КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/4952/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2020 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва, постановлену суддею Савицьким О.А. 16 січня 2020 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Таксомбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про визнання договору поруки припиненим,

У С Т А Н О В И Л А :

У червні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Таксомбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про визнання припиненим договору поруки № П(00)09-08, укладеного 28.08.2008 року між ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт», правонаступником якого є АТ «Таксомбанк», та ОСОБА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Таксомбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про визнання договору поруки припиненим - залишено без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що порушує його права та законні інтереси, прийнята з порушенням норм процесуального права.

Зокрема, вказує на те, що суд безпідставно залишив без розгляду його позовну заяву, оскільки про призначення судового засідання на 16 січня 2020 року позивач нічого не знав, на його адресу не надходило судових повісток, і його ніхто не повідомляв про необхідність отримання поштового відправлення з Шевченківського районного суду м. Києва.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки.

Проте, колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не у повній мірі відповідає обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як установлено судом, у червні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 25 вересня 2019 року.

В матеріалах справи міститься повідомлення про вручення даної судової повістки позивачу (а.с.38).

Як вбачається з протоколу судового засідання від 25.09.2019 року, позивач був відсутній у судовому засіданні, розгляд справи був відкладений на 16.01.2020 року для повторного виклику позивача.

З матеріалів справи вбачається, що судова повістка про розгляд справи 16.01.2020 року не була вручена позивачу, повернулася до суду за закінченням встановленого строку зберігання (а.с.42).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2020 року позов залишено без розгляду на підставі ч.5 ст. 223 та п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Проте, неявку позивача у друге судове засідання, не можна вважати повторною, в розумінні ч.5 ст.223 ЦПК та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, оскільки положення вказаної статті регламентує наявність обов`язкової умови, а саме: позивач повинен бути належним чином повідомлений про дату судового засідання. Лише у разі дотримання даної вимоги, підлягає застосуванню положення ст. 257 ЦПК України.

Повернення на адресу суду конверту із зазначенням причини невручення «за закінчення встановленого строку зберігання» не є належним повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц, зокрема, суд вказав, що в матеріалах справи повинні бути відомості щодо належного повідомлення позивача про розгляд справи судом. Такі відомості, які містилися в матеріалах справи, як про повернення суду повістки про виклик позивача до суду з вказівкою причини повернення - за закінченням терміну зберігання, не свідчать про відмову позивача від одержання повістки чи про його незнаходження за адресою, повідомленою суду.

Тобто, слід дійти висновку, що повернення судової повістки за вказаною причиною свідчить про необізнаність позивача щодо дати судового засідання, а відтак і вважатися належним чином повідомленим, позивач не може.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 257 ЦПК України та залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи .

За таких обставин оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 379 ЦПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2020 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 10 липня 2020 року.

Суддя - доповідач:

Судді: