Справа № 234/2134/20
Провадження № 2/234/1626/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Чернобай А.О.

секретар судового засідання Ястребов А.О.

справа № 234/2134/20

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

06 лютого 2020 року до суду звернувся ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 09.12.2019 р. їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . В даній квартирі зареєстрований колишній власник квартири- ОСОБА_3 , який у добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає.

Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, на електрону адресу надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,-

ВСТАНОВИВ:

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Правовідносини по даній цивільній справі регулюються Житловим кодексом України.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 10.12.2019 року позивачці на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Згідно довідки № 3084 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований відповідач: ОСОБА_3 .

Згідно довідки № 01-25/09 від 23.01.2020 р, відповідач ОСОБА_3 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 , з грудня 2018 року по теперішній час.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Як вбачається з копії паспорту, ОСОБА_3 , з 01 жовтня 2019 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3

Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2017 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення ( п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки після продажу даної квартири у продавця ОСОБА_3 припинилося право власності на неї, тобто останній, як її попередній власник фактично втратив право користування нею.

Згідно приписів ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житлом.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 19, 81, 89, 141 258, 259, 263-268, 271-273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Суддя

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті й надруковане в єдиному екземплярі.

Суддя