ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 660/251/17
Номер провадження: №22-ц/819/96/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар судового засідання Литвиненко В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Бурлай Дмитра Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 30 вересня 2019 року у складі судді Дамчука О.О. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні майном та поділ майна в натурі,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 третя особа - Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні майном шляхом виділу в натурі належної на праві власності частки в будинку та поділі земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що після смерті матері вони з відповідачем отримали у спадок по Ѕ частці житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 та по Ѕ частині земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування зазначеного житлового будинку, площею 0,15 га.

Посилаючись на те, що відповідач чинить їй перешкоди у користуванні спільним майном, позивачка з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд усунути перешкоди в користуванні майном шляхом виділення їй в натурі Ѕ частини домоволодіння по АДРЕСА_1 та земельної ділянки, загальною площею 0,15 га в межах згідно з планом, розташованої по АДРЕСА_1 згідно другого варіанту поділу.

Рішенням Високопільського районного сулу Херсонської області від 30 вересня 2019 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Бурлай Д.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням всіх фактичних обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, просив у її задоволені відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що висновком проведеної у справі судової будівельно-технічної експертизи встановлена технічна неможливість виділення Ѕ частки позивачки у житловому будинку з господарськими будівлями та побутовими спорудами, оскільки такий виділ призведе до порушень п.п.2.22, 2.24 ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення», внаслідок неможливості виділити кожній із сторін відокремлену частину будинку з самостійним виходом. При цьому суд зазначив про відсутність згоди сторін на отримання грошової компенсації вартості своєї частки у спільній частковій власності та висловлення кожним з них наміру користуватися спірним об`єктом нерухомості.

Виділ частки спірної земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування спірного житлового будинку суд визнав передчасним з огляду на невизначеність порядку користування житловим будинком та побутовими спорудами і будівлями, а також через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку у всіх співвласників.

Колегія суддів в цілому погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на досліджених судом і наявних у справі доказах та нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Статтею 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 ЦК), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 10 листопада 2016 року за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано право власності на Ѕ частину житлового будинку з будівлями та спорудами, загальною площею 72,1 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.07.2016 року, ОСОБА_1 є також співвласником Ѕ частини земельної ділянки, загальною площею 0,15 га в межах згідно з планом, розташованої по АДРЕСА_1 , яка була надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

ОСОБА_2 прийняв спадщину в порядку та строки визначені законодавством, однак своє право власності на Ѕ частину земельної ділянки не оформив у передбаченому законом порядку.

Згідно з висновком експерта № 18 від 27.12.2017 року за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертиз (а.с.214-270 т.1), визначити варіант поділу житлового будинку шляхом виділення в натурі Ѕ частини, виходячи із складу приміщень, особливостей планування будинку та в максимальному приближенні до ідеальних часток сторін у будинку з надвірними будівлями та спорудами - технічно неможливо, так як це суперечить п.п.2.22, 2.24 ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення», оскільки у такому випадку одиночні приміщення без інженерних комунікацій, які виділяються для першого та другого співвласників не придатні для мешкання и не можуть бути об`єктом самостійного користування.

Експерт зазначив, що для організації ізольованої квартири, як для першого так і для другого співвласників, які можуть самостійно функціонувати, необхідно будівництво прибудов в складі кухні, санвузлів, прокладки внутрішніх та зовнішніх інженерних комунікацій: водопроводу, газопроводу, місцевого опалення, місцевої каналізації, що потребує також розробки проектів та узгодження їх у встановленому законом порядку.

Сума грошової компенсації за Ѕ частину будинку з надвірними і господарськими спорудами складає 92992,0 грн.

Оскільки варіант поділу житлового будинку технічно не можливий, варіант поділу надвірних будівель та споруд та земельної ділянки експертом не пропонувався.

При цьому, як вбачається з пояснень експерта в суді апеляційної інстанції та мотивувальної частини експертного дослідження, експертом зазначена можливість поділу будинку виключно як варіант позасудового вирішення спору, за погодженням співвласників між собою в порядку ст.358 ЦК України, оскільки у такому разі має місце відхилення від чинних будівельних норм і вимог та виникає потреба у подальшій добудові співвласниками необхідних приміщень, що в свою чергу потребує значних капіталовкладень, вартість яких може навіть перевищити вартість часток.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст.152 ЖК УРСР). Якщо сторона оспорює рішення виконкому щодо дозволу не переобладнання та перепланування і воно є необґрунтованим, суд може не погодитись з ним, мотивуючи це в рішенні.

Отже, з огляду на те, що проведеним у справі експертним дослідженням встановлена технічна неможливість виділення Ѕ частки позивачки у спірному житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, при цьому жоден із співвласників не погодився на отримання грошової компенсації вартості своєї частки у спільній частковій власності, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Приймаючи до уваги бажання співвласників фактично користуватися своєю часткою у спірному об`єкті нерухомості, за відсутності технічної можливості провести виділ частки позивачки (поділ будинку) та з огляду на відмову співвласників отримувати компенсацію за свою частку у спірному майні, їх право може бути реалізовано шляхом визначення порядку користування будинком з прибудинковими будівлями та спорудами відповідно до належних їм часток.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд врахував відсутність дозволів виконавчого комітету місцевої ради та узгоджень із компетентними органами, передбачених ст.152 ЖК УРСР, наявність яких є обов`язковою для здійснення переобладнання й перепланування в будинку.

Зважаючи на те, що виділ Ѕ частки спірної земельної ділянки буде доцільно провести після визначення порядку користування будинком та господарськими будівлями і спорудами (за погодженням сторін або за рішенням суду), так як виділені приміщення необхідно буде обслуговувати та мати до них доступ для проведення ремонтних та інших робіт, а також задля уникнення у подальшому необхідності для сторін встановлювати земельні сервітути на земельних ділянках співвласників (в разі розташування на них виділених в користування приміщень), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про передчасність заявлених позовних вимог в частині виділу частки земельної ділянки.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд повно і об`єктивно дослідив обставини справи та надані сторонами докази, встановив правовідносини, що виникли між сторонами та норми матеріального права, що їх регулюють, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, підстави для скасування якого відсутні.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст. 382 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Бурлай Дмитра Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 30 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Дата складання повного тексту постанови 01 червня 2020 року.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В.Орловська