Провадження № 2-ві/522/14/20
УХВАЛА

10 липня 2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Бондар В.Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за позикою, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси (головуюча суддя Чернявська Л.М.) знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за позикою.

09.07.2020 року ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді Чернявської Л.М.

В обґрунтування заяви зазначено, що 27.03.2020 року відповідачем заявлено клопотання про призначення експертизи, оскільки, на її думку, нею не складалася розписка від 01.09.2011, а копія розписки містить ознаки підробки. Відповідач просила проведення експертизи доручити експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз за адресою: 65011, м. Одеса, вул. Успенська, 83/85. У судовому засіданні 19.06.2019 суддя Чернявська Л.М. під звукозапис заявила відповідачу необхідно надати 5 вільних зразків почерку, інакше вона відмовить у задоволені вищезазначеного клопотання. Представник позивача адвокат Губський А.В. подав до суду письмове заперечення на клопотання про призначення експертизи у якій навів ряд беззаперечних обґрунтувань на недоцільність проведення експертизи. Зокрема вказано, що оригінал розписки від 01.09.2011 надає для суду для огляду у судовому засіданні поряд з іншими розписками, які написані власноруч відповідачем. Судове засідання, яке призначено на 06.07.2020, не відбулося через закінчення робочого часу суду. Однак, у присутності позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Губського А.В., відповідача ОСОБА_2 та її представника, суддя Чернявська Л.М. долучає до матеріалів справи договір дарування 2011 року із підписом ОСОБА_2 та вказує, що вона призначить експертизу по справі, яку необхідно доручити експертам Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за адресою: м.Одеса, вул. Прохорівська, буд. 35. На запитання представника позивача адвоката Губського А.В. чому експертиза доручається саме експертам Одеською науково-дослідного експертно криміналістичному центру МВС України за адресою: м.Одеса, вул Прохорівська, буд. 35 та чому не враховується думка позивача щодо вибору експертної установи. суддя Чернявська Л.М. зазначає, що так буде краще і все ж таки наполягає на необхідність доручити проведення експертизи експертам Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за адресою: м.Одеса, вул. Прохорівська, буд. 35. Тобто, суддя Чернявська Л.М., на думку заявникаю, відверто нехтує принципом диспозитивності та змагальності сторін, а саме не дає можливість розпорядитися своїми правами на власний розсуд, зокрема обрати експертну установу.

Крім того, позивача обурює та дивує той факт, що за наявності лише одного вільною зразку почерку відповідача, попри те, що суддею вказано на необхідність подання не менше 5 зразків вільного почерку, суддя Чернявська Л.М. все ж таки призначає експертизу по справі, проведення якої доручає експертам не тієї установи, яку заявляли сторони, в яку вона сама визначила з невідомих причин.

Також заявниці відзначає, що поведінка судді Чернявської Л.М. суттєво змінилася, адже з її сторони з`явилась прихильність до позиції сторони відповідача, чого раніше не прослідковувалось. На попередніх судових засіданнях у відповідача ОСОБА_2 спостерігалося сильне душевне хвилювання, тремтіння рук, невпевненість, які викликані даним спором. Однак, згодом поведінка ОСОБА_2 різко змінилася, вона стала самовпевненою, поводили себе зухвало, ії настрій був піднесений. За дивним збігом обставин, не відбулося саме за декілька хвилин до того як суддя Чернявська Л.М., за наявності лише одного вільного зразку почерку відповідача, повідомили, що експертиза по справі буде призначатися в тій установі, яку обрала сама суддя.

Усі вищезазначені обставини викликають сумнів у об`єктивності та неупередженості судді Чернявської ЛМ. У діях судді вбачається порушення принципу змагальності сторін, згідно якого цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Позивач ОСОБА_1 відчуває почуття нерівноправності та висловлює недовіру головуючому судді Чернявській Л.М. у справі М 522/22511/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3 207 350 гривень 00 копійок. Позивач не бажає, щоб його справу розглядала суддя Чернявська Л.М., а суд зобов`язує його на таку долю, обмежуючи у диспозитивності, тобто можливості розпорядитися своїми правами на власний розсуд. Про підстави для відводу ОСОБА_1 дізналася 06.07.2020 під час судового засідання.

Ухвалою від 09.07.2020 року, суд, який розглядає справу (головуюча суддя Чернявська Л.М.), дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу та передала заяву до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Чернявської Л.М.

Заява ОСОБА_1 про відвід судді Чернявської Л.М. надійшла до судді Бондаря В.Я. 09.07.2020 року о 16:34 год. для вирішення питання про відвід судді.

Ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Чернявської Л.М., суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.2,3 ст. 40 ЦПК України Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Частинами сьомою та восьмою статті 40 ЦПК визначено, що питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 36 ЦПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Обставини, визначені заявником у заяві про відвід судді Приморського районного суду міста Одеси Чернявської Л.М. від 09.07.2020 року не підтверджуються матеріалами справи, а зазначення про призначення суддею експертизи не відповідає дійсності, з огляду на відсутність такої ухвали.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У розпорядження судді Бондаря була надано виключно заяву про відвід та ухвалу судді про відмову у задоволення відводу з супровідними листом. Заявник доказів, на підтвердження своїх доводів, у відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, не представив.

Про відсутність ухвали про призначення експертизи свідчить зазначення головуючої судді та відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень.

За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Крім того, законодавець передбачив і запобігання зловживанням учасниками процесу права на заяву відводу. Пунктом четвертим статті 36 ЦПК встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не можу бути підставою для відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду (п.5 ст. 39 ЦПК).

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Чернявської Л.М. при вирішенні цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за позикою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.35-40 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Приморського районного суду міста Одеси Чернявської Лариси Миколаївни по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за позикою.

Повернути матеріали для продовження розгляду по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Я. Бондар