Справа № 216/6811/19
провадження №2/216/1532/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бутенко М.В.,

за участю секретаря судового засідання Крейса О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилається на те, що 20 листопада 1975 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_3 . Від спільного шлюбу подружжя мають повнолітніх дітей: синів ОСОБА_4 , 1980 року народження та ОСОБА_5 , 1988 року народження.

Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин слугувало те, що сторони мають різні погляди на життя та ведення побуту, відсутнє взаєморозуміння, відповідач зловживає спиртними напоями, в присутності синів застосовував до неї насилля, влаштовував сварки. Через постійні конфлікти та суперечки спільне життя сторін не склалося. З цього приводу встановилися неприязнені стосунки, були втрачені почуття любові та поваги. Сторони не мешкають разом з грудня 2017 року, не ведуть спільного господарства. Сім`я носить формальний характер, розпалася остаточно і відновлювати її недоцільно, так як належної сім`ї сторони не створили і вже створити не можуть.

Ухвалою суду від 08.11.2019 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд розірвати шлюб, оскільки сторони разом не проживають з 2017 року, шлюбних відносин не підтримують.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, заперечував проти розірвання шлюбу, наголошував на тому, що сторони разом не проживають з жовтня 2019 року, а не з 2017 року, як зазначає позивач в позові.

Суд, вислухавши сторін та представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , шлюб між сторонами зареєстровано 20.11.2079 року Жовтневою сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області, актовий запис № 39 (а.с. 5). Від спільного шлюбу подружжя має двох повнолітніх дітей

Судом встановлено, що фактично сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з грудня 2017 року, а з липня 2019 року відповідач почав проживати за іншою адресою. Сім`я носить формальний характер, сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини, позивач миритися не бажає та наполягає на розірванні шлюбу.

Майновий спір між сторонами також відсутній, про що вказував у позові позивач, а відповідач доказів протилежного суду не надав.

Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, розлад у сім`ї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 774,40 грн.

Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 200, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 24, 104-105, 110, 112, 114 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 20 листопада 1975 року Жовтневою сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області, актовий запис № 39, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сплачений нею судовий збір в розмірі 774 (сімсот сімдесят чотири гривень) 40 коп.

Позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище " ОСОБА_1 ".

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально - Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення суду, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники цивільного провадження:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя: М.В. Бутенко