ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 липня 2020 року м. Чернівці справа № 722/626/15-ц

провадження №22-ц/822/673/20

Суддя судової палати в цивільних справах Чернівецького апеляційного суду Височанська Н.К., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 травня 2017 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 травня 2017 року задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 26 червня 2020 року подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Одночасно в апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження. При цьому вказує, що він не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, про ухвалене рішення дізнався з постанови про відкриття виконавчого провадження від 05 травня 2020 року. Також посилався на те, що з 03 лютого 2017 року по 22 липня 2017 року він перебував за кордоном на роботі у Польщі і не міг отримувати судові повістки.

Однак, апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою не може бути відкрите з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 неодноразово брав участь у судових засіданнях при розгляді даної справи в суді першої інстанції, подавав різного роду клопотання та заяви, що свідчить про те, що він був обізнаний про те, що справа щодо нього знаходиться в провадженні суду та розглядається по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, що позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором поданий до суду 15 квітня 2015 року (т.1 а.с.1-4).

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, ДМС України у Чернівецькій області ОСОБА_2 І ОСОБА_3 . зареєстрований в АДРЕСА_1 (т.1 а.с.52).

28 квітня 2015 року було відкрито провадження по даній справі і запропоновано відповідачу у строк до 07 травня 2015 року подати письмові заперечення проти позову (т.1 а.с.55). Дану ухвалу відповідач отримав 05 травня 2015 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.59).

07 травня 2015 року відповідач ОСОБА_1 особисто подав до суду заяву про відкладення попереднього розгляду справи у зв`язку з тим, що пізно отримав судову повістку і не встиг підготуватися до справи (т.1 а.с.63).

Попередній розгляд справи був відкладений на 15 травня 2015 року, про що відповідач був повідомлений під розпис (т.1 а.с.66).

15 травня 2015 року ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив попереднє судове засідання провести без його участі. До вказаної заяви ОСОБА_1 подав заперечення проти позову та заяву про забезпечення доказів (т.1 а.с.71-73).

15 травня 2015 року Сокирянським районним судом Чернівецької області була винесена ухвала про призначення справи до судового розгляду на 28 травня 2015 року на 10-00 годин, про що ОСОБА_1 особисто був повідомлений (т.1 а.с.75, 81). Також за заявою ОСОБА_1 була винесена ухвала про забезпечення доказів по справі (т.1 а.с.76-77).

Пізніше ОСОБА_1 неодноразово особисто приймав участь у судових засіданнях, зокрема, 28 травня 2015 року (т.1 а.с.82), 05 червня 2015 року (т.1 а.с.96), 07 липня 2015 року (т.1 а.с.140), 17 липня 2015 року (т.1 а.с.151-152), 21 липня 2015 року (т.1 а.с.161), 21 вересня 2015 року (т.1 а.с.175).

Зазначені матеріали справи свідчать про те, що відповідач ОСОБА_1 був обізнаний, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором.

Починаючи з березня 2017 року відповідач став уникати від отримання судових повісток, які поверталися до суду з відміткою про закінчення терміну зберігання (т.2 а.с.55, 63, 75, 87).

Одночасно з направленням судової повістки за адресою відповідача, Сокирянський суд неодноразово надсилав доручення Сокирянській міській раді у відповідності до вимог частини третьої статті 76 ЦПК України (в редакції чинній на час направлення) про вручення судової повістки ОСОБА_1 (т.2 а.с.60, 72, 84, 100), а також за місцем проживання відповідача направляв кур`єра. У відповіді секретар міської ради повідомляв суд про те, що повістку адресату вручити неможливо, оскільки зі слів сусідів ОСОБА_1 перебуває за межами країни (т.2 а.с.68, 78, 80, 102).

З відповіді секретаря міської ради від 17 травня 2017 року вбачається, що при врученні повістки за адресою відповідача, його мати повідомила, що син перебуває за межами країни. Від отримання повістки вона відмовилася (т.2 а.с.104).

18 травня 2017 року було винесено рішення по даній справі. Копія рішення направлена відповідачу ОСОБА_1 , проте конверт повернувся до суду з відміткою поштаря про те, що адресат відсутній (т.2 а.с.138).

За змістом статтей 74-76 ЦПК України (в редакції станом на час направлення відповідачу судових повісток та копії рішення), судові повістки, копії відповідних документів та судових рішень надсилаються судом поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судові повістки фізичним особам, які не мають статусу підприємців, надсилаються за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, і у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що згадані документи вручені їм належним чином. Кореспонденція, адресована фізичним особам, вручається їм під розписку, а якщо особу, якій адресовано кореспонденцію, не виявлено в місці проживання, ця кореспонденція під розписку вручається будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею.

З матеріалів справи вбачається, що повістки та копія судового рішення направлялися ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем проживання та про розгляд справи було відомо його матері, яка проживає за тією ж адресою.

Наведені підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, що ОСОБА_1 перебував на роботі за кордоном, не можуть бути визнані поважними, оскільки відповідачем не надано доказів, що він повідомляв суду іншу адресу для направлення кореспонденції. Знаючи про розгляд справи в суді та виїжджаючи за кордон, відповідач не направляв будь-яких заяв до суду з цього приводу. Крім цього, по поверненні 22 липня 2017 року в Україну, відповідач не цікавився розглядом справи, що розцінюється як недобросовісне користування своїми правами.

Відповідно до частини третьої статті 27 ЦПК України (в редакції, чинній на дату ухвалення оскаржуваного рішення) особи, які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та може призвести до порушення прав іншої сторони процесу.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 травня 2017 року було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 23 травня 2017 року.

Виключні випадки передбачені частиною другою статті 358 ЦПК України для поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 у апеляційній скарзі не вказані та не обґрунтовані.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Таким чином, оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 подана після спливу одного року з дня постановлення рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 липня 2017 року, тому у відкритті апеляційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст.358 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 травня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Н.К. Височанська