У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 липня 2020 року м. Селидове

Суддя Селидівського міського суду Донецької області Коліщук З.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Донецька залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 07.07.2020 року звернувся до суду із позовом до Державного підприємства «Донецька залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що позовну заяв слід залишити без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>».

Визначаючи підсудність справи Селидівському міському суду Донецької області позивач посилається на те, що юридичною адресою відповідача «Донецька залізниця» є: м. Донецьк, Ворошиловський район, вул. Артема, буд. № 68, натомість суд не може погодитися з такими висновками, виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16.06.2020 року у справі №910/5953/17 зазначила, що при реорганізації відбувається універсальне правонаступництво, коли все майно, права та обов`язки юридичної особи, яка припиняється, переходять до правонаступників. При злитті є лише один правонаступник, який набуває не окремі, визначені в акті приймання-передачі активи та зобов`язання юридичних осіб, які припиняються, а всю їх сукупність. Тому АТ «Укрзалізниця» є правонаступником усіх державних підприємств залізничної галузі (зокрема, ДП «Донецька залізниця»), шляхом злиття яких було створене це товариство.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду визначила, що АТ «Укрзалізниця» є правонаступником ДП «Донецька залізниця» з дати державної реєстрації АТ «Укрзалізниця», тобто з 21 жовтня 2015 року. Тоді як, висновки про те, що відсутність в ЄДР запису про припинення ДП «Донецька залізниця» свідчить про те, що правонаступництво не відбулося, є помилковими.

Таким чином посилання позивача на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 30.05.2017 року у справі № 905/1889/16, як підтвердження факту відсутності правонаступництва між АТ «Укрзалізниця» та ДП «Донецька залізниця», є хибними.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходження Акціонерного товариства «Укразалізниця» код за ЄДРПОУ №40075815 зареєстровано за адресою: 03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. № 5, що відноситься до територіальною юрисдикції (підсудності) Печерського районного суду м. Києва (01601, м. Київ. вул. Володимирська, буд. №15).

Поза увагою суду не може залишитися і той факт, що відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Натомість відповідно до позовної заяви та доданої до неї довідки про внесення відомостей до єдиного демографічного реєстру № від 22.11.2019 року, зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

Згідно розпорядження Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 розгляд справ, підсудних Ясинуватському міськрайонному суду Донецької області, здійснюється Дружківським міським судом Донецької області (84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Енгельса, буд. № 45).

Таким чином, позовна заява та додані до неї документи не містять в собі визначальні даних на підставі яких суд може дійти висновків щодо наявності або відсутності підстав для відкриття провадження у справі та віднесення вказаної позовної заяви до територіальної юрисдикції (підсудності) Селидівського міського суду Донецької області, що є підставою для залишення позовної заяви без руху у відповідності до положень ст. 185 ЦПК України, і тільки після з`ясування вказаних обставин суд може прийняти обґрунтоване рішення щодо відкриття провадження чи то про передачу справи на розгляд іншому суду.

Суд також звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Крім того, згідно п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

В той самий час, позивач в позовній заяві відомостей про вжиття, чи то неможливого вжиття заходів досудового врегулювання спору, не зазначає.

Також, у порушення п. 10 ст. 175 ЦПК України подана ОСОБА_1 позовна заява не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Донецька залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені залишити без руху.

Надати позивачу строк 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали, а саме: оформити позовну заяву відповідно до вимог ст. ст. 175, 176 ЦПК України з урахуванням висновків суду наведених в мотивувальній частині ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя З.М. Коліщук