виконавчий лист, яким стягнуто із ОСОБА_2 на користь ТОВ «Комфі Трейд» кошти в сумі 2424 грн. (а. с. 210 т. 2).

11 березня 2020 року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрите ВП 61520867 на виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 січня 2020 року № 686/8534/17 (а. с. 136 Т. 2).

12 березня 2020 року державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів на рахунках боржника (а. с. 135 Т. 2).

16 березня 2020 року державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на пенсію заявниці (а. с. 137 Т. 2).

25 березня 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця (а. с. 128 Т. 2).

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2020 року скаргу ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задоволено частково.

21 квітня 2020 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження та припинено арешт майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а. с. 209 Т. 2).

Задовольняючи скаргу частково, суд виходив з того, що арешт пенсійних коштів заявниці позбавляє її джерел до існування та порушує її право на соціальний захист. Відтак вимоги заявниці щодо визнання дій головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лещенка М.В. є частково обґрунтованими, оскільки неправомірно накладено арешт на пенсійний рахунок боржника.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Як свідчать матеріали справи згідно повідомлення ПАТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-200312/984 від 12 березня 2020 року, арешт накладено на поточний рахунок ОСОБА_2 в межах суми 2835 грн. 40 коп.

У той же час з банківського повідомлення вбачалося, що коштів на рахунках НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_2 достатньо для виконання постанови про арешт.

Цей рахунок не відносяться до рахунків із спеціальним режимом використання, а є поточним рахунком, призначеним для зберігання коштів і здійснення будь-яких розрахунково-касових операцій, у тому числі для зарахування та виплати пенсії боржнику.

2 квітня 2020 року державним виконавцем направлена вимога про припинення відрахувань згідно постанови про звернення стягнення на пенсію боржника (а. с. 202 Т. 2).

Суд першої інстанції не врахував цієї обставини та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови державного виконавця.

За таких обставин висновок суду про визнання неправомірними дії головного державного виконавця Лещенка М.В. при винесенні постанови від 12 березня 2020 року про арешт коштів боржника та постанови від 16 березня 2020 року про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_2 , скасування постанови від 12 березня 2020 року про арешт коштів, винесену в межах виконавчого провадження ВП 61520867, скасування постанови від 16 березня 2020 року про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_2 , винесену в межах виконавчого провадження ВП 61520867, зняття арешту з карткового поточного Пенсійного рахунку у АТ КБ «Приватбанк» номер картки НОМЕР_1 та депозитного рахунку в АТ КБ «Приватбанк», вклад «Стандарт» строковий на 3 місяці, номер рахунку НОМЕР_2 , відкритих на ім`я ОСОБА_2 є незаконним та необґрунтованим.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази у справі достовірно та об`єктивно вказують, що примусове списання коштів в сумі 2835 грн. 40 коп. було здійснено на підставі платіжної вимоги державного виконавця саме з рахунку НОМЕР_3 , який є відміннім від рахунку на який перераховується пенсія, що підтверджується копією платіжної вимоги № 61520867/6 від 16 березня 2020 року (згідно відмітки Укрпошти повернулася до Другого ВДВС у місті Хмельницькому з банку 30 квітня 2020 року після ухвалення оскаржуваної ухвали) та випискою по рахунку Другого ВДВС у місті Хмельницькому за 17 квітня 2020 року (виготовлена 21 квітня 2020 року після ухвалення оскаржуваної ухвали) (а. с. 220-224 Т. 2).

При цьому суд першої інстанції неправомірно ототожнив порядок звернення стягнення на кошти боржника, розміщені на банківських рахунках (ст. ст. 48, 56 Закону № 1404-VIII), і порядок звернення стягнення на пенсію боржника (ст. ст. 68-70 Закону № 1404-VIII).

Також суд безпідставно застосував до спірних правовідносин норми ст. 52 Закону № 1404-VIII, яка встановлює особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника юридичної особи, фізичної особи підприємця.

Не врахувавши вказаних обставин і норм чинного законодавства, суд першої інстанції помилково виходив з того, що скарга ОСОБА_2 на дії державного виконавця в цій частині є обґрунтованою, тому постановлену ним ухвалу слід скасувати.

Оскаржувані дії державного виконавця вчинені відповідно до закону та в межах наданих йому повноважень, у зв`язку з чим скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції встановив обставини справи повно та правильно, проте висновки з установлених обставин зроблено ним неправильно. Крім того, суд неправильно витлумачив норми статей 18, 48, 56 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VІІІ), не врахував положення постанови Правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року № 89 «Про затвердження нормативно правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку» (далі Постанова №89), застосував норми статей 52, 68-70 Закону № 1404-VІІІ, які не поширюються на спірні правовідносини, та не дотримався приписів статей 127, 449, 451 ЦПК України.

У зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права ухвала суду першої інстанції в частині скасування постанов головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Зіхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 12 та 16 березня 2020 року про арешт коштів та про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_2 , винесену в межах виконавчого провадження ВП 61520867 підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні в цій частині скарги ОСОБА_2 В решті ухвалу суду слід залишити без змін.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд апеляційної інстанції враховує положення ст. 452 ЦПК України, згідно якої судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових втрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В силу п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп.

ОСОБА_2 відноситься до осіб з інвалідністю ІІ групи та користується пільгами щодо сплати судового збору.

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця відмовлено, внаслідок чого сплачений другим відділом державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2102 грн. має бути відшкодований йому із державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390, 451,452 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2020 року скасувати в частині скасування постанов від 12 та 16 березня 2020 року про арешт коштів та про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_2 , винесену в межах виконавчого провадження ВП 61520867.

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Зіхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в частині скасування постанов від 12 та 16 березня 2020 року про арешт коштів та про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_2 .

Відшкодувати з Державного бюджету України на користь другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (адреса: 29001, м. Хмельницький, вул. Тернопільська,13/2, ) 2102 грн. судового збору, сплаченого ним за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне судове рішення складено 15 липня 2020 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк