Справа № 639/2026/17
Провадження № 2/639/6/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Кричевської (Лойко) В.М., Єрьоміна А.О., Панікарук В.В., Хараман Д.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_4 ,

представників відповідача ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу № 639/2026/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Новобаварського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального Управління юстиції (м. Харків), ОСОБА_7 про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_8 , Жовтневого районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання батьківства, в якій просив суд визнати його батьком малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; виключити з актового запису №747 від ІНФОРМАЦІЯ_2 жовтня 2014 року про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про ОСОБА_10 як батька дитини; внести до актового запису № 747 від 16 жовтня 2014 року про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харкова, як про батька дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; внести зміни до актового запису № 747 від ІНФОРМАЦІЯ_2 жовтня 2014 року про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, в графі «прізвище» записати « ОСОБА_11 », в графі «по батькові» записати « ОСОБА_12 »; анулювати свідоцтво про народження дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та видати нове свідоцтво про народження.

В обґрунтування позову позивач посилається на те,що до 2014 року він перебував у цивільному шлюбі з ОСОБА_8 , з якою вели спільний побут, мали спільний бюджет, піклувалися один про одного та планували народити дитину. Але, їх стосунки погіршилися та вони припинили спілкування.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 народила сина, ОСОБА_9 . На той час відповідач не перебувала у шлюбі, а тому прізвище та по батькові її сина, а також дані про батько дитини були записані з її слів.

Оскільки позивач припинив спілкування з ОСОБА_8 , то не знав про її вагітність, про існування сина дізнався тільки після його народження. Спочатку ОСОБА_8 не заперечувала проти спілкування позивача з дитиною. Ним було проведено молекулярно-генетичне експертне дослідження, яким було встановлено, що ОСОБА_1 може бути біологічним батьком неповнолітнього ОСОБА_9 , ймовірність даної події складає 99,9999999%. На думку позивача, даний висновок підтвердив, що саме він є батьком дитини ОСОБА_9 .

Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою.

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 26.04.2017 року відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , Жовтневого районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання батьківства. Призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 26.10.2017 року призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , Жовтневого районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання батьківства судову медико-генетичну експертизу (генетичну з застосуванням методу аналізу ДНК), проведення якої доручити експертам Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи.

Згідно розпорядження керівника апарату суду від 20.06.2018 року №01-04/75 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ цивільну справу №639/2026/17 було передано повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та згідно протоколу визначено головуючим суддю Гаврилюк С.М.

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 30.07.2018 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , Жовтневого районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання батьківства прийнято до провадження. Поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , Жовтневого районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання батьківства. Призначено судове засідання.

Згідно розпорядження керівника апарату суду від 28.11.2018 року №01-04/181 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ цивільну справу №639/2026/17 було передано повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та згідно протоколу визначено головуючим суддю Труханович В.В.

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 29.11.2018 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , Жовтневого районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання батьківства прийнято до провадження судді Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В.В. Призначено справу до розгляду в судове засідання.

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 10.05.2019 року клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення судово-генетичної експертизи задоволено. Призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , Новобаварського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання батьківства, судову медико-генетичну експертизу (генетичну з застосуванням методу аналізу ДНК), проведення якої доручено експертам Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи. Провадження у справі зупинено.

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 25.10.2019 року поновлено провадження у справі № 639/2026/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , Новобаварського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання батьківства. Призначено судове засідання.

22.11.2019 року від відповідача ОСОБА_4 (до шлюбу ОСОБА_13 ) надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вона просила суд відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 , посилаючись на те, що з позивачем вона проживала у цивільному шлюбі до 2012 року, після чого їх стосунки були припинені, жодних відносин вони не підтримували. З 2012 року вона мала стосунки з іншим чоловіком, а отже, позивач не може бути біологічним батьком її сина ОСОБА_9 .

Щодо посилання позивача на висновок експертного дослідження №3-Д від 28.10.2015 року, то на думку відповідача даний висновок є неналежним доказом, оскільки експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Крім того, установа, яка надала даний висновок не зазначена в переліку установ, яка має право на проведення дослідження. На думку відповідача, висновок експертного дослідження не відповідає вимогам ЦПК України, а тому не може бути взятий до уваги судом.

Також відповідач зазначає, що вихованням сина вона займається самостійно, позивач в цьому участі не приймає, матеріально не допомагає.

11.12.2019 року ОСОБА_1 подав до суду уточнену позовну заяву, відповідно до якої відповідачами у справі зазначає ОСОБА_14 , Новобаварський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_7 та не змінюючи підстав позову просить суд ухвалити рішення, на підставі якого визнати його батьком малолітнього ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; виключити з актового запису №747 від ІНФОРМАЦІЯ_2 жовтня 2014 року про народження ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 як батька дитини; включити до актового запису № НОМЕР_1 , номер актового запису № 747 від 16.10.2014 року про народження ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харкова, як батька дитини ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; внести зміни до актового запису №6, номер актового запису № 747 від ІНФОРМАЦІЯ_2 жовтня 2014 року про народження ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, у відомості про батька «ім`я» записати « ОСОБА_16 », прізвище « ОСОБА_11 », по батькові « ОСОБА_17 », у відомості про батька «дата народження» записати « ІНФОРМАЦІЯ_3 », у відомості про батька «місце проживання» записати « АДРЕСА_1 »; внести зміни до актового запису №6, номер актового запису № 747 від 16 жовтня 2014 року про народження ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, у відомості про дитину «прізвище» записати « ОСОБА_11 », «по батькові» записати « ОСОБА_12 »; анулювати свідоцтво про народження дитини ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та видати нове свідоцтво про народження.

29.01.2020 року від представника позивача адвоката Суріна С.В. надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої, він просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , посилаючись на те, що обставини, які викладені у позовній заяві є достовірними та підтверджуються певними доказами.

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 05.02.2020 року заяву представника відповідача ОСОБА_6 про виклик свідків цивільній справі № 639/2026/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Новобаварського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_7 про визнання батьківства задоволено. Викликано в судове засідання для допиту в якості свідків: ОСОБА_18 ; ОСОБА_19 ; ОСОБА_20 ; ОСОБА_21 .

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 05.02.2020 року, постановленою без видалення до нарадчої кімнати, визнано обов`язковою явку відповідача ОСОБА_4 для дачі особистих пояснень.

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 17.03.2020 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_4 про відвід судді Труханович В.В.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.07.2020 року, постановленою без видалення до нарадчої кімнати, прийнято відмову представника відповідача від раніше заявленого клопотання про допит свідків ОСОБА_19 ; ОСОБА_20 ; ОСОБА_21 ..

Позивач ОСОБА_1 та його представники у судовому засіданні заявлений позов підтримали у повному обсязі, просили суд його задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені вище. При цьому представник позивача зазначив, що в уточненій позовній заяві зроблено опечатку щодо прізвища та по батькові дитини, відносно якої позивач просить визнати своє батьківство.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнала, оскільки він не є батьком дитини. Від дачі особистих пояснень відмовилась, посилаючись на ст. 63 Конституції України.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Казарінова А.А., яка діє на підставі ордеру, в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнала, посилаючись на обставини, які зазначені у відзиві на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Представник відповідача Новобаварського районного у м. Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального Управління юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідка, дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_4 він познайомився в 2002 році. Приблизно з 2009 по 2011 роки вони разом проживали, потім розлучилися і довгий час не спілкувалися. 26.12.2013 року вони знову випадково зустрілися. На протязі двох тижнів вони зустрічалися, разом проводили час, підтримували інтимні стосунки. На початку січня 2014 року ОСОБА_22 повідомила, що вагітна. Однак, вона не могла чітко зазначити хто є батьком дитини, оскільки у неї були сумніви щодо його батьківства. Під час вагітності позивач дбав про ОСОБА_23 , хоча вони разом і не проживали. Коли народилася дитина, то інший хлопець, який міг бути потенціальним батьком дитини, зробив тест ДНК, який спростував його батьківство щодо дитини. Після чого тест ДНК було зроблено ОСОБА_1 , і він підтвердив батьківство позивача щодо дитини. Після цього на протязі року позивач спілкувався з хлопчиком. Потім відповідач стала перешкоджати у його спілкуванні з сином. Згодом вона вийшла заміж і дитину було записано на її чоловіка, відповідача у справі ОСОБА_7 .

Представник відповідача ОСОБА_6 не погоджуючись з даною позицією позивача зазначила, що зі слів її довірителя ОСОБА_4 , починаючи з 2012 року остання не підтримувала будь-які стосунки, у тому числі і інтимні, з ОСОБА_1 , а отже народжений ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_24 не може бути сином позивача.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 підтвердив позицію відповідача ОСОБА_4 та пояснив, що він є рідним братом відповідача ОСОБА_7 це дружина його брата. ОСОБА_7 познайомився з Настею у 2012 році. Приблизно півроку вони зустрічалися, а потім стали проживати разом. Коли ОСОБА_23 завагітніла, то брат увесь час дбав про неї, хоча вона відразу повідомила, що дитина може бути і не його. Після народження дитини ОСОБА_7 увесь час піклувався та дбав про сина. Згодом ОСОБА_25 та ОСОБА_23 одружилися, вони і зараз проживають разом та виховують сина.

Так, дійсно судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_9 , батьками якого є : батько ОСОБА_10 , мати ОСОБА_8 , про що 16.10.2014 року зроблено відповідний актовий запис №747. Державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. ( т.1 а.с. 7, т.2 а.с. 6-8)

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, до актового запису про народження дитини ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 року були внесені зміни відомості про визнання батьківства на підставі заяви матері і батька дитини, внесені зміни у відомості про дитину: прізвище ОСОБА_13 змінено на ОСОБА_26 , по батькові ОСОБА_27 змінено на ОСОБА_28 ; у відомості про батька: прізвище ОСОБА_13 змінено на ОСОБА_26 , ім`я ОСОБА_29 змінено на ОСОБА_25 , по батькові ОСОБА_17 змінено на ОСОБА_30 , дата народження інформація по якій була відсутні змінено на ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання інформація була відсутня, змінено на АДРЕСА_2 ; у відомості про матір: прізвище ОСОБА_13 змінено на ОСОБА_26 . ( т.1 а.с. 6-8)

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Ніяких моральних та правових обмежень будь-які діти не знають. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку.

За змістом частини 3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного станув порядку, встановленому статтями 122 (коли батьки перебувають у шлюбі між собою) та 125 (батьки якої не перебувають у шлюбі між собою) цього Кодексу.

У статті 125 СК України передбачено, що: якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини; якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Положеннями ст.135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до ст. 7 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Визначення батьківства за рішенням суду проводиться за наявності спору щодо особи, яка є батьком дитини. Батьківство встановлюється в судовому порядку в ситуаціях, коли чоловік не визнає себе батьком дитини, і навпаки, коли чоловік вважає себе батьком дитини, а цей факт оспорюється.

Встановлення батьківства є засобом захисту прав дитини, тобто заходом, спрямованим на відновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав дитини, оскільки визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.

Відповідно до положень ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з ч.ч. 1, 3 статті 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підтвердження позовних вимог, ОСОБА_1 було надано суду копію висновку експертного дослідження №3-Д від 28.10.2015 року, який виконаний Науково-дослідницьким експертно-криміналістичним центром ГУ МВСУ в Харківській області, відповідно до якого встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелія гр. ОСОБА_1 та зразка букального епітелію неповнолітнього ОСОБА_9 Гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 може бути біологічним батьком неповнолітнього ОСОБА_9 . Ймовірність даної події складає 99, 9999999%. ( т.1 а.с.10-18)

Згідно ч.1,2 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Порядок проведення експертизи та складання висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

Відповідач ОСОБА_4 в своєму відзиві на позовну заяву зазначила, що на її думку вищезазначене експертне дослідження не може бити належним та допустимим доказом, оскільки експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Крім того, установа, яка надала даний висновок не зазначена в переліку установ, яка має право на проведення дослідження. На думку відповідача, висновок експертного дослідження не відповідає вимогам ЦПК України, а тому не може бути взятий до уваги судом.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні дану позицію відповідача ОСОБА_4 підтримала та крім того зазначила, що дане експертне дослідження було проведено у відсутність дитини та її матері, без надання свідоцтва про народження дитини, які саме зразки експертного дослідження були надані позивачем їм не відомо, а тому є сумніви щодо достовірності даного висновку. Також представник відповідача зазначила, що дана експерта установа не є тією установою, якій надано право проводити відповідні експертизи.

Статтею 102 ЦПК України визначені вимоги до висновку експерта.

Так, окрім іншого частиною 7 зазначеної статті передбачено, що у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Такі вимоги до висновку експерта (експертного дослідження) передбачені і п. 14.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5 зі змінами.

Висновок експертного дослідження від 28.10.2015 року за №3-Д, на який посилається позивач як на доказ на підтвердження позовних вимог, не містить даних про те, що експерт був попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Крім того, в дослідницькій частині даного висновку зазначено, що експерту наданий конверт зі зразком букального епітелію неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (зі слів ОСОБА_1 ) (т.1 а.с. 10 зворот)

Отже, експертом не була достовірно встановлена особа, від якої відбирався зразок букального епітелію.

В частині 1 ст. 78 ЦПК України зазначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Оскільки висновок експертного дослідження від 28.10.2015 року за №3-Д складений з порушенням норм діючого законодавства, суд визнає даний доказ не допустимим и приймає його до уваги при ухваленні рішення.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судову експертизу», пунктів 1.2, 2.5 Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичних експертиз, затверджених наказом міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6 з метою встановлення можливості чи неможливості походження дитини від певного чоловіка проводиться судово-медична експертиза спірного батьківства.

Пунктом 1 ч.1 ст. 103 ЦПК України передбачено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо та сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумнів щодо їх правильності.

Так, за клопотанням позивача ОСОБА_1 ухвалами суду від 26.10.2017 року та від 10.05.2019 року по справі була призначена судова медико-генетична експертиза, проведення якої доручалось експертам Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи, на розсуд якої ставилося питання: Чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 біологічним батьком дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Однак, дана експертиза не була проведена, у зв`язку з неодноразовою неявкою ОСОБА_8 для відбору біологічних зразків.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач повідомлення про необхідність з`явитися для відібрання біологічних зразків не отримувала, вони були повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». (т.1 а.с. 71, 182-183, 188-189)

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статей 213, 215 ЦПК (2004 року) рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК (2004 року), згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

В супереч вимогам ст. 12 ЦПК України позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених ним позовних вимог, а отже суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 про визнання батьківства за недоведеністю.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти по позивача.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 15, 76-82, 89, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 52 Конституції України, ст. 49 ЦК України, ст.ст. 121, 122, 125, 128, 135 СК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_22 , Новобаварського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального Управління юстиції (м. Харків), ОСОБА_7 про визнання батьківства відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В силу пункту 3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України , на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 354 (строки апеляційного оскарження) продовжуються на строк дії такого карантину.

Найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Новобаварський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального Управління юстиції (м. Харків), місцезнаходження: м. Харків, пр-т Ново-Баварський, б. 115

Повний текст рішення складено 15.07.2020 року.

Суддя В. В. Труханович