Справа № 712/6737/19
Провадження № 2/712/942/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Пироженко В.Д.

за участі секретаря Жук О.М.

за участі представника позивача ОСОБА_3

представників відповідача : Костюк В.В. Кольмезов В.А.

розглянувши в судовому засіданні м. Черкаси в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної акціонерної компанії «Хліб України» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача Державної акціонерної компанії «Хліб України» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Соснівського районного суду від 27.04.2017 року у справі № 712/11799/16-ц стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки ( за період з 01.08.2016 р. по 27.04.2017 р.) розрахунку при звільненні в сумі 120 699,12 грн., відшкодування витрат, пов`язаних з відрядженням в сумі 10 000 грн. та моральну шкоду в сумі 2000 грн., а всього стягнуто 132699,12 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.04.2018 року у справі № 712/762/18 стягнено з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 152 496,20 грн.

Відповідачем здійснено повний розрахунок при звільненні з ним та відшкодовано витрати у зв?язку із службовим відрядженням в сумі 10000 грн. лише 23.04.2019. Невиконання відповідачем обов`язку перед позивачем по новому розрахунку при звільненні в період з 06.04.2018 року по дату остаточного розрахунку 23.04.2019.

Просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 06.04.2017 року по 23.04.2019 року в сумі 170017,04 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.01.2020 року дану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

В судовому засіданні представники відповідача Костюк В.В. Кольмезов В.А. позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні, оскільки розрахунок з позивачем був проведений своєчасно, а витрати на відрядження не відносяться до фонду оплати праці.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм спірні правовідносини, що регулюються трудовим законодавством.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до наказу Міністра аграрної політики та продовольства України, голови правління ДАК «Хліб України» від 18.04.2016 № 48-к/тр був призначений на посаду заступника голови правління ДАК «Хліб України».

Наказом Мінагрополітики від 01.08.2016 № 115-п, наказом ДАК «Хліб України» позивача було звільнено з вказаної посади на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України.

Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 27.04.2017 року у справі №712/11799/16-ц стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки (за період з 01.08.2016 р. по 27.04.2017 р.) розрахунку при звільненні в сумі 120 699,12 грн., відшкодування витрат, пов`язаних з відрядженням в сумі 10 000 грн. та моральну шкоду в сумі 2000 грн., а всього стягнуто 132 699,12 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.04.2018 року у справі № 712/762/18 стягнено з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 152 496,20 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснив повний розрахунок з позивачем 23.04.2019 року, що підтверджується банківською випискою від 06.05.2019 та постановою про закінчення виконавчого провадження від 25.04.2019.

Згідно із частиною 1 статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власника уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавцю щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Офіційне тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу Конституційний Суд України навів у рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, зокрема зазначив, що за статтею 47 Кодексу роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз наведених норм матеріального права з урахуванням висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, дає підстави вважати, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Відсутність достатніх фінансових ресурсів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України.

Згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.04.2017 року у справі №712/11799/16-ц встановлено, що середньоденна заробітна плата складає 648,92 грн.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення та з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.04.2018 р. по 23.04.2019 р. (262 роб.день), виходячи з середньоденної зарплати в розмірі 648,92 грн., згідно рішення від 27.04.2017р. : 648,92 грн. * 262 = 170017,04 грн.

Посилання представників відповідача на те, що розрахунок з позивачем був проведений своєчасно, а витрати на відрядження не відносяться до фонду оплати праці, суд оцінює критично. Як зазначалось вище, з відповідача рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси стягнуто середній заробіток на користь позивача за час затримки розрахунку. Повний розрахунок з відповідачем проведено 23.04.2019 року. Тобто, фактичною підставою позову позивача стало невиконання відповідачем обов`язку по повному розрахунку з позивачем при звільненні.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2102 грн.

Керуючись ст. ст. 6, 12, 13, 17, 18, 83, 141, 263, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, ст. ст. 116, 117, 231-1 КЗпП України, ЗУ «Про оплату праці», суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з Державної акціонерної компанії «Хліб Україна» (, м. Київ, Саксаганського, 1) на користь ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 170017,04 грн.

Стягнути з Державної акціонерної компанії «Хліб Україна» (, м. Київ, Саксаганського, 1) на користь держави судовий збір в розмірі 2102 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354, 355 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Позивач: ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Державна акціонерна компанія «Хліб Україна» (, м. Київ, Саксаганського, 1).

Повний текст рішення виготовлено 15.07.2020