Справа № 640/2729/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2020 р. Київський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Якуші Н.В.,

за участі секретаря Коваль А.О.,

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі у цивільні справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про стягнення грошових коштів за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває вказана цивільна справа. В обґрунтування позову позивач вказує на те, що 04.02.2016 року між сторонами у справі був укладений договір позики грошових коштів, що посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Хомою О.В. на загальну суму 268350,00 грн. Станом на 28.01.2019 року, як зазначає позивач у своєму позові, відповідач грошові кошти не повернув.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про зупинення провадження по даній справі до розгляду по суті цивільної справи № 638/1511/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_5 про визнання договору позики недійсним.

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що розгляд цивільної справи №640/2729/19 не залежить від розгляду цивільної справи №638/1511/20, оскільки усі обставини можливо перевірити безпосередньо під час слухання справи по суті та наголошував на тому, що ці дії відповідача направлені на затягування слухання, оскільки з зустрічним позовом відповідач до суду в межах слухання справи №640/2729/19 не звертався.

Вислухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали цивільної справи, суд відмовляє у задоволенні заяви щодо зупинення провадження по справі з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа № 638/1511/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_5 про визнання договору позики недійсним.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України у разі об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.

При цьому, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

При вирішенні клопотання представника відповідача суд бере до уваги, що визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі.

Так судом вбачається, що у своєму відзиві на позовну заяву відповідач фактично посилається на ті обставини, які стали підставою його звернення з окремим позовом до Дзержинського районного суду м. Харкова, а тому суд вважає, що зібрані по справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Обставин, за яких розгляд цієї справи був неможливий без прийнятого судом рішення по справі № 638/1511/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_5 про визнання договору позики недійсним, судом не встановлено.

Інших обставин, які б давали підстави для зупинення провадження по справі, відповідач суду не навів.

У зв`язку із викладеним, суд вважає можливим продовжити розгляд даної цивільної справи, оскільки зібрані у справі докази дозволяють у повній мірі встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Керуючись п.6 ч.1 ст.251, 260 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання про зупинити провадження у цивільній справі.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя -