Провадження № 22-ц/801/1332/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 рокуСправа № 127/24960/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Марчук В.С., Стадника І.М.,

за участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу №127/24960/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди (збитків), завданих власником джерела підвищеної небезпеки пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2020 року про призначення експертизи, повний текст якої складено того ж дня, постановлену у складі судді Сичука М.М.,

встановив:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2020 року задоволено клопотання представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвоката Бахура Валерія Анатолійовича про призначення судової авто-технічної експертизи. На час проведення експертизи судове провадження у справі зупинено.

В апеляційній скарзі позивач за первісним позовом ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначав, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність призначення експертизи та зупинення провадження у справі. На думку апелянта судову експертизу призначено з формальних підстав та міркувань виключно в інтересах ОСОБА_2 . При вирішенні клопотання про призначення судової експертизи судом не враховано, що запропоновані експерту питання є фактично тотожними з питаннями які вирішувались експертом Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз на замовлення від 04 грудня 2018 року, відповіді на які викладені у висновку експерта за результатами проведення автотехнічного дослідження від 11 грудня 2018 року за № 6523/18-21, за матеріалами адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за статтею 124 КУпАП.

На апеляційну скаргу від представника ОСОБА_2 адвоката Бахура В.А. надійшов відзив, в якому той просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на те, що проведення судової експертизи із зазначеним переліком питань необхідно для з`ясування наявності чи відсутності вини ОСОБА_2 .

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Лісунь М.В. апеляційну скаргу підтримав просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 адвокат Бахур В.А. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів адміністративної справи № 127/17203/219 стосовно ОСОБА_2 за статтею 124 КУпАП вбачається, що висновок експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення автотехнічного дослідження від 11 грудня 2018 року за № 6523/18-21 було долучено до матеріалів адміністративної справи у додатку до апеляційної скарги захисника Галущака В.І. адвоката Книжника Я.В. Це автотехнічне дослідження проведено на замовлення ОСОБА_1 від 04 грудня 2018 року.

Відповідно до статті 1 Закону України « Про судову експертизу» судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

В статті 102 ЦПК України передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку .

У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.

В статті 103 ЦПК України передбачено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

У розумінні статті 1 Закону України «Про судову експертизу», статей 102, 103 ЦПК України не може вважатися актом судової експертизи висновок спеціаліста, наданий заявникові (фізичній чи юридичній особі) на підставі його заяви, - навіть якщо відповідний документ має назву «висновок судового експерта» або подібну до неї, оскільки особа набуває прав та несе обов`язки судового експерта тільки після одержання нею ухвали про призначення експертизи.

Отже, доводи апелянта про те, що з поставлених судом перед експертом питань вже проводилась судова експертиза не ґрунтуються на вимогах закону, а тому не приймаються апеляційним судом до уваги.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 06 лютого 2020 року постанова Вінницького міського суду від 08 липня 2019 року про закриття провадження у справі з встановленням у мотивувальній частині вини ОСОБА_2 за статею 124 КУпАП скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрито на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

В статті 1188 ЦК України передбачено, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Отже, встановлення наявності вини є обставиною, що становить предмет доказування.

З урахуванням наведеного апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29).

Керуючись 374, 375, 381,382, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 14 липня 2020 року.

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді: В.С. Марчук

І.М. Стадник