Ухвала

Іменем України

15 липня 2020 року

м. Київ

справа № 646/7619/19

провадження № 61-9996ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Східного міжрегіонального управління юстиції Когут Руслан Валерійович,

заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 року у складі судді Теслікової І. І. та постанову Харківського апеляційного суду від 26 травня 2020 року у складі колегії суддів: Бурлака І. В., Хорошевського О. М., Яцини В. Б.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення та бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі - МВ ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області) (із 03 січня 2020 року назва змінена на Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (далі - МВ ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Східного міжрегіонального управління юстиції) Когута Р. В.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що на виконанні у МВ ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області перебуває виконавче провадження № 48634093.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2019 року у справі № 646/4405/19 визнано неправомірними та зобов`язано МВ ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04 вересня 2015 року та постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 48634093.

21 жовтня 2019 року його представником через канцелярію державної виконавчої служби подано вказану ухвалу суду для виконання та зняття арештів у виконавчому провадженні. Однак, незважаючи на встановлений для державного виконавця чіткий обов`язок арешт так і не знято. Більш того, державний виконавець умисно та безпідставно використав ухвалу суду для поновлення виконавчого провадження, тобто допустив неправомірну бездіяльність та не виконав судове рішення про зняття арешту.

Постановою державного виконавця від 15 січня 2019 року зупинено вчинення виконавчих дій на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 січня 2019 року у справі № 2035/9719/2012 до розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

24 жовтня 2019 року державний виконавець постановою поновив виконавче провадження на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2019 року у справі № 646/4405/19 про скасування неправомірних арештів. Однак, вказана ухвала суду не впливає на поновлення виконавчого провадження і не пов`язана з правовими підставами, які викликали зупинення виконавчого провадження. Державний виконавець мав право поновити виконавче провадження виключно за умови надходження до нього судового рішення за наслідками розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Проте відомості про надходження до нього такого судового рішення відсутні.

Таким чином, державний виконавець, діючи всупереч своїх повноважень без достатніх підстав прийняв постанову про поновлення вчинення виконавчих дій від 24 жовтня 2019 року, що мало наслідком прийняття наступних протиправних постанов.

Постанова про арешт коштів боржника від 24 жовтня 2019 року та постанова про арешт коштів боржника від 04 листопада 2019 року прийняті вже у незаконно поновленому виконавчому провадженні, а тому є неправомірними внаслідок факту незаконності постанови про поновлення виконавчих дій.

Крім того, у постанові про арешт коштів боржника від 24 жовтня 2019 року та 04 листопада 2019 року неправильно зазначено його ім`я. Також, остання постанова не містить реквізитів виконавчого документу (дату його видачі), відомостей про те, коли та ким виданий виконавчий документ.

Із урахуванням наведених обставин, позивач просив суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця МВ ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області Когута Р. В. щодо скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04 вересня 2015 року та постанови про арешт коштів боржника від 22 грудня 2018 року у виконавчому провадженні № 48634093; визнати неправомірною та зобов`язати державного виконавця МВ ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області Когута Р. В. або іншого уповноваженого державного виконавця (посадову особу) зазначеного органу державної виконавчої служби скасувати постанову про поновлення вчинення виконавчих дій від 24 жовтня 2019 року у виконавчому провадженні № 48634093; зобов`язати державного виконавця МВ ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області Когута Р. В. або іншого уповноваженого державного виконавця (посадову особу) зазначеного органу державної виконавчої служби скасувати постанову про арешт коштів боржника від 24 жовтня 2019 року та постанову про арешт коштів боржника від 04 листопада 2019 року у виконавчому провадженні № 48634093.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2020 року замінено заінтересовану особу - державного виконавця МВ ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області Когута Р. В. на державного виконавця МВ ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Східного міжрегіонального управління юстиції Когута Р. В.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 26 травня 2020 року, у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

06 липня 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 рокута постанову Харківського апеляційного суду від 26 травня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є очевидно необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Судами встановлено, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2013 року у справі № 2035/9719/2012 стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 915 610,00 грн.

На виконання вказаного судового рішення 19 травня 2015 року Червонозаводським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 2035/9719/2012.

Постановою Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 04 вересня 2015 року відкрито виконавче провадження ВП № 48634093 з примусового виконання виконавчого листа № 2035/9719/2012, виданого 19 травня 2015 року Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 915 610,00 грн.

Постановою Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 04 вересня 2015 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 915 610,00 грн та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу.

Постановою МВ ДВС по Індустріальному і Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області від 22 грудня 2018 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках Акціонерного товариства «УкрСиббанк», філії «Харківське головне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 924 866,10 грн.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 січня 2019 року у справі № 2035/9719/2012 за заявою ОСОБА_1 про зупинення стягнення за виконавчим листом зупинено стягнення за виконавчим листом від 19 травня 2015 року, виданого за рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2013 року у справі № 2035/9719/2012, до розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Постановою МВ ДВС по Індустріальному і Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області від 15 січня 2019 року зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 2035/9719/2012, виданого 19 травня 2015 року Червонозаводським районним судом м. Харкова, до розгляду заяви.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2019 року у справі № 2035/9719/2012 заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, залишено без розгляду.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2019 року у справі № 646/4405/19 за скаргою ОСОБА_1 на дії державних виконавців МВ ДВС по Індустріальному і Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області, визнано неправомірною та зобов`язано МВ ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04 вересня 2015 року у виконавчому провадженні № 48634093; визнано неправомірною та зобов`язано МВ ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області скасувати постанову про арешт коштів боржника від 22 грудня 2018 року у виконавчому провадженні № 48634093; в іншій частині скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

21 жовтня 2019 року ОСОБА_1 через свого представника до МВ ДВС по Індустріальному і Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській областіподав заяву про зняття арешту, в якій просив прийняти до виконання ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2019 року у справі № 646/4405/19 та скасувати постанову про арешт від 04 вересня 2015 року та постанову про арешт від 22 грудня 2018 року та надав копію цієї ухвали суду.

Постановою МВ ДВС по Індустріальному і Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області від 24 жовтня 2019 року поновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2035/9719/2012, виданого 19 травня 2015 року Червонозаводським районним судом м. Харкова, та знято арешти з грошових коштів, які накладені постановами від 04 вересня 2015 року та 22 грудня 2018 року, постановами Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному і Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській областівід 07 листопада 2019 року та 16 січня 2020 року.

Також, 24 жовтня 2019 року винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку у Публічному акціонерному товаристві «УкрСиббанк» та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 1 007 271,00 грн; 04 листопада 2019 року винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 1 007 271,00 грн.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 440-ІХ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону № 440-ІХ).

Пунктом 2 частини першої статті 34 Закону № 440-ІХ передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Частинами першою, п`ятою статті 35 Закону № 440-ІХ передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті. Після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

За встановлених у справі обставин, підставою зупинення державним виконавцем вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні стало постановлення Червонозаводським районним судом м. Харкова ухвали від 11 січня 2019 року у справі № 2035/9719/2012 про зупинення стягнення за виконавчим листом від 19 травня 2015 року, виданого за рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2013 року, до розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2019 року заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню залишено без розгляду.

Тобто, вказаним судовим рішенням питання, яке стало підставою зупинення виконавчих дій, розглянуто по суті.

Таким чином, встановивши, що державний виконавець поновив вчинення виконавчих днів у зв`язку із розглядом по суті питання, яке стало підставою зупинення виконавчих дій, постановивши про це відповідну ухвалу у наступний робочий день з моменту, коли йому стало відомо про вказані обставини, суд першої інстанції, із яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшли правильного висновку про те, що державний виконавець діяв у визначених законом повноваженнях та обґрунтовано відмовили у задоволенні вимоги про скасування постанови державного виконавця про поновлення вчинення виконавчих дій від 24 жовтня 2019 року.

Відмовляючи у задоволенні вимог про зобов`язання державного виконавця скасувати постанову про арешт коштів боржника від 24 жовтня 2019 року та постанову про арешт коштів боржника від 04 листопада 2019 року у виконавчому провадженні, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили із того, що державний виконавець діяв у межах свої повноважень, оскільки такі постанови винесені після поновлення вчинення виконавчих дій, під час примусового виконання судового рішення, заборгованість за якими не погашена.

Доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального права та зводяться до переоцінки встановлених судами обставин, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційних скаргах доводи були предметом дослідження в судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства України, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Отже, оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, постановленими із додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 26 травня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення та бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Східного міжрегіонального управління юстиції Когута Руслана Валерійовича відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков Г. І. Усик