Справа № 496/1561/16-ц
Провадження № 4-с/496/10/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бурана В.М.,

за участі:

секретаря судового засідання Дигуляр А.С.,

представника скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2

представник стягувача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка Одеської області скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця Біляївського МВ ДВС МУМЮ Горділовського М.М.

З підстав викладених в мотивувальної частині скарги, просить задовольнити вимоги зазначені в прохальній частині скарги.

В судове засідання з`явився представник скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності.

В судовому засіданні головуючий з`ясував, що ОСОБА_2 діючі на підставі довіреності ні є адвокатом. Тому було запропоновано на обговорення питання щодо можливості представництва Жарікова А.В у розгляді зазначеної скарги. Представник стягувача ОСОБА_3 адвокат Демінська К.В. залишила остаточне вирішення цього питання на розсуд суду.

ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що вважає себе належним представником, оскільки почав приймати участь у основній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, до вступу в дію змін до Конституції України щодо представництва в судах першої інстанції виключно адвокатами, а скарга на дії державного виконавця стосується тієї саме справи. Також зазначав, що тотожність номеру справи, на його думку підтверджує правильність його висновків.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 ні є правомочним представником з урахуванням того, що він ні є адвокатом.

Зазначеного висновку суд дійшов з огляду на таке.

Відповідно до п. 11 розділу 16 перехідних положень Конституції України, представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

ОСОБА_2 почав приймати участь у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу у 2017 році, до обмеження представництва колом адвокатів, з цим суд погоджується.

Однак суд звертає увагу, що відповідно до абзацу 3 п. 11 16 перехідних положень Конституції України, зазначається, що представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Так постановою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 серпня 2019 року по справі № 496/1561/16-ц прийняте остаточне рішення по зазначеній справі, яке оскарженню не підлягає.

Зазначене рішення стало підставою для звернення позивача до виконавчої служби.

Таким чином, на думку суду повноваження ОСОБА_2 припинились.

Скарга на дії державного виконавця має інший предмет судового розгляду, почалась у період дії вимог щодо представництва адвокатів. Виходячи з предмету скарги, заявлених вимог в прохальній частині, суд не вважає цю справу малозначною, представництво по якої може відбуватись за довіреністю, не адвокатом. З результати розгляду зазначеної скарги можливе апеляційне та касаційне оскарження, що також підтверджує висновок суду щодо завершеності провадження по основній справі про стягнення боргу.

Посилання ОСОБА_2 на єдиний номер провадження, як на ознаку, що продовжується та не закінчено попереднє провадження, то суд зазначає, що нумерація справ це суто технічне питання системи авторозподіла.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Керуючись ч. 9 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує аналогію закону і оскільки скарга підписана не повноважним представником, то не відповідає вимогам ч. 2. ст. 175 ЦПК України, в розумінні подання заяви до суду в письмовій формі і підписання позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Керуючись ст. ст. 175, 187, 258, 259, 260, 268 ЦПК України, п. 11 розділу 16 перехідних положень Конституції України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_5 у представництві ОСОБА_1 по скарзі на дії (бездіяльність) державного виконавця .

Залишити скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця Горділовського М.М. без руху та надати строк для усунення недоліків, а саме щодо підписання скарги повноваженою особою у розумінні вимог ЦПК України, або особисто ОСОБА_1 .

Надати на усунення недоліків строк 15 днів з моменту отримання ухвали.

Роз`яснити скаржнику, що у випадку, якщо зазначені недоліки не будуть усунуті протягом вказаного строку, скарга буде повернута скаржнику.

Повний текст ухвали складений 13 липня 2020 року о 18.00 годині.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суд протягом 15 днів з моменту її оголошення.

Суддя Буран В.М.