Справа № 369/8457/20
Провадження №2-з/369/32/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

за участю секретаря Мазурик Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову шляхом накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

10.07.2020 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову шляхом накладення арешту на майно.

Заявлені вимоги мотивує тим, що вона заявник ОСОБА_1 (є власником земельної ділянки АДРЕСА_1 0,4030, яка складається з земельної ділянки, площею 0,2321 на та земельної ділянки, площею 0,1709 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить мені на підставі Державного акту на право приватної власності на землю І-КВ № 028924, виданого 27.03.2001 р. Ходосіївською сільською радою народних депутатів Києво Святошинського району, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 840.

09 червня 2020 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного округу Київської області Леденьовим Іваном Сергійовичем видано Свідоцтво (р.н.3111) про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів - земельної ділянки, площею 0,1709 га, кадастровий номер :01:004:5067, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 проведено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 36962228.

Вказане свідоцтво видане ОСОБА_2 на підставі Акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, складеного 27 травня 2020 року приватним виконавцем Горбачем Сергієм Федоровичем в порядку ст.61 Закону України Про виконавче провадження.

Вищевказані дії щодо видачі документів, наслідком яких стало вибуття земельної ділянки з її власності, були вчинені вказаними вище особами в порушення норм Закону України Про іпотеку та Закону України Про виконавче провадження, що випливає з нижченаведеного.

Так, 09.09.2019 року постановою приватного виконавця Горбача С.Ф. відкрито виконавче провадження № 60005975 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2370/12 від 30.11.2012 року, виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 ) на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики.

03 березня 2020 року їй стало відомо про передачу земельної ділянки, площею 0,1709 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на примусову реалізацію з прилюдних торгів.

03 березня 2020 року заявник письмово повідомила приватного виконавця Горбача С.Ф. про наступне.

На підставі Договору іпотеки, укладеного 27.03.2006 р. між ОСОБА_3 та ПАТ Банк Київська Русь, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Каплуном Ю.В., р.н. 1693, земельна ділянка загальною площею 0,4030 га, яка складається з двох земельних ділянок площею 0,2321 га та 0,1709 га, була передана в іпотеку.

В зв`язку з укладенням Договору іпотеки земельна ділянка загальною площею 0,4030 га, яка складається з двох земельних ділянок площею 0,2321 га та 0,1709 га, була обтяжена іпотекою, про що 14.10.2008 р. приватним нотаріусом Каплуном Ю.В. в Державному реєстрі іпотек було зроблено запис за реєстраційним номером 8069385.

В зв`язку з посвідченням Договору іпотеки приватним нотаріусом Каплуном Ю.В. було накладено заборону на відчуження земельної ділянки загальною площею 0,4030 га, яка складається з двох земельних ділянок площею 0,2321 га та 0,1709 га, про що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було зроблено запис за реєстраційним номером 1757309.

Крім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі іпотек міститься запис за реєстраційним номером 1757333 щодо обтяження іпотекою земельної ділянки загальною площею 0,4030 га, яка складається з двох земельних ділянок площею 0,2321 га та 0,1709 га, зареєстрованого 11.03.2005 р. Запис здійснено на підставі Договору іпотеки від 11.03.2005 р., р.н. 1443, укладеного між нею та ПАТ Банк Київська Русь.

Не зважаючи на обмеження щодо реалізації земельної ділянки предмету іпотеки, приватний виконавець Горбач С.Ф. в порушення норми ч.3 ст.51 ЗУ «Про виконавче провадження», норм ЗУ «Про іпотеку» не отримував дозволу іпотекодержателя на реалізацію зазначеної земельної ділянки, проігнорував вимоги Законів та вчинив дії щодо її продажу.

В зв`язку з тим, що торги з реалізації земельної ділянки не відбулися з підстав відсутності покупців, приватний виконавець Горбач С.Ф. 27.05.2020 р. передав за актом про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу земельну ділянку ОСОБА_2 . На підставі вказаного Акта 09.06.2020 р. приватний нотаріус видав Вакуленко О.М. Свідоцтво про те, що земельна ділянка належить йому на праві власності.

03 липня 2020 р. заявник отримала від ОСОБА_2 лист повідомлення, в якому останній вимагав від неї звільнити земельну ділянку до 08.07.2020 р. Такі вимоги, зокрема, вона отримувала й в усному порядку.

Крім того, враховуючи, що право власності на даний час зареєстровано за ОСОБА_2 , він має можливість продати, передати в іпотеку та/або будь-яким іншим чином розпорядитися зазначеною земельною ділянкою.

Заявник має намір звернутися до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до приватного виконавця Горбач Сергія Федоровича, ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської обл. Леденьов Іван Сергійович про визнання недійсним акту виконавця про передачу майна стягувану, свідоцтва про придбання земельної ділянки та скасування реєстрації права власності на ділянку.

Заявник впевнена, що в разі невжиття заходів забезпечення позову до вирішення справи по суті, земельна ділянка, яка вибула з її власності в незаконний спосіб, може бути відчужена ОСОБА_2 , що призведе в подальшому до ускладення чи неможливості виконання рішення суду.

Пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Заявник вважає, що в даному випадку відсутність зустрічного забезпечення не призведе до необхідності відшкодування збитків відповідачу.

Враховуючи вищевикладене просили накласти арешт на: зареєстровану в «Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно» за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) земельну ділянку площею 0,1709 га, кадастровий номер :01:004:5067, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити нотаріусам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно органам державної реєстрації (в тому числі Міністерству юстиції та його територіальним органам, суб`єктам державної реєстрації прав: виконавчим органам сільських, селищних, міських рад; акредитованим суб`єктам; нотаріусам; державним виконавцям, приватним виконавцям вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки, площею 0,1709 га, кадастровий номер :01:004:5067, та нерухомого майна, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, відповідно до ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які нотаріальні дії та/або вчиняти будь-які інші дії щодо реєстрації права власності, видачі свідоцтва про право власності, або вчиняти будь-які інші дії, пов`язані із зміною власника земельної ділянки, площею 0,1709 га, кадастровий номер :01:004:5067, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Необхідність у забезпеченні позову обґрунтована тим, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі адже за час розгляду вказаної справи нерухоме майно може бути відчужено, що призведе до додаткових зусиль та витрат ОСОБА_1 щодо повернення вказаного нерухомого майна.

Відповідно до частини першої ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 157 Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і за реєстрова на відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. Згідно п. 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст. ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому ухвалою про забезпечення позову суд не може вирішувати спір по суті.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача. Невжиття заходу до забезпечення позову може призвести до того, що ухиляючись від майбутнього виконання рішення суду у даній справі, відповідач зможе здійснити відчуження спірного майна на користь інших осіб, що призведе до затягування розгляду справи та обмеження прав позивача на судовий ефективний судовий захист.

При цьому, накладення арешту на спірне майно до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача на володіння та користування майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Враховуючи предмет позову, з яким має намір звернутись до суду заявник, наведені позивачем докази та обґрунтування заявлених вимог у клопотанні щодо забезпечення позову, їх обґрунтованість, наявність зв`язку між заходом забезпечення позову (накладення арешту на спірне нерухоме майно) та предметом майбутніх позовних вимог.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладений арешт може завдати збитків відповідачу, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, з якими має намір звернутись до суду заявник, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову шляхом накладення арешту на майно задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту із забороною відчуження на: зареєстровану в «Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно» за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) земельну ділянку площею 0,1709 га, кадастровий номер :01:004:5067, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити нотаріусам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно органам державної реєстрації (в тому числі Міністерству юстиції та його територіальним органам, суб`єктам державної реєстрації прав: виконавчим органам сільських, селищних, міських рад; акредитованим суб`єктам; нотаріусам; державним виконавцям, приватним виконавцям вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки, площею 0,1709 га, кадастровий номер :01:004:5067, та нерухомого майна, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, відповідно до ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які нотаріальні дії та/або вчиняти будь-які інші дії щодо реєстрації права власності, видачі свідоцтва про право власності, або вчиняти будь-які інші дії, пов`язані із зміною власника земельної ділянки, площею 0,1709 га, кадастровий номер :01:004:5067, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Роз`яснити заявнику та зацікавленим особам, що скасування заходів забезпечення позову визначені ст. 158 ЦПК України, зокрема згідно ч. 13 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті152цього Кодексу; 2)повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.

Копію даної ухвали направити заявнику для пред`явлення до виконання та сторонам для відома.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Інформація про стягувача: ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

Інформація про боржника: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ;

Інформація про боржника: :Приватний виконавець Горбач Сергій Федорович, 01133, м. Київ, вул.Є.Коновальця, 36-в, 1 поверх, офіс 233;

Інформація про боржника: Приватний нотаріус Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської обл. ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 Святошинський район, м. Вишневе, вул. Лесі Українки, 74 АДРЕСА_5 , офіс № АДРЕСА_6 (ЖК «Акварелі»).

Суддя: Дубас Т.В.