ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Бородіної Н.М.
за участю секретаря Кострової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова питання щодо ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, моральної шкоди-
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд з позовом , в якому просить стягнути на його користь з відповідача, ОСОБА_2 , 24 463 грн. 98 коп., що складається з: суми збитків у розмірі 9063 грн. 98 коп. на оплату матеріальної шкоди, завданої майну; 400 грн. 00 коп. з оплати витрат на автотоварознавче дослідження; 15 000 грн. 00 коп. - моральна шкода.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23.06.2020року позовні вимоги було задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збитки в сумі 9063 грн. 98 коп., моральну шкоду в сумі 2000 грн.

Від представника позивача надійшла заява, в якій він просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000.

Сторони в судове засідання не з`явились, від позивача надійшла заява щодо проведення судового засідання без його участі та без участі його представника.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Згідно ч.1ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч.2ст.246 ЦПК України).

Відповідно до ч.3ст.246 ЦПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченомустаттею 270 цього Кодексу

До виходу суду у нарадчу кімнату для ухвалення рішення позивачем в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України було зроблено заяву про вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу та зазначено, що докази понесених судових витрат на правничу допомогу будуть надані в межах п`ятиденного строку після проголошення рішення суду.

До суду, в межах п`ятиденного строку, від представника позивача надійшла заява про стягнення судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн.

Відповідності до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно ч. 3ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача надано наступні документи: договір про надання професійної правничої допомоги укладений між адвокатом Остапенко Д.М. та позивачем ОСОБА_1 ; додаткова угода; акт наданих послуг; розрахунок вартості наданих послуг, копії квитанцій.

З наданого акту наданих послуг вбачається, що адвокатом поміж інших послуг по даній справі включено до вартості виконаних робіт послуги з складання заяви про кримінальне правопорушення 2000 грн., складання скарги слідчому судді на бездіяльність органу досудового розслідування - 2500 грн., складання скарги слідчому судді на постанову про закриття кримінального провадження - 2500 грн. Однак зазначені послуги не стосуються розгляду даної цивільної справи, а тому суд не приймає їх до уваги. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем під час розгляду даної цивільної справи понесені витрати на професійну правничу допомогу на суму 13000 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.141 ЦПК України при розподілі судових витрат між сторонами, судовий збір, витрати на правову допомогу покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Як заначалося вище, ціна позову становила 24463,98 грн., позовні вимоги задоволені частково на загальну суму 11063,98 грн., тобто на 45,22%.

Як встановлено судом, позивачем при розгляді даної справи понесені витрати на правничу допомогу в суму 13000 грн.

Європейським судом з прав людини висловлена позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Верховний суд в своєму рішенні № 915/237/18 від 01.08.2019 зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи викладене, з урахуваням вимог відшкодування судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених вимог (45,22%), що становить 5878,60 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 270ЦПК України, суд,-

вирішив:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування збитків та моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 5878,60 грн.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом

протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.