Житомирський апеляційний суд
Справа №278/360/20 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 74 Доповідач Галацевич О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Григорусь Н.Й.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №278/360/20 за позовом ОСОБА_1 до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про скасування розпоряджень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

за апеляційною скаргою Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області,

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області, ухвалене 13 квітня 2020 року, ухвалене суддею Грубіяном Є.О. у м. Житомирі, повний текст рішення складено 13 квітня 2020 року,

в с т а н о в и в :

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, у якому, посилаючись на порушення роботодавцем норм чинного законодавства, що регулюють вивільнення працівника, просив: визнати незаконним та скасувати розпорядження Оліївського сільського голови Житомирського району Житомирської області № 380 від 19 грудня 2019 року про звільнення його з посади головного спеціаліста відділу прогресивного розвитку та зв`язків з громадськістю апарату сільської ради з 02 січня 2020 року у зв`язку з скороченням штату працівників; визнати незаконним та скасувати розпорядження Оліївського сільського голови Житомирського району Житомирської області № 13-к від 11 січня 2020 року, яким внесено зміни щодо дати звільнення з 02 січня 2020 року на 11 січня 2020 року до розпорядження №380 від 19 грудня 2019 року; поновити його на посаді головного спеціаліста відділу прогресивного розвитку та зв`язків з громадськістю апарату Оліївської сільської ради.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Оліївського сільського голови Житомирського району Житомирської області № 380 від 19 грудня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу прогресивного розвитку та зв`язку з громадськістю апарату Оліївської сільської ради району Житомирської області та розпорядження Оліївського сільського голови Житомирського району Житомирської області № 13 від 11 січня 2020 року про внесення змін щодо дати звільнення позивача. Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу прогресивного розвитку та зв`язку з громадськістю апарату Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області з 13 квітня 2020 року. Стягнуто з Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період часу з 11 січня 2020 року по 10 квітня 2020 року включно. Рішення про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу допущено до негайного виконання, але не більше ніж за один місяць. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

На думку заявника, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що звільнення ОСОБА_1 відбулося з порушенням норм законодавства. На момент попередження та звільнення позивача рівнозначних чи нижчих вакантних посад за спеціальністю та кваліфікацією останнього не було, тому йому не було запропоновано іншу посаду. Крім того, Комунальний заклад «Центр надання соціальних послуг» є окремою юридичною особою, що підтверджено його статутом, а тому посилання суду на те, що позивачеві не були запропоновані наявні у цьому закладі вакантні посади, є безпідставним. Також суд помилково вважав, що позивачеві не пропонувались посади у відділі освіти, центрі надання адміністративних послуг, оскільки посада головного спеціаліста відділу освіти вакантною не була. Також вважає, що судом першої інстанції помилково розглянуто справу за нормами ЦПК України, оскільки даний спір відповідно п. 10 ч. 1 ст. 19 КАС України підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. Зазначене є підставою для скасування судового рішення у відповідності до ч. 1 ст. 378 ЦПК України.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала, зазначила, що є підстави для закриття апеляційного провадження, оскільки спір підлягав розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Позивач в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу у його відсутність. У відзиві просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване відповідачем судове рішення без змін.

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 квітня 2018 року розпорядженням №58-к позивача призначено за переведенням з 04 квітня 2018 року на посаду головного спеціаліста відділу організаційної роботи апарату виконавчого комітету Оліївської сільської ради (а.с.8).

03 червня 2019 року позивача переведено на посаду головного спеціаліста відділу прогресивного розвитку та зв`язків з громадськості апарату сільської ради та затверджено посадову інструкцію даної посади (а.с.9, 24-25).

14 серпня 2019 року сільським головою затверджено штатний розпис апарату ради на 2019 рік (а.с.14-15).

18 жовтня 2019 року рішенням № 822 25-ої сесії 7-го скликання Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області внесено зміни до загальної чисельності апарату сільської ради з 23 грудня 2019 року, зокрема, виведено з штату обійману позивачем посаду (а.с.10).

30 жовтня 2019 року позивача попереджено про звільнення з посади після закінчення 2-х місячного терміну у зв`язку із скороченням (а.с.11).

19 грудня 2019 року розпорядженням сільського голови № 380-к позивача звільнено з посади з 02 січня 2020 року у зв`язку із скороченням штату працівників (а.с.12).

11 січня 2020 року розпорядженням сільського голови № 13-к внесено зміни до розпорядження № 380-к від 19 грудня 2019 року у частині дати звільнення, звільнення вважати таким, що відбулось з 11 січня 2020 року у зв`язку із перебуванням позивача на лікарняному (а.с.13).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 послався на те, що йому не пропонувались наявні у відповідача вакантні посади. Предметом його позову є: законність розпоряджень сільського голови про звільнення та зміну дати звільнення; поновлення на посаді головного спеціаліста відділу прогресивного розвитку та зв`язків з громадськістю апарату сільської ради; стягнення з сільської ради середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За змістом ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пункт 2 частини першої статті 4 КАС України визначає публічно-правовий спір, зокрема, як спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій.

Пункт 2 частини першої статті 19 КАС України визначає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відтак, зміст поняття «публічна служба» охоплює поняття державної служби та службив органах місцевого самоврядування.

Проходження публічної служби - це процес діяльності особи на посадах, які вона обіймає, починаючи від моменту призначення на відповідну посаду та завершуючи припиненням публічної служби, із сукупністю всіх обставин і фактів, які супроводжують таку діяльність. Оскільки така професійна діяльність нерозривно пов`язана з отриманням оплати (винагороди) за роботу, яку особа виконує на відповідній посаді, то правовідносини, пов`язані з нарахуванням, виплатою, утриманням, компенсацією, перерахунком заробітної плати, компенсацій, грошової допомоги під час виконання такою особою своїх посадових обов`язків, є одним з елементів проходження публічної служби, а під час звільнення з публічної служби - одним з елементів припинення такої служби.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету (частина перша статті 2 вказаного Закону).

Частиною другою статті 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено, що прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється на посади керівника секретаріату (керуючого справами) районної, обласної ради, керуючого справами виконавчого апарату обласних і районних рад, керівників відділів, управлінь та інших працівників органів місцевого самоврядування шляхом призначення відповідно сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України. Проведення конкурсу, випробування та стажування при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється в порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Оліївська сільська рада Житомирського району Житомирської області є органом місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду села та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими законами України, у межах повноважень, визначених чинним законодавством, і приймає від її імені рішення.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 обіймав посаду головного спеціаліста відділу прогресивного розвитку та зв`язків з громадськості апарату сільської ради, мав 13 ранг посадової особи органу місцевого самоврядування (а.с. 8-9).

Отже, позивач обіймав посаду в органі місцевого самоврядування, у зв`язку із чим цей спір не є трудовим спором приватного характеру, а стосується проходження публічної служби.

Оскільки публічна служба є різновидом трудової діяльності, відносини публічної служби як окремий різновид трудових відносин існують на стику двох галузей права - трудового та адміністративного, то правовідносини, пов`язані з прийняттям на публічну службу, її проходженням та припиненням, регламентуються нормами як трудового, так і адміністративного законодавства, а спори, які виникають з таких правовідносин, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Вказаний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 22 серпня 2018 року у справі № 766/10783/16-ц (провадження № 14-278цс18) та від 05 червня 2019 року у справі № 754/15544/17-ц (провадження № 14-202цс19).

Враховуючи, що позивач до звільнення проходив публічну службу, спір щодо поновлення його на посаді є публічно-правовим. Тому вимоги про визнання незаконним та скасування розпоряджень сільського голови, які видані під час проходження позивачем публічної служби, мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства. Водночас вимоги про стягнення середнього заробітку заявлені разом з вимогами про вирішення публічно-правового спору, тому на них також поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 661/3699/16-ц (провадження № 14-388цс18).

Суд першої інстанції не звернув уваги, що даний спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки він виник у зв`язку з проходженням ОСОБА_1 публічної служби, а тому помилково розглянув позовну заяву в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги (ч.2 ст.377 ЦПК України).

З огляду на вищенаведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аргументи, викладені ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що спір правильно розглянутий судом в порядку цивільного судочинства і це узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.02.2019 у справі № 815/6096/17 є помилковими. Так, висновки, викладені у цій постанові, не мають преюдиційного значення для вирішення справи №278/360/20, оскільки вони стосуються інших сторін та інших обставин, які були встановлені при розгляді справи судом касаційної інстанції. У даному випадку позивач є державним службовцем і його посада відноситься до публічної служби, у зв`язку з чим спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 377, 381, 389-391 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року скасувати.

Провадження у цивільній справі №278/360/20 за позовом ОСОБА_1 до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про скасування розпоряджень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст ухвали складений 09 липня 2020 року.