07.07.2020 Справа № 363/2179/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2020 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Котлярової І.Ю.,

за участі секретаря - Скотаренко В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що 26.12.1998 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області, актовий запис № 957. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 - син ОСОБА_4 . У зв`язку із постійними суперечками, що виникали із відповідачем на побутовому рівні, у червні 2012 року відповідач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів. 31.07.2012 року Вишгородським районним судом Київської області по справі №2-1267/12 було прийнято рішення про стягнення з позивача на утримання дітей аліментів щомісячно у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.07.2012 року і до повноліття дітей. 26.09.2012 року було видано виконавчий лист. Не зважаючи на постійні суперечки між ними, сторони продовжували проживати в одному будинку. В серпні 2012 року відновили свої подружні стосунки та ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася донька ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 син ОСОБА_6 . Вказав, що вони із відповідачем вели спільне господарство, неодноразово їздили відпочивати родиною. Увесь цей час позивач проживав разом з сім`єю, повністю утримував своїх дітей та дружину. 13.02.2019 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області шлюб між сторонами було розірвано, однак незважаючи на дану обставину позивач надалі повністю утримує своїх дітей та сплачую аліменти на дружину згідно рішення Вишгородського суду Київської області від 14.01.2019 року. Зазначив, що ним також повністю забезпечується оплата за проживання та інші витрати старшої дочки ОСОБА_7 , яка наразі навчається на денній формі навчання у м. Братислава, Словацька республіка. Відповідач і до досягнення ОСОБА_7 повноліття не брала участі абсолютно у її фінансовому утриманні та матеріальному забезпеченні, з огляду на те, що з кінця 2011 року не працювала, не мала власного бюджету та не отримувала ніяких доходів. Вказані витрати здійснював позивач. Вказав, що хоч і з відповідачем не проживають, як подружжя, проте, поки вимушено проживають разом в одному будинку, та він повністю забезпечую своїх дітей усім необхідним, зокрема, їжею, одягом, засобами гігієни, витратами на проведення дозвілля, лікування, відпочинок, його матір сплачує перебування дітей в дитячому садку, кожного ранку позивач відвозить двох молодших дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в садок, також, за можливістю, сплачує усі комунальні платежі за проживання в будинку як його дітей, так і відповідача. 08 травня 2019 року за заявою відповідача Вишгородським судом видано дублікат виконавчого листа № 2-1267/12. Зі слів відповідача, вона має намір подати його на виконання аби стягнути з позивача ще більше грошей. Пояснив, що увесь час майже до середини 2017 року сторони жили подружнім життям, вели сумісне господарство, та абсолютно всі витрати позивач взяв на себе, оскільки з кінця 2011 року відповідач не працювала. Оскільки, позивач, як батько, повністю утримую своїх дітей, зокрема, і ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , мати будь-якої участі в їх утриманні не приймає, то стягнення аліментів на її користь для утримання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суперечить наведеним правовим нормам. Вважає, що в нього відсутній обов`язок по сплаті аліментів на користь відповідачки на дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Посилаючись на вимоги ст. 432 ЦПК України, просив суд визнати такими, що не підлягає виконанню виконавчий лист у справі №2-1267/12, виданий 26.09.2012 року Вишгородським судом Київської області на виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліментів щомісячно у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.07.2012 року і до повноліття дітей.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15.07.2019 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 02.10.2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник будучі присутніми у судових засіданнях позовні вимоги підтримували та просили про їх задоволення. В подальшому позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач та її представник будучі присутніми у судових засіданнях проти задоволення позовних вимог заперечували та просили у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Крім того, відповідач подала до суду відзив, згідно якого вказала, що з моменту видачі виконавчого листа ОСОБА_1 тільки один раз сплатив аліменти добровільно, поза виконавчим провадженням, на її користь на утримання старших дітей. Далі позивач просив не надавати виконавчий лист до виконавчої служби, адже він був керівником солідного підприємства, обіцяв платити аліменти добровільно, але не платив. Вказані платежі на адресу відповідача жодним чином не є аліментами. Крім того, в жодному, крім одного, платежі не вказано, що кошти перераховуються в якості аліментів. Є навіть призначення - матеріальна допомога відповідачу, та один раз на одяг дітям, але аж ніяк не аліменти. Позивач стверджує, що добровільно виконував обов`язок щодо утримання дітей. Посилається, касові чеки з приводу купівлі продуктів для сім`ї, проте продукти, вказані в цих чеках, в більшості своїй до сім`ї не доходили адже відповідач готує їжу для дітей і знає кожний день які продукти в домі є, яких нема. Вважає, що, якщо ОСОБА_1 дійсно купляв ці продукти, то кращі з них йшли в іншу сім`ю. Таким чином, аналіз фактичних обставин періодичних перерахунків грошових коштів позивачем на користь відповідача, періодичне придбання продуктів та аналіз норм СК України дають підстави стверджувати, що всі витрати ОСОБА_1 поза виконавчим провадженням, за виключенням одного платежу, є не що інше, як додаткові витрати на дітей задля їх здоров`я фізичного і духовного розвитку та розвитку їх здібностей, а також матеріальна допомога непрацюючій дружині. Зазначила, що жоден з платежів неможливо визнати сплатою аліментів, а позивач не надав жодного належного доказу, у зв`язку з яким можна було б визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Посилання позивача на той факт, що він сплачував комунальні послуги за будинок, також не є свідченням виконання обов`язків по сплаті аліментів або додаткових витрат на утримання дітей. Це є прямий обов`язок власника будинку. А тому у задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі. В подальшому відповідач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у задоволенні позовних вимог просила відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 26 грудня 1998 року між сторонами було укладено шлюб зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області, актовий запис № 957.

Від шлюбу сторони мають дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 13.02.2019 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 31.07.2012 року по справі № 2-1267/12 з позивача на користь відповідача на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вирішено стягувати аліменти щомісячно у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.07.2012 року і до повноліття дітей.

ІНФОРМАЦІЯ_9 на підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 08 травня 2019 року заяву ОСОБА_2 задоволено та видано дублікат виконавчого листа у справі № 2-1267/12, виданого 26.09.2012 року Вишгородським районним судом Київської області на виконання рішення суду за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 14 січня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини задоволено частково та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1 000,00 грн., щомісячно до досягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , трьох років, а саме з 28.08.2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_10 . Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 704, 80 грн. судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Згідно листа Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 25.02.2020 року на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження АСВП : 559214870 від 27.05.2019 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-1267/2012 від 26.09.2012 року виданого Вишгородським районним судом Київської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти щомісячно у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.07.2012 року і до повноліття дітей. 25.07.2019 року державним виконавцем Тимченко К.І. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено до ДП «ОМЕГА МЕНЕДЖМЕНТ Україна» за адресою м. Київ, вул. бульвар, Лесі Українки, 5-а. Станом на 01.02.2020 року заборгованість зі сплати аліментів становить 30036,40 грн., В зв`язку з повноліттям найстаршої дитини ІНФОРМАЦІЯ_5 , утримання проводиться у розмірі 1/6 частини від доходу. Щомісячно з підприємства ДП «ОМЕГА МЕНЕДЖМЕНТ Україна» відраховуються кошти на погашення заборгованості по сплаті аліментів та щомісячний платіж у розмірі 1/6 частини.

Позивач звернувшись до суду з даною позовною заявою, посилаючись на вимоги ст. 432 ЦПК України, просив суд визнати такими, що не підлягає виконанню виконавчий лист у справі №2-1267/12, виданий 26.09.2012 року Вишгородським судом Київської області на виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліментів щомісячно у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.07.2012 року і до повноліття дітей, у зв`язку із добровільним його виконанням.

Частина 1, 2 ст. 432 ЦПК передбачає, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Захист цивільних прав - це не що інше як передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють визначені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом. Однак, такий спосіб має бути встановлений законом або договором.

Згідно ч. ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Між тим, з огляду на встановлені судом обставини, можливо дійти висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регламентуються іншими нормами ЦПК України.

Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 432 ЦПК України, визначено, що виконавчий документ може бути визнано таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у зв`язку із добровільним його виконанням. Так, із пояснень сторін та наданих документів вбачається, що за даним виконавчим листом рахується заборгованість за позивачем по сплаті аліментів на двох дітей, а на третю дитину продовжується стягнення аліментів, таким чином не надано суду інформації щодо добровільного виконання, а пояснення позивача свідчать про те, що він оспорює саме факт стягнення аліментів, оскільки фактично утримував та утримує своїх дітей.

Заявлені позивачем позовні вимоги, щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не є способом захисту права в порядку позовного провадження, а є окремим процесуальним питанням, пов`язаним з виконанням рішення суду, яке повинно вирішуватись в межах справи, за яким воно ухвалювалось. Позивач звернувся до суду із позовною заявою в позовному провадженні, а не в порядку ст. 432 ЦПК України із відповідною заявою, як передбачено законом.

Таким чином, проаналізувавши викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю заявлених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 77, 81, 263-265, 354, 432 ЦПК України, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Повний текст рішення суду виготовлений 14 липня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення через Вишгородський районний суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

Суддя І.Ю. Котлярова