ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4580/19 Номер провадження 22-ц/814/1630/20Головуючий у 1-й інстанції Блажко І. О. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.

секретар Мисечко А.І.

імена (найменування) сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Житло Інвест Полтава"

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави, ухвалене 29 серпня 2019 року у складі судді Блажко І.О.

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житло Інвест Полтава" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором оренди житла,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року ТОВ "Житло Інвест Полтава" звернулось до суду із вказаним позовом та просило стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за користування кімнатою у гуртожитку за період з травня 2017 року по квітень 2019 року у розмірі 40 185,39 грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно будівля гуртожитку літ. «А-9», що розташована за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 4106,4 кв.м. належить ТОВ "Житло Інвест Полтава" на праві спільної часткової власності разом із мешканцями гуртожитку, які набули права власності шляхом укладення договорів купівлі продажу кімнат.

Згідно відомостей форми А1 відповідачі з 1979 року зареєстровані у зазначеному гуртожитку, у кімнаті № 419.

З відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір оренди кімнати АДРЕСА_2 , який передбачає користування відповідачами зазначеної кімнати за відповідну плату без визначення строку його дії. Визначено, що розмір орендної плати (квартплати) за кімнати які належать на праві власності підприємству встановлюється окремо наказом адміністрації підприємства.

Зазначало, що відповідачі оплату за житло (квартирна плата) та комунальні послуги не вносять, але фактично ними користуються, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 40 185,39 грн., яку вони добровільно не погашають.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29 серпня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ТОВ "Житло Інвест Полтава" заборгованість по орендній платі у розмірі 40 185,39 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржили ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , просили скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ "Житло Інвест Полтава" у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі не відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Визначено дату підготовчого судового засідання.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 25 червня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 24 липня 2019 року.

Відомості про отримання відповідачами повісток із викликом у судове засідання від 24 липня 2019 року у матеріалах справи відсутні.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 24 липня 2019 року призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 29 серпня 2019 року.

Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень (а.с. 65 - 73) судові повістки про виклик у суд відповідачів ними отримані не були. Інші відомості про повідомлення відповідачів про час та місце судового розгляду у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, розгляд справи місцевим судом був проведений без належного повідомлення ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відповідачі обґрунтовують свою апеляційну скаргу, з поміж іншого, порушенням їх права на участь в судовому засіданні.

За таких обставин, рішення місцевого суду підлягає скасуванню, а справа розгляду по суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору купівлі-продажу державного майна від 29 червня 1994 року, укладеного між Фондом комунального майна Полтавської області та ВАТ «Полтаваагротранс» (після зміни найменування ПАТ «Полтаваагротранс»), посвідченого державним нотаріусом Другої полтавської держнотконтори та зареєстрованого в реєстрі за № 2-1746, ВАТ «Полтаваагротранс» набуло право власності на будівлі гуртожитку літ. «А-9», що складається з підвалу літ. «А1-9», спортклубу літ. «А-1» та підвалу літ. «А1-1», розташованих у АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно /САК/ 151014 від 27 травня 2015 року, зареєстрованого в ДРРП за № 01, будівля гуртожитку літ. «А-9», що розташована за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 4106,4 кв.м належить на праві приватної власності ТОВ «Житло Інвест Полтава», власність спільна часткова, розмір частки складає 3809/5000. Співвласниками зазначеного будинку є його мешканці які набули права власності шляхом укладення договорів купівлі продажу кімнат (а.с. 17).

Передача на баланс ТОВ «Житло Інвест Полтава» була здійснена згідно до акту прийому передачі від 02 червня 2015 року та додатку до акту прийому передачі від 09 червня 2015 року.

Згідно відомостей форми А1 відповідачі з 1979 року зареєстровані у зазначеному гуртожитку, у кімнаті № 419.

ТОВ «Житло Інвест Полтава» обґрунтовує свої позовні вимоги наявністю у відповідачів заборгованості з орендної плати у розмірі 40 185,39 грн. згідно договору оренди житла, укладеного 12 липня 1996 року між ОСОБА_4 та АО «Полтаваагротранс».

Відповідачі заперечують такі вимоги, оскільки зміна власника житла сама по собі не змінює умов договору оренди. Вони заперечують, що укладали з позивачем договір, яким би змінювався розмір орендної плати.

Відповідно до п.п. 1-3 договору оренди від 12 липня 1996 року, укладеного між ОСОБА_4 та АО «Полтаваагротранс», орендодавець надає житло в гуртожитку по АДРЕСА_1 .

Підприємство зобов`язується забезпечити мешканців комунальними послугами (централізоване опалення, вода, електроенергія, ліфт) у відповідності до існуючих норм.

Замовник зобов`язується оплачувати проживання в гуртожитку щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за платіжним у розмірі 3 307 000 карбованців з сім`ї.

У випадку змінити тарифів на комунальні послуги, відповідно змінюється вартість проживання у гуртожитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Відповідно до ст. 170 ч. 1 ЖК України при переході права власності на жилий будинок, (частину будинку, квартиру), в якому знаходиться здане в найом жиле приміщення, до іншої особи договір найму зберігає силу до закінчення зазначеного в ньому строку.

Відповідно до ст. 814 ЦК України у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Якщо законом встановлений максимальний розмір плати за користування житлом, плата, встановлена у договорі, не може перевищувати цього розміру.

Одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, зміни в договір оренди житла у встановленому законом порядку сторонами не вносились.

Позивач в односторонньому порядку змінив розмір плати за користування житлом, встановивши їх з 01 вересня 2016 року у розмірі 19,80 грн./м2., з 01 квітня 2017 року у розмірі 39,20 грн./м2, з 01 червня 2018 року у розмірі 57,40 грн./м2.

Накази про затвердження тарифів на надання в оренду кімнат не містять розрахунків економічно обґрунтованих витрат на послуги утримання будинку та прибудинкової території. Такі розрахунки не були надані й до суду.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування належить встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.

У ст. 1 Закону визначено, що виконавцем комунальних послуг є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

Статтею 8 Закону визначено повноваження виконавців комунальних послуг. До таких повноважень не віднесено право встановлювати ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги.

Статтею 10 Закону визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Будь-яких доказів затвердження визначених позивачем тарифів/цін або наявності домовленості сторін про їх встановлення, ТОВ «Житло Інвест Полтава» надано не було.

З цих підстав, доводи про те, що заборгованість відповідачів по оплаті орендної плати та комунальних послуг становить 40 185,39 грн. є припущенням, яке відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України не може бути покладено в основу доказування.

Отже, позовні вимоги ТОВ «Житло Інвест Полтава» не підлягають задоволенню за недоведеністю.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, місцевим судом ухвалено помилкове рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Житло Інвест Полтава» про стягнення заборгованості за договором оренди житла, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Житло Інвест Полтава» не підлягають задоволенню, з підприємства підлягають стягненню понесені відповідачами судові витрати.

Керуючись ст. 367 ч. 1, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. 3, 4, ст. 382 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29 серпня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Житло Інвест Полтава" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором оренди житла відмовити.

Стятгнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житло Інвест Полтава" на користь ОСОБА_2 2 881,50 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: О.Ю. Кузнєцова

С.А. Гальонкін

Л.М. Хіль