Провадження № 2/229/593/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 червня 2020 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Грубника О.М.,

за участю секретаря

судового засідання Варламової О.Д.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

В позові, яка надійшла до суду 21 грудня 2019 року, позивач акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») зазначив, що 13 червня 2017 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/tems/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. АТКБ «Приватбанк» цілком виконав зобов`язання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач своєчасно не надавав грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Статтею 1218 ЦК України вказано, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 . Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. 3 ст1281 ЦК України). 26.06.2018 року позивач направив претензію кредитора до Дружківської державної нотаріальної контори. 03 липня 2018 року позивач отримав від нотаріальної контори відповідь. У ній було вказано, що після смерті ОСОБА_3 з заявами про прийняття або відмову від спадщини спадкоємці не звертались. Спадкова справа була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». 15 серпня 2019 року до відповідачів було направлено лист-претензію. Станом на 26.10.2016 року заборгованість за простроченим тілом кредиту складає 5971,43 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка утворилась станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 5971,43 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Ухвалою суду від 04 лютого 2020 року було відкрито провадження у цивільній справа (а.с 76).

15 травня 2020 року позивачем надано суду клопотання про долучення письмових доказів до справи (а.с.97-122).

У судове засідання представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином. В позовній заяві міститься клопотання, в якому зазначено, що ПАТ КП «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву про застосування строку позовної давності.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

Суд, отримавши згоду позивачки, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Правовідносини з приводу надання кредиту регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про банки та банківську діяльність».

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківським кредитом визнається будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання сплати процентів та інших зборів з такої суми.

Правовою формою щодо оформлення відносин сторін є кредитний договір.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що відповідно до анкети-заяви від 13.06.2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підставі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с.19).

Єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є: ОСОБА_2 (дружина), ОСОБА_1 (син), які фактично прийняли спадщину за законом, оскільки на день смерті спадкодавця були зареєстровані та мешкали з померлим за одною адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у моменті його смерті.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.08.2019 року за місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 банком направлено претензію кредитора до ОСОБА_1 (а.с. 57).

30.04.2018 року банк направив до Дружківської міської нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про заведення спадкової справи до майна померлого ОСОБА_3 (а.с.56).

Листом від 03.07.2018 року № 606/02-14 Дружківська державна нотаріальна контора повідомила банк про те, що при зверненні спадкоємців банк буде сповіщений про наявність заборгованості (а.с. 50).

З матеріалів спадкової справи слідує, що відповідачі не отримували свідоцтва про право власності за законом.

06.08.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» надіслав відповідачам листи-претензії, в якому повідомив останніх про те, що зобов`язання позичальника ОСОБА_3 за кредитним договором від 13.06.2007 року виконаний не в повному обсязі, у зв`язку з чим наявна заборгованість у розмірі 5971 грн43 коп., яка підлягає сплаті спадкоємцями позичальника (а.с. 49-50).

Відповідно до довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 згідно кредитного договору б/н отримав картки:

№ НОМЕР_1 , яка має термін дії з 13.06.2007 року до 04/09 року;

№ НОМЕР_2 , яка має термін дії з 13.04.2007 року до 05/12 року;

№ НОМЕР_3 , яка має термін дії з 14.07.2012 року до 02/16 року;

№ НОМЕР_4 , яка має термін дії з 18.05.2013 року до 08/16 року;

№ НОМЕР_5 , яка має термін дії з 13.05.2013 року до 05/17 року;

№ НОМЕР_6 , яка має термін дії з 31.10.2013 року до 06/17 року (а.с. 134).

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Оскільки зобов`язання щодо повернення кредиту входять до складу спадщини, доведенню під час судового розгляду підлягає і розмір заборгованості, що виникла перед кредитором на момент смерті боржника.

Судом встановлено, що 13.06.2007 року ОСОБА_3 підписав заяву позичальника, згідно з якою банк надав ОСОБА_3 строковий кредит у розмірі 2913,0 грн з 13.06.2007 року по 10.04.2008 року з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 грн в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків … (а.с11). .

Згідно із заявою, позичальнику видано платіжну картку Кредитка «Універсальна». Розмір відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, а також штрафи сторонами не погоджені у заяві, підписаній позичальником, не відображені.

До позовної заяви також долучено Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, які не містять підпису позичальника (а.с. 12-45).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В той же час, суд звертає увагу, що Умови та Правила надання банківських послуг позичальником не підписані.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів позичальник, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання ОСОБА_3 кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати комісії і штрафів та саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядку нарахування.

За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачам Умови та правила банківських послуг та за відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, пені та штрафів, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору.

Аналогічну позицію висловила Велика палата Верховного суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, зазначивши, що надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання до запропонованого договору.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, та з огляду нате, що банком не доведено належними та допустимими доказами правомірність позовних вимог, суд дійшов висновку про їх необґрунтованість та відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 13, 76-80, 89,141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом спадкодавця залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 липня 2020 року.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: О. М. Грубник