Справа № 212/1346/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дехти Р.В., за участю секретаря судового засідання Колісник К.Е., порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання ОСОБА_1 та мирового судді судової дільниці №1 Ленінського судового району міста Мурманська, про визнання і виконання на території України рішення мирового судді судової дільниці №1 Ленінського судового району м. Мурманська Російської Федерації від 25 березня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 та мировий суддя судової дільниці №1 Ленінського судового району міста Мурманська звернулася до суду через Південно східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду на території України рішення мирового судді Ленінського судового району м.Мурманська Російської Федерації від 25 березня 2019 року щодо стягнення з ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 18 січня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття та державного мита в сумі 150 рублів.

Вивчивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Нормами ст.462 ЦПК України встановлено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Між Російською Федерацією та Україною питання надання правової допомоги врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року.

За нормами ч.2 ст.54 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані.

Відповідно до ст.54 Конвенції, клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у ст.51 Конвенції (зокрема рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань, рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку) розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані.

Згідно п. 1 ст. 464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Відповідно до п. 5.5 розділу 5 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року №1092/5/54, розгляд іноземного клопотання здійснюється згідно з Цивільним процесуальним кодексом України, а стосовно рішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу - із Законом України "Про міжнародний комерційний арбітраж". У разі, якщо міжнародний договір містить інші норми, застосовуються положення міжнародного договору.

На виконання вимог статті 467 ЦПК України 26 лютого 2020 року матеріали клопотання ОСОБА_1 прийнятті до розгляду та запропоновано боржнику ОСОБА_2 у місячний строк подати можливі заперечення щодо клопотання, що підтверджується ухвалою суду від 26 лютого 2020 року.

В клопотанні зазначено адреса боржника ОСОБА_4 АДРЕСА_1 . Згідно отриманої судом інформації за відомостями відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Покровської районної в місті ради встановлено , що ОСОБА_4 дійсно є зареєстрований за вказаною адресою, на яку й були надіслані письмові повідомлення суду.

Так, 27.02.2020 року за вихідним номером №212/1346/20/11743/2020 на адресу ОСОБА_2 було надіслано ухвалу суду від 26 лютого 2020 року, 06 березня 2020 року надіслано судову повістку про виклик до суду на 03 квітня 2020 року ( вих. № 212/1346/20/13270/2020).

23 квітня 2020 року за вихідним номером № 212/1346/20/24219/2020 на адресу ОСОБА_2 повторно було надіслано повідомлення про необхідність явки до суду, однак станом на 26 травня 2020 року на адресу суду не надійшло жодного підтвердження щодо належного повідомлення ОСОБА_2 про необхідність явки до суду та надання своїх пояснень з приводу клопотання ОСОБА_1

18 травня 2020 року за вихідним номером № 212/1346/20/28947/2020 на адресу ОСОБА_2 третій раз було надіслано повідомлення про необхідність явки до суду, однак станом на 26 травня 2020 року на адресу суду не надійшло жодного підтвердження щодо належного повідомлення ОСОБА_2 про необхідність явки до суду та надання своїх пояснень з приводу клопотання ОСОБА_1 .

Відповідно статті 467 ЦПК України про надходження клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду суд у п`ятиденний строк письмово повідомляє боржника і пропонує йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання. Після подання боржником заперечень у письмовій формі або у разі його відмови від подання заперечень, а також якщо у місячний строк з часу повідомлення боржника про одержане судом клопотання заперечення не подано, суддя постановляє ухвалу, в якій визначає дату, час і місце судового розгляду клопотання, про що сторони повідомляються письмово не пізніше ніж за десять днів до його розгляду.

Ухвалою суду від 16 червня 2020 року клопотання призначено до судового розгляду о 08 -00 годині 15 липня 2020 року, про що ОСОБА_2 повідомлявся належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, клопотань стосовно відкладення розгляду справи до суду не надав.

Згідно п. 5 статті 467 ЦПК України неявка без поважних причин в судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Так, під час розгляду справи судом встановлено, що рішенням мирового судді судової дільниці №1 Ленінського судового району м. Мурманська Російської Федерації ОСОБА_5 від 25 березня 2019 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 яким стягнуто з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 18 січня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття та стягнуто з ОСОБА_3 до бюджету міста Мурманська державне мито в розмірі 150 рублів. Рішення набрало законної сили 26 квітня 2019 року та підлягає виконанню.

В матеріалах клопотання міститься довідка про те, що зазначене рішення суду на території Російської Федерації не виконувалось.

Відповідно до частини 8 статті 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Станом на 15.07.2020 року за офіційним курсом Національного банку України 150 російських рублів еквівалентно 57 гривень 15 копійок.

Відповідно до ст. 55 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», у визнанні передбачених статтею 52 рішень і у видачі дозволу на примусове виконання може бути відмовлено у випадках, якщо:

а) відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої винесене рішення, воно не набуло законної сили або не підлягає виконанню, за винятком випадків, коли рішення підлягає виконанню до набуття законної сили;

б) відповідач не прийняв участі в процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому не був вчасно і належно вручений виклик до суду;

в) у справі між тими ж сторонами, про той же предмет і по тій же підставі на території Договірної Сторони, де повинно бути визнане і виконане рішення, було вже раніше винесене рішення, що вступило в законну силу, або мається визнане рішення суду третьої держави, або якщо установою цієї Договірної Сторони було раніше порушено провадження по даній справі;

г) відповідно до положень цієї Конвенції, а у випадках, не передбачених нею, відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої рішення повинно бути визнане і виконане, справа відноситься до виняткової компетенції її установи;

д) відсутній документ, що підтверджує угоду сторін у справі договірної підсудності;

е) минув термін давності примусового виконання, передбачений законодавством Договірної Сторони, суд якої виконує доручення.

В ході розгляду клопотання суд не встановив обставин, передбачених статтею 55 Конвенції, що перешкоджали виконанню рішення іноземного суду на території України

На підставі зазначеного, керуючись статті 462 - 467 ЦПК, суд, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 та мирового судді судової дільниці №1 Ленінського судового району міста Мурманська про визнання і виконання на території України рішення мирового судді судової дільниці №1 Ленінського судового району м. Мурманська Російської Федерації від 25 березня 2019 року задовольнити.

Визнати та дозволити примусове виконання на території України рішення іноземного суду, а саме рішення мирового судді Ленінського судового району м. Мурманська Російської Федерації від 25 березня 2019 року, щодо стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 18 січня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Визнати та дозволити примусове виконання на території України рішення іноземного суду, а саме рішення мирового судді Ленінського судового району м. Мурманська Російської Федерації від 25 березня 2019 року, щодо стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в дохід бюджету міста Мурманська державне мито в розмірі 150 (сто п`ятдесят) рублів, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 15 липня 2020 року в гривневому еквіваленті становить 57 (п`ятдесят сім) гривень 15 копійок.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання, або відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р. В. Дехта