Справа № 372/4140/19
Провадження № 2-592/20
У Х В А Л А

07 липня 2020 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Бондаренко Є.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_5 ,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_4 про визнання договору недійсним скасування запису про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться зазначена цивільна справа.

Представник відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про зупинення провадження у справі № 372/4140/19 до набрання законної сили судовими рішеннями по іншим справам, а саме у цивільній справі 372/1902/13, та 372/1457/14 що перебували у провадженні Обухівського районного суду Київської області, обґрунтовуючи заяву тим, АТ «Райффайзен Банк Аваль» стало відомо про наявність рішень Обухівського районного суду Київської області по вищевказаним цивільним справам, які прямо та безпосередньо стосуються прав АТ «Райффайзен Банк Аваль», як іпотекодержателя спірного майна, так представником АТ «Райффайзен Банк Аваль» було подано апеляційні скарги на вищевказані рішення суду та на разі по вказаним апеляційним скаргами відкрито апеляційне провадження та зупинено виконання рішення.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі заперечив в повному обсязі, посилаючись на його не обґрунтованість. Крім того представником позивача в судовому засідання також було заявлено усне клопотання про витребування доказів.

Згідно вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України визначено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Згідно з п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що визначаючи наявність передбачених Цивільним процесуальним кодексом України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Враховуючи вищезазначені вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясувати, як пов`язана справа, яка розглядається даним судом із справами які перебувають в провадженні інших суддів, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

При цьому пов`язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Окрім того, неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, мають безпосередній зв`язок з даною справою та не можуть бути встановлені судом самостійно.

Так, переконливих обґрунтувань неможливості надання судом, який відкрив провадження раніше, правової оцінки оспорюваному правочину в межах належно пред`явлених позовних вимог раніше у часі та стороною правочину, в судовому засіданні суду не представлено.

За таких обставин, суд не вбачає достатніх підстав вважати, що у іншій цивільній справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Вирішуючи питання про можливість зупинення провадження у справі суд приймає до уваги те, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Крім того, обов`язок суду щодо зупинення провадження у справі з мотивів наявності іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства може мати місце, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість їх розгляду та з урахуванням предметів спору у цих справах.

Враховуючи необхідність вирішення справи у розумні строки, суд вважає, що достатніх правових і фактичних підстав для зупинення провадження у справі на цей час немає, а доводи клопотання є непереконливими.

Будь-яких інших відомостей, які б в силу дії ст.251 ЦПК України породжували правові наслідки у виді виникнення підстав для зупинення провадження у справі, суду не повідомлено. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги зміст і обґрунтування позовних вимог, що підлягають перевірці та з`ясуванні при вирішенні спору, суд не вбачає достатніх підстав для зупинення провадження даної справи.

Щодо клопотань представника позивача ОСОБА_5 про витребування доказів, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Так, представником позивача в судовому засіданні заявлено усне клопотання про витребування доказів, суду на додавались достатні докази щодо підтверджень вжиття всіх заходів для отримання доказів у позасудовому порядку, наявності перешкод у отриманні доказів без застосування повноважень суду. Відсутнє також належне обґрунтування співвіднесення доказів, які пропонується витребувати, із межами розгляду цієї справи. Суд вважає клопотання безпідставним, оскільки стороною не доведено наявність правових і фактичних підстав для витребування доказів.

Керуючись ст. 251 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі відмовити.

В задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Суддя: М.В.Кравченко