Дата документу 10.07.2020
Справа № 501/1609/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за

позовом представника ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

предмет та підстави позову: про поділ спільного майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

І. Обґрунтування заяви.

ОСОБА_1 09.07.2020 року повторно звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, згідно якої просить суд накласти арешт на:

- автомобіль марки Mersedes-Benz, рік випуску НОМЕР_1 , колір Чорний, об`єм двигуна НОМЕР_2 , тип авто Легковий, тип кузова Універсал-b, VIN-код НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_2 із забороною вчиняти будь-які дії щодо користування та розпорядження цим майном;

- накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 із забороною вчиняти будь-які дії щодо користування та розпорядження цим майном.

Заява обґрунтована тим, що позивачка перебуває у шлюбі з відповідачем, на теперішній час шлюб розпався та існує тільки формально, дітей від шлюбу немає, однак вони не домовились про порядок поділу спільної сумісної власності.

Під час шлюбу за спільні сімейні кошти було придбано вказане рухоме та нерухоме майно.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

ІІ. Процедура.

Заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи відповідно до статті 153 Цивільного - процесуального кодексу України (далі ЦПК).

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із тим, що розгляд заяви здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Мотиви, з яких Суд дійшов висновків, і закон, яким керувався Суд.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК).

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно із ч.ч.1-5 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

З аналізу вищенаведених норм цивільного процесу вбачається, що метою застосування заходів зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Питання вжиття заходів зустрічного забезпечення вирішуються судом, який остаточно і визначає захід зустрічного забезпечення, який має бути вжитий в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

Позивач в заяві від 09.07.2020 про забезпечення позову вказує, що вона має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , яке є спільним майном подружжя, за рахунок якого можливо відшкодувати збитки, заподіяні забезпеченням позову у разі їх настання. Заявник зазначає, що враховуючи предмет та підстави позову, забезпечення позову не несе ніяких ризиків, пов`язаних із накладенням арешту та відповідач не понесен ніяких збитків. У зв`язку з вищевикладеним позивачка вказує, що суд по даній справі не зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.08.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 (а.с.37).

Інформації щодо розірвання шлюбу між сторонами до суду не надано.

Квартира АДРЕСА_1 08.04.2014 року за ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.19-20).

Автомобіль марки Mersedes-Benz, рік випуску 2019, колір Чорний, об`єм двигуна 2925, тип авто Легковий, тип кузова Універсал-b, VIN-код НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , належить ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу автомобілю № від 06.02.2020, що підтверджується копією договору (а.с.21-36) та копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.90).

Отже, спірне майно набуто у період 2014-2020 років та може мати статус спільного майна подружжя.

Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши докази, суд приймає до уваги, що позивачка ОСОБА_1 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , яке є спільним майном подружжя, за рахунок якого можливо відшкодувати збитки, заподіяні забезпеченням позову у разі їх настання.

На підставі викладеного, суд доходить до висновку про накладення арешту на вказане майно, оскільки ніяких збитків та ризиків, що пов`язані із накладенням арешту, відповідач по справі не понесе.

Разом з тим, суд доходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову в частині заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо користування та розпорядження цим майном; з наступних підстав.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів забезпечення позову. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову для нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Суд, з метою не порушення прав жодної із сторін, вважає достатнім забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру та автомобіль, оскільки такий вид забезпечення позову у повній мірі гарантує виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та не потребує застосування додаткових видів забезпечення позову шляхом заборони користування зазначеним майном.

Жодних доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову у виді заборони відповідачу користуватися спірним майном може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, позивачем не надано, всі доводи позивача з цього приводу ґрунтуються лише на припущеннях.

Крім того, експлуатація автомобіля є його використанням за цільовим призначенням, яка не має на меті виникнення ризику його знищення чи відчуження і, як наслідок, унеможливлення виконання рішення суду про поділ такого майна.

Суд також вважає, що заборона користування квартирою та транспортним засобом порушить права ОСОБА_2 , як власника спірного майна, яке придбано сторонами під час шлюбу.

Керуючись ст.ст.149-154 ЦПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом представника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки Mersedes-Benz, рік випуску НОМЕР_1 , колір Чорний, об`єм двигуна НОМЕР_2 , тип авто Легковий, тип кузова Універсал-b, VIN-код НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ).

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ).

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 (місце реєстрації/проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ).

Боржник: ОСОБА_2 (місце реєстрації/проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ).

Роз`яснити сторонами, що за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її підписання суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, або отримання.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко