Справа № 574/395/20
Провадження № 2/574/189/2020
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
19 червня 2020 року м. Буринь
Буринський районний суд Сумської області
в складі: головуючого судді Куцана В.М.
з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В. в присутності
позивачки ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
Позивачка звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що вона є власником житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , в якому і проживає. За цією адресою також значаться зареєстрованими колишній власник ОСОБА_3 та його колишня співмешканка ОСОБА_2 , які більше шести місяців добровільно виїхали на проживання за іншою адресою. На неодноразові прохання знятися з реєстрації останні не звертають уваги, але це впливає на її право в отриманні субсидії та тягне додаткові фінансові витрати. Вважала, що відповідачі втратили право на проживання в будинку.
Ухвалою суду від 19.05.2020 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини зазначені в позовній заяві, доповнивши, що реєстрація відповідачів в її будинку створює для неї суттєві незручності в частині оплати комунальних послуг, отримання субсидії та користування своїм майном.
Відповідачі викликалися до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України і в розумінні ч.11 ст.128 ЦПК України, вважаються повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, однак у наданий судом строк та станом на 19 червня 2020 року своїм правом подання відзиву на позовну заяву не скористалися, відзив на позов не подали, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідачів подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
При цьому, за згодою позивачки, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивачці на праві власності належить житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , що вбачається з показів позивачки, копії договору купівлі-продажу житлового будинку, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копії паспорта позивачки (а.с.5-7,19-20).
З довідки Буринської міської ради вбачається, що за вищевказаною адресою значаться зареєстрованими, в тому числі, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (відповідачі по справі), що також підтверджується копією будинкової книги (а.с.9-12).
Між тим, встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 більше шести місяців не користуються та не проживають в будинку за вказаною адресою, добровільно виїхавши на проживання за іншою адресою та не є його співвласниками, що підтверджується показами позивачки та довідкою депутата Буринської міської ради ОСОБА_4 (а.с.13).
Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
В силу ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною 2 ст.405 цього Кодексу встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 своєї постанови від 02.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно вимог ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в добровільному порядку виїхали з будинку і вже більше шести місяців не проживають в ньому і не несуть будь-яких витрат на його утримання та на оплату витрат по оплаті житлово-комунальних послуг.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що останні втратили право на користування житловим будинком, у зв`язку з чим вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Таким чином, керуючись 2, 3, 5, 7, 10, 12, 13, 23, 178, 258, 259, 265, 268, 279, 280, 354 ЦПК України, ст.ст.391,405 ЦК України, ст.ст. 71, 72, 150 ЖК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) у користуванні житловим будинком АДРЕСА_2 шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд (а з початком функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Сумського апеляційного суду) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий:
Повний текст рішення виготовлений 24.06.2020 року.