Справа № 646/967/20
№ провадження 2/646/1142/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Янцовської Т.М.,

з участю секретаря Нижегородової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих грошових коштів,

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих грошових коштів, посилаючись на наступні обставини.

15.07.2013 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено поліс № АС/0408268 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 06.05.2015 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до позивача про страхове відшкодування, в якій було зазначено, що 14.02.2014 року о 16 год. 00 хвилин трапилася дорожньо-транспортна пригода в якій було пошкоджено належний відповідачу автомобіль «Mitsubishi», державний номер НОМЕР_1 . Відповідно до постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.09.2014 року та постанови Апеляційного суду Харківської області від 09.12.2014 року винним в настанні ДТП було визнано ОСОБА_2 . Відповідно до результатів звіту № 6641 від 24.03.2014 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Mitsubishi», державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 складає 39 087, 55 грн. 27.05.2015 року ТДВ «Альфа - Гарант» було складено страховий акт та сплачено на користь ОСОБА_1 , страхове відшкодування в розмірі 30 563,77 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 12245 від 27.05.2015 року. Через деякий час, ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа ТДВ СК «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.12.2017 року було встановлено ступінь вини водіїв - учасників ДТП, що мала місце 14.02.2014 року а саме: ОСОБА_3 - 95%; ОСОБА_2 - 5%. Постановою Апеляційного суду Харківської області від 27.03.2018 року було залишено без змін рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.12.2017 року. Враховуючи викладене у позивача виникли підстави вимагати від ОСОБА_1 95 відсотків виплаченого страхового відшкодування у розмірі 29 035,80 грн. 12.07.2019 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернувся з вимогою до ОСОБА_3 щодо повернення 95% виплаченого страхового відшкодування, як незаконно набутого. Однак, 23.08.2019 року позивачем було отримано відмову в поверненні грошових коштів. У зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь грошові кошти в розмірі 29 035, 80 грн., та судові витрати, пов`язані із оплатою позивачем професійної правової допомоги в розмірі 5000,00 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.02.2020 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

25 березня 2020 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач з вказаним позовом не погоджується, вважає його безпідставним з огляду на наступне. 14.02.2014 року по пр. Московському в м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi Pajero», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , власником якого є ОСОБА_1 , та автомобіля «Chevrolet Lacetti», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 Постановою Апеляційного суду Харківської області від 09.12.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП. 27.05.2015 року ТДВ СК «Альфа - Гарант» відшкодувала відповідачу матеріальну шкоду в розмірі 30 563, 77 грн. Таким чином, відповідач на правових підставах отримав страхове відшкодування від позивача, оскільки вина їх страхувальника ОСОБА_2 доведена вищезазначеним судовим рішенням, яке набуло законної сили. Таким чином, відповідач вважає, що факт безпідставно набутих грошових коштів позивачем не доведено. Крім того, відповідач вважає, що строк позовної давності у ТДВ СК «Альфа-Гарант» сплинув ще 27.05.2018 року, коли було здійснено виплату страхового відшкодування, а тому вважає позовні вимоги незаконними і необґрунтованими. Також відповідач зазначив, що позивачем було направлено регресну вимогу не йому, а зовсім іншій людині, а саме ОСОБА_3 . Посилання позивача на постанову Апеляційного суду м. Харкова від 27.03.2018 року, за якою було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 27 915, 47 грн., на даний час виконано у повному обсязі. У зв`язку з чим відповідач вважає, що позивач не навів жодної обґрунтованої правової підстави для стягнення з нього безпідставно набутих грошових коштів. У зв`язку з чим відповідач просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. У відповідності до ст. 179 ЦПК України позивач своїм правом подання до суду відповіді на відзив не скористався.

Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих суду доказів, приходить до наступного.

Встановлено, що 14.02.2014 року по пр. Московському в м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi Pajero», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , та автомобіля «Chevrolet Lacetti», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Відповідно до постанови Апеляційного суду Харківської області № 646/1709/14 від 09 грудня 2014 року, дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 14.02.2014 року сталася внаслідок порушення п. п. 16.5, 12.1 Правил дорожнього руху України з боку водія автомобілю «Chevrolet Lacetti», державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.

Як вбачається з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/0408268 від 15.07.2013 року автомобіль «Chevrolet Lacetti», державний номер НОМЕР_2 було застраховано та позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати страхувальнику прямі збитки у разі настання певних подій за страховими ризиками, а саме збитки внаслідок ДТП.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування).

В результаті противоправних дій ОСОБА_2 автомобіль «Mitsubishi Pajero», державний номер НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження, відповідно до звіту № 6641 від 24 березня 2014 року вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику вищезазначеного автомобілю складає 39 087 грн. 55 коп.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля «Mitsubishi Pajero», державний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом страхування цивільної відповідальності є цивільна відповідальність власників транспортних засобів за збиток, заподіяний третім особам внаслідок дорожньо-транспортного випадку.

Пунктом 9 ст. 7 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів є обов`язковим видом страхування, що зобов`язує власника транспортного засобу в обов`язковому порядку застрахувати свою цивільну відповідальність, а страховика - в обов`язковому порядку відшкодувати прямий збиток, заподіяний страхувальником третій особі. Відповідно до вищевказаних норм Закону, особою, зобов`язаною відшкодувати заподіяний збиток замість страхувальника є страховик, що видав такому страхувальника поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

На підставі страхового акту № ЦВ/14/0220/1 від 27.05.2015 року та розрахунку суми страхового відшкодування від 27.05.2015 року ОСОБА_1 виплачено страхове відшкодування в розмірі 30 563 грн. 77 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 12245 від 27.05.2015 року.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.12.2017 року, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 27.03.2018 року в частині встановлення ступеня вини водіїв, було встановлено, що водій ОСОБА_3 на 95% винен в настанні ДТП, а водій ОСОБА_2 на 5%.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до ч.1 ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Враховуючи, що судом встановлено ступінь вини водія ОСОБА_3 в настанні ДТП, яке мале місце 14.02.2014 року на 95%, власник автомобіля «Mitsubishi Pajero», державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 безпідставно отримав страхове відшкодування за пошкодження його автомобіля.

Таким чином, у ТДВ СК «Альфа-Гарант» є підстави вимагати від відповідача ОСОБА_1 95% виплаченого йому страхового відшкодування, тобто 29 035, 80 грн. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Посилання відповідача ОСОБА_1 , що строк позовної давності для звернення до суду у позивача сплинув ще 27.05.2018 року є необґрунтованим, оскільки рішення, яким було встановлено ступінь вини учасників ДТП, було винесено Комінтернівським районним судом м. Харкова 14.12.2017 року, а набуло законної сили після проголошення постанови Апеляційного суду Харківської області 27.03.2018 року, тобто 27.03.2018 року, саме ця дата є датою, коли позивач дізнався про порушене його право, а саме отримання відповідачем страхового відшкодування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ТДВ СК «Альфа - Гарант» щодо стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 29 035,80 гривень, які були виплачені відповідачу, як страхове відшкодування за полісом № АС/0408268.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921,00 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000, 00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст. ст. 256, 257, 1212, 1213 ЦК України, п.9 ст.7, ст. 8 Закону України «Про страхування», ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

в и р і ш и в :

Позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант»,місце знаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, , безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 29 035 (двадцять дев`ять тисяч тридцять п`ять) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант»,місце знаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, , витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 13.07.2020 р.

Суддя: Т.М. Янцовська