Справа № 201/661/20
Провадження № 2/201/1497/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2020р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики (а.с. № 4-5).

В порядку усунення недоліків поданого суду позову, 27.01.2020р. до суду надійшла уточнена позовна заява (а.с. № 11, 12-14).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 31.01.2020р. було відкрито провадження по справі та призначено розгляд в загальному позовному провадженні в підготовче засідання (а.с. № 28).

З урахуванням уточнених позовних вимог, в обґрунтування позову зазначила, що в якості позикодавця 08.11.2013р. уклала договір позики з громадянином ОСОБА_2 , що є позичальником, відповідно до умов якого, він в якості позичальника взяв в борг у неї грошову суму в іноземній валюті у розмірі 50 000 доларів США. У відповідності до умов договору позики, відповідач зобов`язався повернути ці кошти протягом 14 календарних днів з моменту запиту.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором позики, 10.10.2017р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, в якому відповідач ОСОБА_3 виступив поручителем. Відповідно до п.1 цього договору поручитель поручається перед кредитором ОСОБА_1 солідарно за виконання боржником ОСОБА_2 свого зобов`язання перед кредитором за договором позики від 08.11.2013р. Відповідно до п.2 договору, даною порукою забезпечується виконання зобов`язання боржника ОСОБА_2 перед кредитором частково у сумі 500 доларів США.

До цього часу кошти не повернуті ані позичальником, ані поручителем.

Отже, позивачка просила стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на її користь грошову суму заборгованості за договором позики від 08.11.2013р. у розмірі 500 доларів США. Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь грошову суму заборгованості за договором позики від 08.11.2013р. у розмірі 49 500 доларів США.

27.01.2020р. позивачка подала заяву про забезпечення позову, в якій просила забезпечити позов шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 та будь-яким уповноваженим ним особам, а також всім суб`єктам державної реєстрації, що здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації, до набрання законної сили рішенням по даній справі, проводити реєстраційні дії, направлені на відчуження або обтяження майна, що належить ОСОБА_2 , в межах заявлених позовних вимог. Накласти арешт на все майно та грошові кошти, що належать відповідачу ОСОБА_3 .

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 31.01.2020р. заяву про забезпечення позову задоволено частково. Забезпечено позов шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-яким уповноваженим ним особам, а також всім суб`єктам державної реєстрації, що здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації, проводити реєстраційні дії, направлені на відчуження або обтяження майна, що належить ОСОБА_2 в межах заявлених позовних вимог у суму 1 170 500грн. (а.с. №26). В іншій частині заяви про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 було відмовлено.

05.03.2020р. відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 31.01.2020р.

За наслідками її апеляційного оскарження з боку відповідача ОСОБА_2 , ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02.06.2020р. ухвалу судді Ткаченко Н.В. від 31.01.2020р. про забезпечення позову було залишено без змін (а.с. № 44-47 виділ.матер.).

Відповідач ОСОБА_2 25.03.2020р. надав суду відзив, в якому заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що грошових коштів не отримував, також за договором позики не обумовлено строк повернення коштів, а лише зазначено, що кошти повинні бути повернуті за першою вимогою за чотирнадцять діб. В матеріалах справи відсутні докази звернення позивачки до будь-кого з відповідачів з вимогою про погашення заборгованості (а.с. № 60-61).

Підготовче засідання у справі відповідно до положень ст. 197, п.3 ч.2 ст. 200 ЦПК України проведено 19.05.2020р. (а.с. № 86).

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Шустров Є.Ф. в судове засідання 06.07.2020р. не з`явилися, про дату місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с. №88).

Представник позивачки 06.07.2020р. надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та без участі позивачки, в загальному порядку без винесення заочного рішення, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. № 94).

Відповідач ОСОБА_4 в підготовче засідання 19.05.2020р. та судове засідання 06.07.2020р. не з`явився, про дату місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Про дату підготовчого засідання 19.05.2020р. повідомлений безпосередньо в суді під розписку (а.с. № 77). В судове засідання 06.07.2020р. судова повістка відповідачу була направлена рекомендованим листом з повідомленням, втім до суду повернувся конверт з судовою повісткою з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 87, 89, 90). На е/адресу суду 06.07.2020р. надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі (а.с. № 92-93). Отже з цієї заяви можна зробити висновок, що відповідач обізнаний про дату судового засідання 06.07.2020р.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання 06.07.2020р. також не з`явився, про дату місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. № 87, 89, 91). Суду ще 16.03.2020р. надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі (а.с. № 50).

Підстав для винесення по справі заочного рішення у цій справі немає, оскільки відсутня сукупність підстав для винесення заочного рішення, яка передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач ОСОБА_4 25.03.2020о. надав суду відзив, з якого вбачається його позиція щодо невизнання заявлених позовних вимог.

З урахуванням поданих суду заяв представника позивачки, відповідача ОСОБА_4 відповідача ОСОБА_3 , неявки обох відповідачів, суд відповідно до ст. 223 та ч.2 ст.247 ЦПК України розглянув справу за відсутності сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, з`ясувавши позиції сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України, оглянувши 06.07.2020р. оригінали розписки та договору поруки, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини.

08.11.2013р. між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був укладений договір позики (а.с. №15), у відповідності до якого позикодавець ОСОБА_1 передала відповідачу ОСОБА_2 у борг грошову суму в іноземній валюті у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) доларів США. Відповідно до умов договору, відповідач ОСОБА_2 зобов`язався повернути ці кошти протягом 14 календарних днів з моменту запиту. На підтвердження укладення даного договору, позивачем до матеріалів справи подано копію відповідної розписки.

Як встановлено судом, з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором позики 08.11.2013р. позивачка уклала з відповідачем ОСОБА_3 договір поруки від 10.10.2017р., відповідно до п.п. 1, 2 якого останній поручився перед кредитором ОСОБА_1 за виконання обов`язку позичальником ОСОБА_2 , як солідарний боржник, частково, а саме у сумі 500 (п`ятсот) доларів США (а.с. № 16).

До цього часу кошти позивачці не повернуті ані боржником, ані поручителем. Ці обставини не заперечуються відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та вбачаються з відзиву на позов, що був наданий 25.03.2020р. суду ОСОБА_2 , та з текстів заяв обох відповідачів (а.с. № 50, 92-93).

Факт отримання грошових коштів ОСОБА_2 підтверджується наданою позивачкою розпискою, що була написана та підписана власноруч відповідачем ОСОБА_2 , що ним не заперечується.

Також позивачкою до матеріалів справи надано копію вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 від 03.10.2019р., в якій позивачка вимагає у відповідача ОСОБА_2 протягом 14 календарних днів з дня отримання цієї вимоги повернути борг у розмірі 50 000 доларів США, шляхом передачі зазначеної суми боргу особисто позивачці за адресою: АДРЕСА_1 . Одночасно позивачкою надано підтверджуючи документи, які свідчать про направлення даної вимоги засобами поштового зв`язку відповідачу ОСОБА_2 з повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач ОСОБА_2 дану вимогу отримав 09.10.2019р. (а.с. № 79-81).

Приймаючи до уваги, що до теперішнього часу позичальник ОСОБА_2 та поручитель ОСОБА_3 не виконали умови договорів позики та поруки та не повернули позивачці грошового боргу, порушене право позивачки підлягає захисту в судовому порядку шляхом стягнення зазначеної суми на користь позивачки.

Заперечення відповідача, які він виклав у відзиві на позов від 25.03.2020р. (а.с. № 60-61), суд оцінює критично, оскільки зазначаючи, що розписка від 08.11.2013р. має сумнівний характер, будь-який клопотань щодо цієї розписки не заявляє (судова почеркознавча, судова технічна єкспертизи, тощо), після ознайомлення з матерілами справи 25.02.2020р. (а.с. № 34) більше до суду не з,являвся, крім того, на е/пошту суду направив суду листа з проханням розглядати справу 06.07.2020р. та зазначаючи вчергове, що позовні вимоги він не визнає (а.с. № 92-93).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Так, в постанові Верховного Суду України від 02.07.2014р. у справі №6-79цс14 зазначено, що відповідно до норм ст.ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається, як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 18.09.2013р. № 6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладання договору, але й факту передачі грошей.

Відповідно до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Згідно до ч.2 цієї статті, порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

У відповідності до ч.1, 2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи те, що у відповідності до договору поруки відповідач ОСОБА_3 лише частково, а саме в межах грошової суми 500 доларів США, поручився за виконання свого обов`язку відповідачем ОСОБА_2 , з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню солідарно сума боргу в розмірі 500 (п`ятсот) доларів США.

Інша частина заборгованості за договором позики від 08.11.2013р. у сумі 49 500 грн. доларів США підлягає сплаті на користь позивачки відповідачем ОСОБА_2

Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 373/2054/16-ц від 16.01.2019р. зазначила, що відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046, частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме в тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Таким чином цей висновок стосується можливості виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті.

Обговорюючи питання про розподіл судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволено, суд вважає, що у цій справі судові витрати слід розподілити наступним чином.

При подачі позовної заяви позивачкою сплачений судовий збір у загальному розмірі 10 510грн. (квитанція на 905грн. а.с.№2 і квитанція на 9605грн. - а.с.№3).

Рішенням суду позовні вимоги позивачки задоволені в повному обсязі та з відповідача ОСОБА_2 стягнуто 49 500дол.США та солідарно з відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 стягнуто 500дол.США

Відповідно до офіційного курсу гривні до іноземної валюти станом на 06.07.2020р. (а.с. № 95) 1 дол.США дорівнює 27грн. 17коп., а тому солідарно стягнута з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сума 500дол. США еквівалентна 13 585грн. і судовий збір, який необхідно стягнути з відповідачів на користь позивачки станови 1% від суми та дорівнює 135грн. 85коп.

Таким чином, судовий збір, який підлягає сплаті кожним з відповідачів на користь позивачки становить 67грн. 92коп.

Залишок коштів судового збору в розмірі 10 442грн.08коп. підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь позивачки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 202, 509, 525, 526, 553, 554, 610, 626, 629, 1046, 1049 ЦК України, постановами Верховного Суду України від 02.07.2014р. у справі №6-79цс14, від 18.09.2013р. у справі № 6-63цс13, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд ,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП- НОМЕР_3 ) солідарно грошові кошти за договором позики від 08.11.2013р. та за договором поруки від 10.10.2017р. в сумі 500 (п`ятсот) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) грошові кошти за договором позики від 08.11.2013р. в сумі 49 500 (сорок дев`ять тисяч п`ятсот) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП- НОМЕР_3 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 442грн. 08коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП- НОМЕР_3 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 67грн. 92коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.