Справа № 168/394/20
Провадження № 2/168/170/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2020 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань Таксюк О.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Сільськогосподарський виробничий кооператив "Нове життя", до Сереховичівської сільської ради Старовижівського району Волинської області, Старовижівської районної державної адміністрації Волинської області, про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай).

Позов мотивує тим, що вона працювала у колгоспі «Нове життя» у період з 1951 року по 1985 рік, отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0091219, виданого Старовижівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Старовижівської районної державної адміністрації від 21 січня 1997 року № 31, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 216 від 24 березня 1997 року. Посилаючись на те, що вищевказаний сертифікат втрачено, що позбавляє її можливості виготовити технічну документацію для виділення земельної ділянки в натурі, просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай).

У підготовче засідання позивач не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просила його задовольнити та розглядати справу без її участі.

Представники відповідачів у підготовче засідання не з`явилися, подали письмові заяви, кожен зокрема, про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги визнали.

Представник третьої особи в підготовче засідання не з`явився, заяв чи клопотань не подавав.

Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Як вбачається з копії державного акту на право колективної власності на землю сільськогосподарського підприємства «Нове життя» Сереховичівської сільської ради, ОСОБА_1 включена в списки пайовиків за № 215 (аркуш справи 14-22).

Відповідно до оголошення розміщеного в Старовижівській районній газеті «Сільські новини» за № 1 від 11 січня 2020 року ОСОБА_1 просить вважати недійсним втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0091219, виданий члену КСП «Нове життя» ОСОБА_2 Липовської, зареєстрований за № 216 від 24 березня 1997 року (аркуш справи 10-11).

Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У зв`язку з тим, що позивач позбавлена можливості оформити право на земельну частку (пай) у встановленому законом позасудовому порядку, вона змушена звернутися в суд з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай).

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що позивачу, видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0091219, якийзареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 216 від 24 березня 1997 року. Розмір земельної частки (паю) становить 2,79 умовних кадастрових гектари, грошова оцінка земельної частки (паю) проіндексована і становить тридцять вісім тисяч вісімсот тридцять одну гривню 02 копійки, що підтверджується довідкою № 31-3-0.242-36/169-20 від 11 лютого 2020 року, виданою Відділом у Старовижівському районі Міжрайонного управління у Ратнівському та Старовижівському районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (аркуш справи 13).

Відповідно до пункту 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Таким чином право позивача за земельну частку (пай) знайшло підтвердження в ході судового розгляду справи.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Враховуючи, що позивачем втрачено оригінал правовстановлюючого документу - сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0124566, а її право на земельну частку (пай) підтверджується письмовими доказами у справі, та беручи до уваги положення частини 2 статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», відповідно до яких рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 141, 247, 258-259, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 392 ЦК України, ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Сільськогосподарський виробничий кооператив "Нове життя", до Сереховичівської сільської ради Старовижівського району Волинської області, Старовижівської районної державної адміністрації Волинської області, про визнання права на земельну частку (пай) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП «Нове життя» Старовижівського району Волинської області, розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0091219, виданого Старовижівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Старовижівської районної державної адміністрації від 21 січня 1997 року № 31, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 216 від 24 березня 1997 року.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Назарук