Дата документу 07.07.2020 Справа № 321/822/13-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №321/822/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Машкіна Н.В.
Провадження № 22-ц/807/2107/20 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 09 квітня 2020 року за заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу та видачу дубліката виконавчого листа по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу та видачу дубліката виконавчого листа по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви зазначали, що 25 листопада 2013 року Михайлівським районним судом Запорізької області видано виконавчий документ № 321/822/13-ц. Проте, при підготовці виконавчого документу для направлення до органів ДВС виконавчий лист було втрачено. Пошуки не призвели до позитивного результату. З підстав, зазначених вище, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд визнати поважними причини пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання.

На підставі наведено, просили суд поновити строк пред`явлення виконавчого документу № 321/822/13 від 25 листопада 2013 року виданого Михайлівським районним судом Запорізької області та видати дублікат виконавчого документу № 321/822/13-ц від 25 листопада 2013 року виданого Михайлівським районним судом Запорізької області.

Ухвалою Михайлівського районного суду Запорізької області від 09 квітня 2020 року заяву АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено поважності пропуску встановленого законодавством строку. Доказів на підтвердження того, що виконавчий лист було втрачено, заявником також не надано.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять скасувати ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 09 квітня 2020 року та прийняти нову ухвалу про задоволення заяви АТ КБ «ПриватБанк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видати дублікат виконавчого листа.

В апеляційній скарзі, АТ КБ «ПриватБанк» зазначають, що Банк намагався врегулювати питання погашення заборгованості мирним шляхом, через що виконавчий лист не направлявся до виконання. Однак, коли врегулювання не вдалося можливим, при підготовці виконавчого документу для направлення до органів ДВС було встановлено, що виконавчий лист було втрачено. Враховуючи, що боржником не надано даних, про те, що він погасив кредит, посилаючись на обов`язковість виконання судових рішень, що набрали законної сили, вважають, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку.

Учасники справи своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання (а.с. 97-98), до суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин, колегія суддів колегія у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України здійснила апеляційний розгляд у відсутності сторін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області по справі № 321/822/13-ц № провадження 2/321/278/2013 від 20 листопада 2013 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 59959,34 грн. (а.с. 55).

На виконання заяви ПАТ КБ «ПриватБанк», 27 січня 2014 року Михайлівським районним судом Запорізької області було направлено на адресу заявника виконавчі листи № 321/822/13-ц та 2/321/278/2013 для виконання (а.с. 59).

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, виконавчий лист було отримано стягувачем 31 січня 2014 року (а.с. 60).

З відповіді Михайлівського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 28 грудня 2018 року, на звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що згідно перевірки журналів обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю та Єдиного реєстру виконавчих проваджень (АСВП) встановлено, що на виконанні у Михайлівському районному ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області виконавчий лист по цивільній справі № 321/822/13-ц від 25 листопада 2013 року станом на 28 грудня 2018 року не перебуває та до відділу не надходив (а.с. 64).

Зазначене свідчить про те, що з січня 2014 року по грудень 2018 року, тобто понад чотири роки, заявником не вчинялись дії щодо пред`явлення виконавчого листа до виконання, доказів на спростування зазначеного суду першої та апеляційної інстанції не було надано.

Відповідно до Розділу XIII ч. 1 п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Тобто, на час звернення з заявою про видачу дублікату строк пред`явлення виконавчого листа, виданого на виконання рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2011 року, сплив. Доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання матеріали справи не місять.

Таким чином, суд першої інстанції, керуючись ст.433 ЦПК України, Розділом XIII ч. 1 п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, правомірно відмовив у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Доводи апеляційної скарги заявника підлягають відхиленню, оскільки заяву про видачу дубліката виконавчого листа ПАТ КБ «Приватбанк» подано поза межами строку його пред`явлення, а належних доказів на підтвердження поважності причин для його поновлення заявником надано не було.

Національним законом встановлено обмеження строком, із спливом якого стягувач позбавляється права вимагати процедури примусового виконання судового рішення.

Встановивши строк пред`явлення виконавчого документу до виконання законодавець визначив розумний строк, достатній для звернення до органів, що здійснюють примусове виконання судових рішень, тобто строк, в межах якого може бути розпочато застосування державного примусу до особи боржника.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти такі обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Однак підтверджень таких обставин матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги щодо поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання будь-якими належними доказами у розумінні ст.ст. 12, 81 ЦПК України не підтверджуються, а саме по собі твердження заявника не є таким доказом, тому відсутні підстави вважати втраченим оригінал виконавчого листа.

Приведені в апеляційній скарзі доводи щодо врегулювання питання погашення заборгованості з ОСОБА_1 мирним шляхом, також не підтверджені жодними доказами.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 09 квітня 2020 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дняїї прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 15 липня 2020 року.

Головуючий:

Судді: