Дата документу 02.07.2020
Справа № 334/5629/17
Провадження № 2/334/216/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Сагайдак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Концерну «Міські теплові мережі» про розірвання договору,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Концерну «МТМ» про розірвання договору, в якому зазначила, що між нею та відповідачем, Концерном «Міські теплові мережі» особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Ленінського району був укладений договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 100237 від 01.06.2014 року. Згідно умов укладеного договору, а саме пункту 10, термін дії договору діє до 01 червня 2015 року, який пролонгується на наступний рік. Позивач, виявила бажання розірвати договір № 100237 від 01.06.2014 року, про що повідомляла Відповідача, заявою про розірвання договору від 01.05.2016 року, оскільки строк дії договору, під час підписання Позивачем ОСОБА_1 та Відповідачем Концерн «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Ленінського району договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 100237 від 01. 06. 2014 року був визначений в один рік, та наразі вважає, що договір є розірваний, оскільки Позивач виявив бажання розірвати договір, про що Відповідачу було повідомлено відповідними заявами. Оскільки Відповідач жодного разу не надав відповіді на заяви Позивача про розірвання договору ігноруючи права Позивача, ігноруючи умови договору, тому позивачка вимушена звернутись до суду з метою захисту своїх порушених прав, та просить суд розірвати договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 100237 від 01.06.2014 року який укладений між Позивачем ОСОБА_1 та Відповідачем Концерн «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Ленінського району.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10. 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно п.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про відкладення розгляду справи, яка мотивована тим, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України встановлено карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Розглянувши зазначене клопотання, суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню, оскільки на території Запорізької області як території регіону із сприятливою епідемічною ситуацією відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392, запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених п.3 цієї постанови. Крім того, станом на 01.07.2020 суди на території Запорізької області працюють у штатному режимі без обмежень. Враховуючи, що справа знаходиться в провадженні з серпня 2017 року, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивачки ОСОБА_1 .

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти позову заперечує, надав суду письмовий відзив по суті позову, в якому зазначив, що 16.09.2003 р. між гр. ОСОБА_1 та Комунальним підприємством «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 13», було укладено договір № 1350 «Про спільне володіння та дольову участь в утриманні житлового будинку та прибудинкової території». Предметом укладеного договору було спільне володіння 4 - поверховим житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення IX літ. А-4, площею 85,50 кв.м. і пайова участь співвласника в затратах на утримання житлового будинку та прибудинкової території згідно Договору міни № 1820 від 27.08.2003 зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.09.2003 р. № 494, за яким ОСОБА_1 набула право власності на нежиле приміщення IX літ. А-4 в багатоквартирному будинку

АДРЕСА_1 Міські АДРЕСА_2 » діє на підставі статуту. Відповідно до статуту підприємства основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну. Згідно ст.6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» 09.11.2017 № 2189- VIII (зі змінами) виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Споживач своєчасно не уклав з теплопостачальною організацією договір про надання послуг. Лише після тривалого листування зі споживачем та узгодження питань порушених у взаємному листуванні, між сторонами було укладено зазначений договір лише 01 червня 2014 року, згідно останніх направлень на адресу споживача примірників договору № 100237від 01.06.2019 для підпису з супровідними листами від 30.05.2013 № 966/09 та від 02.06.2014 № Ш-346.

В мотивувальній частині позовної заяви Позивач посилається на закінчення строку дії договору, зазначеного в пункті 10.1, тому споживач за власним волевиявленням може в односторонньому порядку припинити договірні відносини з теплопостачальною організацією. Проте дані твердження є невірними, оскільки Споживач не враховує те що пунктом 10.2 визначено вичерпний перелік випадків за яких договір може припинити свою дію, а саме:за взаємною згодою сторін про його припинення; прийняття відповідного рішення судом; припинення однієї із сторін.

Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено підстави для зміни або розірвання договору, а саме, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Також статтею 652 передбачено зміну або розірвання договору у зв`язку з істотною зміною обставин, а саме: у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Проте, обставини, визначені вищевказаними статтями відсутні та зі сторони Позивача відсутні посилання на відповідні обставини, які б були причиною заявлених позовних вимог.

Крім того Позивач не враховує той факт, що припинення дії договору не звільнить від обов`язку здійснення повної оплати за спожиту теплову енергію та відповідальності, що передбачена договором та іншими нормативними актами цивільного законодавства України. Відповідно до пункту 10.1., пунктом 10.4 зазначено, що договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо жодна зі сторін за місяць до закінчення терміну дії даного договору не заявила про розірвання цього договору.

Нежитлове приміщення, яке займає відповідач, розташоване у багатоквартирному житловому будинку, відповідне обладнання якого приєднане до внутрішньобудинкових систем та, відповідно до вищезазначеного, є Споживачем послуг і суб`єктом у сфері житлово-комунальних послуг. На теперішній час гр. ОСОБА_1 залишається власником нежитлового приміщення IX літ. А-4 в багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 . У зв`язку з цим, позивач ОСОБА_1 , з якою укладено вищевказаний договір є споживачем теплової енергії, яка постачається Концерном МТМ до житлового будинку, в якому знаходиться вказане нежитлове приміщення.

Отже, представник відповідача вважає, що виконавцем послуг жодним чином не порушені права позивача, як споживача послуг, оскільки відсутня жодна із підстав перелічених в частині 10 договору та інших актів цивільного законодавства, яка б була мотивувальною причиною заявлених позовних вимог. А тому, відсутні підстави для задоволення поданої позовної заяви.. Тому просить у позові відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_3 . на підставі Договору міни № 1820 від 27.08.2003 зареєстрованого вДержавному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.09.2003 р. № 494.

01.06.2014 року між Концерном «Міські теплові мережі» особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Ленінського району та позивачкою ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 100237 від 01.06.2014 року. Згідно умов укладеного договору, а саме пункту 10, термін дії договору діє до 01 червня 2015 року, який пролонгується на наступний рік. (а.с. 3-8).

Оскільки строк дії вищевказаного договору № 100237 від 01.06.2014 року між ОСОБА_1 та Концерном «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Ленінського району був визначений в один рік, тому в травні 2016 року позивач виявила бажання розірвати договір, про що відповідача було повідомлено відповідною заявою (а.с.6).

Оскільки відповідач не відреагував на вищевказану письмову заяву, тому позивачкою в період часу з 02.12.2016 року по 25.05.2017 року було направлено на адресу відповідача заперечення щодо укладення додаткової угоди від 03.10.2016р. до договору та ще п`ять подібних заяв-повідомлень про розірвання договору, які були залишені без реагування з боку Концерну «Міські теплові мережі» (а.с.7-12).

Стаття 598 ЦК України передбачає підстави припинення зобов`язання, а саме зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Стаття 626 ЦК України передбачає поняття та види договору, а саме договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 631 ЦК України передбачає строк договору, а саме строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Стаття 651 ЦК України передбачає підстави для зміни або розірвання договору, а саме договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 652 передбачено зміну або розірвання договору у зв`язку з істотною зміною обставин, а саме: у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Стаття 653 ЦК України передбачає правові наслідки зміни або розірвання договору, а саме у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Стаття 901 ЦК України передбачає договір про надання послуг, а саме за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони/(замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії абоздійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 905 ЦК України передбачає строк договору про надання послуг, а саме строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 907 ЦК України передбачає розірвання договору про надання послуг, а саме договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

При цьому п. 10.2 Договору № 100237 від 01.06.2014р. визначено вичерпний перелік випадків за яких договір може припинити свою дію, а саме: за взаємною згодою сторін про його припинення; прийняття відповідного рішення судом; припинення однієї із сторін.

Припинення дії договору не звільняє Споживача від обов`язку здійснення повної оплати за спожиту теплову енергію та відповідальності, що передбачена договором та іншими нормативними актами цивільного законодавства України.

Відповідно дост.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Статтею 20 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти з підприємством договір про надання житлово-комунальних послуг.

Зазначеній нормікореспондуєст.24 ЗУ «Про теплопостачання», яка визначає одним з основних обов`язків споживача своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії та додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Відповідно до ст.ст.21, 22 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», виконавець та виробник вказаних послуг зобов`язані укласти договір зі споживачем про умови надання житлово-комунальних послуг.

Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання затвердженонаказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4.

Зазначеним Порядком встановлено, що для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку.

Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові. При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання повинен відповідати вимогам чинних нормативних документів. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. По закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Для виконання робіт з підготовки внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП до опалювального сезону після відключення приміщення від мереж його власник, наймач (орендар) зобов`язаний надавати представнику виконавця послуг з ЦО і ГВП можливість доступу до транзитних трубопроводів відповідно до порядку їх технічного огляду, установленого Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджениминаказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 № 76.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджено центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Пунктами 25, 26 цих Правил передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води регламентується Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженимнаказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, і здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно доЗакону України «Про теплопостачання»схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком установлено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі центрального опалення він повинен звернутися до міжвідомчої комісії (далі - Комісія) для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. Відключення приміщень від внутрішньо будинкової мережі виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченню робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення.

Таким чином, єдиною підставою для розірвання договору, зняття споживача з реєстраційного обліку і припинення відповідних нарахувань є акт про відключення, який має бути затверджений відповідною Комісією, а при відсутності зазначеного акта, відключення від системи централізованого опалення без дотримання відповідної процедури є самовільним.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України по справах №6-95 цс-12 та №6-96цс від 26.09.2012 року.

Згідно ч.6ст.26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.

Як вбачається з положеньст.24 Закону України «Про теплопостачання», який є спеціальним до спірних правовідносин, споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачання, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що відключення її нежитлового приміщення, розташованого в багатоквартирному будинку, від теплопостачання можливе у передбаченому законом порядку. Будь-яке втручання в систему опалення шляхом зміни гідравлічного опору (від`єднання від системи централізованого опалення) порушує права інших мешканців.

Таким чином, нормами чинного законодавства встановлено спеціальний порядок відмови від послуг централізованого опалення. Договір про надання послуги з централізованого опалення має застосовуватися у контексті з відповідним положенням Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, а одне лише бажання щодо відключення приміщення від мережі теплопостачання не може бути підставою для розірвання договору, укладеного між сторонами.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що підстав для розірвання укладеного між Концерном «МТМ» і ОСОБА_1 Договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 100237 від 01.06.2014 року. судом не встановлено, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст.12, 81, 141, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України,суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовуШкода ОСОБА_2 до Концерну «Міські теплові мережі» про розірвання договору - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 10.07.2020 року.

Суддя: Баруліна Т. Є.