ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1113/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/7485/19 Категорія: 312000000 Демчик Р. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Бородійчука В.Г., Єльцова В.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ТОВ «Комфі Трейд»;

особа, яка подає апеляційну скаргу - ТОВ «Комфі Трейд»;

розглянувши у м. Черкаси в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 березня 2020 року, постановлене під головуванням судді Демчика Р.В. у залі № 1 Придніпровського районного суду м. Черкаси 04.03. 2020 року о 10 год. 45 хв., повний текст рішення складений 10.03.2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» про захист прав споживачів, -

в с т а н о в и в :

16.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» про захист прав споживачів.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 вказує, що 4 липня 2017 року ОСОБА_1 у магазині «Комфі» у ТРЦ «Любава» у м. Черкаси придбав планшет z300m-6a093a. Гарантійний строк товару становить 12 місяців. Під час експлуатації виробу ОСОБА_1 виявив недоліки товару, через що не міг використовувати товар за призначенням.

3 лютого 2018 року для пред`явлення в торгівельну мережу позивач отримав в обмін товару неналежної якості товар неналежної якості, а саме планшетний комп`ютер ASUS Zenpad 10 Z301M-1Y013F 16 Gd. Однак, позивач ОСОБА_1 виявив недоліки в отриманому внаслідок обміну планшетному комп`ютері, який вимкнувся та не включався. Відсутня реакція на будь-які натискання. Гарантійний строк на товар закінчився, адже встановлений на 12 місяців. В той же час, строк служби товару становить 24 місяці і закінчується 3 лютого 2020 року.

8 серпня 2019 року позивач ОСОБА_1 письмово звернувся до відповідача ТОВ «Комфі Трейд» з вимогою про безоплатне усунення недоліків товару на підставі п.10 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів». Заява отримана 12 серпня 2019 року, але вимога не була задоволена згідно даних відповіді від 29 серпня 2019 року.

Посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів», позивач ОСОБА_1 просив розірвати договір купівлі-продажу між сторонами щодо купівлі-продажу планшетного комп`ютера ASUS Zenpad 10 Z301M-1Y013F 16 Gd, стягнути з відповідача на його користь кошти, сплачені за товар у розмірі 5049 грн. та стягнути понесені судові витрати.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 березня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» про захист прав споживачів задоволено частково.

Розірвано договір купівлі-продажу планшетного комп`ютера Asus Zenpad 10 Z301M-1Y013A 16Gb, укладений 3 лютого 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» та ОСОБА_1 .

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» на користь ОСОБА_1 грошові кошти, сплачені за товар неналежної якості, в сумі 5049 гривень.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Комфі Трейд» оскаржує рішення суду в апеляційному порядку, подавши 25.05. 2020 року апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник ТОВ «Комфі Трейд» зазначає, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню у повному обсязі, у зв`язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також невідповідністю висновків суду обставинам справи. Скаржник посилається, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про наявність правомірних підстав для розірвання договору купівлі-продажу товару позивача та повернення йому грошових коштів.

В апеляційній скарзі скаржник вказує, що у відповідності до ч.5 ст. 680 ЦК України, якщо недоліки товару виявлені покупцем після закінчення гарантійного терміну або терміну придатності, продавець несе відповідальність, якщо покупець доведе, що недоліки товару виникли до передання йому товару або з причин, які існували до цього моменту. Тому скаржник вважає, що з аналізу зазначеної норми права випливає, що саме на покупця (споживача) після закінчення гарантійного терміну, в період терміну служби, покладається тягар доведення наявності недоліку у товарі, а також з причин, що виникли з вини виробника. Однак, судом першої інстанції під час ухвалення рішення не було прийнято до уваги, що на час звернення позивача з письмовою заявою від 08.08.2019 року до відповідача з вимогою про усунення недоліків у товарі, позивачем взагалі не було доведено наявність у товарі недоліків (істотних недоліків), що виникли з вини виробника, оскільки на час звернення позивачем не було надано жодного документу, а також висновку експерта про стан товару, та взагалі на час звернення відповідачу не було відомо, чи є недолік у товарі, та що саме стало причиною цього недоліку, і чи виник недолік з вини виробника, оскільки причинами недоліку може бути і порушення умов використання товару, які встановлені виробником.

Крім того, скаржник посилається, що для того, щоб скористатися правом безоплатного усунення недоліків товару після закінчення гарантійного терміну, споживачеві необхідно отримати висновок експерта для підтвердження наявності недоліків (істотних недоліків), допущених з вини виробника. Така експертиза повинна бути проведена належним органом або фахівцем, неупередженим і об`єктивним в цьому питанні. А тому наданий позивачем висновок сервісного центру «МАЙФОН» № 125 від 08.11.2019 року у розумінні норм Закону України «Про захист прав споживачів» не є висновком експерта, тому не є належним та допустимим доказом у даній справі, на що суд не звернув уваги.

Представник ТОВ «Комфі Трейд» - С.Е. Шайко просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 березня 2020 року у справі № 711/7485/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» про захист прав споживача та винести постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.

25 червня 2020 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Яцюка М.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В обґрунтування відзиву представник позивача - Яцюк М.В. зазначає, що висновки та вимоги апеляційної скарги є незаконними та необґрунтованими. Щодо правильного застосування судом першої інстанції правових норм при вирішенні спору, він вказує, що Закон України «Про захист прав споживачів» є спеціальним нормативно-правовим актом, його не скасовано, а відтак у спорі між споживачем та продавцем в першу чергу, слід застосовувати норми спеціального Закону, а вже при відсутності норм для застосування відносин у спорі слід застосовувати загальні норми, якими в даному випадку є норми ЦК України. Таким чином, Яцюк М.В. вважає, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності до спеціального нормативно-правового акту, що відповідає вимогам законодавства України.

У відзиві Яцюк М.В. зазначає, що саме відповідач зобов`язаний був надати докази в підтвердження відсутності недоліку у товарі позивача або порушення позивачем умов експлуатації товару, вважаючи, що позивач повинен довести лише факт придбання товару, а не причини втрати якості.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Яцюк М.В. у відзиві просить відмовити ТОВ «Комфі Трейд» у задоволенні апеляційної скарги, рішення Придніпровського районного суду по справі № 711/7485/19 від 04.03.2020 року залишити в силі. Здійснити розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду із ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 ст. 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі № 668/13907/13-ц).

Враховуючи, характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування та зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, колегія суддів вважає за необхідне розглядати справу у письмовому провадженні без участі сторін, що відповідає вимогам, встановленим цивільно - процесуальним законодавством.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення чи змінити його.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вищевказаним вимогам закону.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог про захист прав споживача, суд першої інстанції виходив із доведеності та обгрунтованості позовних вимог, дійшов висновку, що згідно до ч. 14 ст. 8 Закону України « Про захист прав споживачів», вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню лише у тому випадку, коли продавець доведе, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберіганням. Суд послався, що в даному випадку відповідачем не доведено, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання, у зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність правових підстав для розірвання договору купівлі-продажу планшетного комп`ютера, торгівельної марки ASUS ZenРad 10 Z301M 16 Gd (1Н013А) Grey, укладеного між ТОВ «Комфі Трейд» та ОСОБА_1 3 лютого 2018 року та повернення сплачених за товар грошових коштів в сумі 5049 грн.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону, судом допущено неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального прва, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно зі ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу Конвенції має автономне значення, та включає в себе правомірні очікування на відшкодування шкоди.

Згідно п. 22 ч.1 ст.1 Закону Укоаїни «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на захист своїх прав державою, належну якість продукції та обслуговування, звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та визнається відповідачем 04 липня 2017 року позивач ОСОБА_1 придбав товар, а саме планшетний комп`ютер, торгової марки ASUS ZenРad 10 Z300M 16 Gd (6А093А) Dark Grey у магазині ТОВ «Комфі Трейд», що знаходиться за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 208/1.

Позивач ОСОБА_1 вказує у позові, що через деякий час він виявив, що придбаний ним товар має недоліки, у зв`язку із чим 02.02.2018 року він звернувся до «КПК сервіс», що підтверджується довідкою для пред`явлення в торгівельну мережу F1 кв : 1042588 (а. с. 7).

Згідно даної довідки придбаний позивачем товар має недоліки ( мерехтить зображення), і його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів та зі споживачем не досягнуто згоди щодо усунення недоліку в інший розумний строк.

3 лютого 2018 року на підставі вище вказаної довідки ОСОБА_1 було здійснено заміну придбаного ним товару на інший, а саме: ASUS ZenРad 10 Z301M 16 Gd (1Н013А) Grey, що підтверджується даними фіскального чеку, додано позивачем до позовної заяви на суму 5048 грн. (а. с. 8).

Проте, у вказаному товарі (ASUS ZenРad 10 Z301M 16 Gd (1Н013А) Grey), через деякий час позивач ОСОБА_1 також виявив недоліки, тому вважає, що товар був неналежної якості.

Гарантійний строк на товар закінчився, адже був встановлений на 12 місяців. В той же час, позивач посилається, що строк служби товару становить 24 місяці, та закінчується 3 лютого 2020 року.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернувся до продавця 8 серпня 2019 року із заявою про проведення гарантійного ремонту товару, але листом № 001308/12-00/19 від 29 серпня 2019 року позивачу було надано роз`яснення, з якого слідує, зокрема, що строк гарантійного обслуговування сплинув , у зв`язку із цим компанія «Комфі Трейд» не має правомірних підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 щодо направлення товару на гарантійне обслуговування та надання товару з підмінного фонду (а. с. 12).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. ч. 1,2 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або будь-якому іншому документі, що додається до продукції. При виконанні гарантійного ремонту гарантійний строк збільшується на час перебування продукції в ремонті. Зазначений час обчислюється від дня, коли споживач звернувся з вимогою про усунення недоліків - ч.ч.1, 2, 6 ст.7 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до статті 708 ЦК України передбачено, що у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Частиною 3 ст. 698 ЦК України передбачено, що до відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Згідно з п.5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на розмежування права споживача, які відносяться до товарів категорії, що мають недоліки ( в т.ч. право на безоплатне усунення недоліків товару), та права споживача, що відносяться до категорії товарів, що мають істотні недоліки (право на обмін товару).

Відповідно до частин першої, третьої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право вимагати розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми лише у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи. Споживач має право пред`явити одну із вимог, передбачених частиною першою статті 8 цього Закону, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною 1 цієї ж статті.

Виходячи з вказаної норми права, для задоволення таких вимог позивача як стягнення сплаченої за товар суми, доказуванню підлягає такі обставини як істотний недолік товару, який виник з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару.

Поняття істотного недоліку викладено в пункті 12 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого істотний недолік це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

У відповідності до академічного тлумачного словника української мови вказано, що недолік це - відхилення від норми, дефект.

Згідно із п. 1 ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням.

Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем.

У відповідності до п. 15 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

Згідно абзацу 1-4 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Наведеним положенням Закону України « Про захист прав споживачів» суд першої інстанції оцінки не надав, не врахував, що для визначення недоліків істотними мають бути три обов`язкові ознаки (пп.1-3) та хоча б одна із факультативних ознак (пп. а-в п .12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

У даному випадку відсутня, як найменше одна обов`язкова ознака істотного недоліку, а саме після усунення недоліку він повинен проявлятися знову з незалежних від споживача причин (недолік у товарі не усувався).

Виходячи з вище зазначеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що позивач ОСОБА_1 , за встановлених обставин не має права на розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплачених за товар грошових коштів за наслідками ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки у товарі не було виявлено істотного недоліку, що не підтверджено належними доказами.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що для того, щоб скористатися правом безплатного усунення недоліків товару після закінчення гарантійного терміну, споживачеві необхідно отримати висновок експерта для підтвердження наявності недоліків (істотних недоліків), допущених з вини виробника. Така експертиза повинна бути проведена належним органом або фахівцем, неупередженим і об`єктивним в цьому питанні.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів враховує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування згідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України та, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України.

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму.

Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, згідно ст.76 ЦПК України.

Із роз`яснення, які містяться у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року вбачається, що предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

В свою чергу, практика Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Враховуючи зазначені норми права, обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що позивачем ОСОБА_1 не доведено в підтвердження позовних вимог, що після закінчення гарантійного терміну, недоліки виникли саме з вини виробника товару (продавця, виконавця), та що саме недолік, на який посилається позивач, є істотним недоліком.

Апеляційний суд звертає увагу, що позивач ОСОБА_1 , подаючи позов до ТОВ «Комфі Трейд», просив розірвати договір та повернути сплачені за товар кошти на підставі вимог ч. 5 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів».

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , не звернув належної уваги, що дана норма ч. 5 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків.

Як встановлено судом першої інстанції , так і перевірено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач ОСОБА_1 , звернувся до відповідача ТОВ «Комфі Трейд» про проведення гарантійного ремонту планшетного комп`ютера 08.08.2019 року, тобто після закінчення встановленого гарантійного строку, так як товар планшетний-комп`ютер, торгової марки Asus було придбано 03.02.2018 року, на що суд першої інстанції не звернув уваги, та прийшов до помилкового висновку про розірвання договору купівлі-продажу та повернення коштів сплачених за товар.

У відповідності до ч. 5 ст. 680 ЦК України, якщо недоліки товару виявлені покупцем після закінчення гарантійного терміну або терміну придатності, продавець несе відповідальність, якщо покупець доведе, що недоліки товару виникли до передання йому товару або з причин, які існували до цього моменту.

Із аналізу зазначеної норми слідує, що саме на покупця (споживача) після закінчення гарантійного терміну, в період терміну служби, покладається тягар доведення наявності недоліку у товарі, а також з причин, що виникли з вини виробника.

Зважаючи на вище викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору не в повній мірі врахував всі обставини справи, не врахував норми матеріального, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору по суті та безпідставного часткового задоволення позовних вимог позивача про розірвання договору купівлі - продажу планшетного комп`ютера та стягнення його вартості, як коштів плачених за товар неналежної якості.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки спростовують висновки суду першої інстанції, який допустився помилки, прийшовши до невірного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , розірвавши договір купівлі-продажу планшетного комп`ютера Asus Zenpad 10 Z301M-1Y013A 16Gb, укладеного 3 лютого 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» та ОСОБА_1 , стягнувши з ТОВ «Комфі Трейд» на користь ОСОБА_1 грошові кошти, сплачені за товар неналежної якості, в сумі 5049 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Частиною 7 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, судовий збір, сплачений скаржником ТОВ «Комфі Трейд» за подання апеляційної скарги в сумі 1152 грн. 60 коп. слід компенсувати за рахунок держави на користь відповідача.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» -задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» про захист прав споживачів - скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» про захист прав споживачів.

Судовий збір в сумі 1152 грн. 60 коп., сплачений за подання апеляційної скарги, компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, який сплачений платіжним дорученням № 309 857 від 04 травня 2020 року у розмірі 1152 грн. 60 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів, в порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законодавством.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді В.Г. Бородійчук

В.О. Єльцов