справа № 489/4597/19 провадження №2/489/599/20
РІШЕННЯ

Іменем України

14 липня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Долгорученко Т.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Миколаївської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

У серпні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому, після уточнення позовних вимог, просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Мати позивача була зареєстрована та проживала у вказаній квартирі сама, а позивач проживає у тому ж будинку в іншій квартирі, й весь час надавала їй допомогу, займалась похованням, сплачувала рахунки за надання комунальних послуг після її смерті. Позивач мала намір звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але через хвилювання після смерті матері перебувала на лікуванні з 13.06.2019 по 05.07.2019. А звернувшись до приватного нотаріусу після виписки, отримала відмову через сплив строку на прийняття спадщини. Окрім позивача, спадкоємцем першої черги після смерті матері є рідна сестра позивача ОСОБА_2 , яка не прийняла спадщину, у встановленому законом порядку.

Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленка І.В. від 05.09.2019 позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачу десятиденного строку для усунення недоліків, які були усунуті позивачем 16.09.2019.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.11.2019, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

У судове засідання, призначене на 23.06.2020 на 09:00 годину, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач надала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник Миколаївської міської ради надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, та прийняти рішення за наявними матеріалами справи та у відповідності до вимог діючого законодавства.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 записана матір`ю позивача та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №810, та свідоцтвом про народження № НОМЕР_2 , актовий запис №1358.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, про що Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області складено відповідний актовий запис №17.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22.03.1999, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду міста Миколаєва на підставі розпорядження №2230 від 26.02.1999, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.06.2012, посвідченого державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори Токіой І.В., ОСОБА_3 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

08.08.2019 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Грудницькою І.М. позивачу було відмовлено у оформлені спадкових прав після смерті її матері, у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Згідно відомостей про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку №19.03.03-21/1443/18 від 28.12.2018 ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , відомості про інших осіб, зареєстрованих за вказаною адресою, відсутні.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого позивач знаходилась на лікуванні в КПН ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» з 13.06.2019 по 05.07.2019.

Як вбачається із змісту позовної заяви та матеріалів справи, позивач є спадкоємцем за законом першої черги та спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилась.

Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до статей 1220-1222, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно із статтями 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини

Відповідно до статті 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила цієї норми застосовуються, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини суд визнав поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (пункт 24 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008).

Закон не містить переліку таких причин, тому обставини, на які посилається позивач, оцінюються судом з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та наданих ними доказів.

У постанові від 26.06.2019 у справі №565/1145/17 Верховним Судом було сформовано наступну правову позицію: поважними причинами пропуску строку прийняття спадщини визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно правового змісту положень статей 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно з положеннями статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши та оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позивачем з поважних причин пропущено строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті її матері, оскільки коли закінчувався та закінчився строк для подачі такої заяви, остання перебувала на лікуванні, та не могла з об`єктивних причин своєчасно звернутися до нотаріуса та подати заяву про прийняття спадщини, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого.

Враховуючи вищевикладене та той факт, що у відповідача відсутні заперечення з приводу заявлених позивачем позовних вимог, а також незначний пропуск позивачем строку для прийняття спадщини, який складає менше місяця, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк тривалістю в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись статтями 4, 19, 141, 200, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном два місяці після набрання даним рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Ленінський районний суд м. Миколаєва або безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно пункту 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;

відповідачі: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ; Миколаївська міська рада, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Повний текст судового рішення складено 14.07.2020.

Суддя І.В.Коваленко