справа №619/433/20
провадження №2-др/619/3/20
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2020 м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого - судді Овсяннікова В.С.

за участю секретаря судового засідання Матлахової Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

Рішенням Дергачівського районного суду від 25.06.2020 в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів відмовлено.

02.07.2020 представником відповідача ОСОБА_1 до суду подано клопотання про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Клопотання обґрунтовує тим, що при розгляді справи ОСОБА_3 користувався правовою допомогою адвокатського бюро «Андрія ОСОБА_4 ». У зустрічній позовній заяві ним зазначалось про те, що ними буде подано до суду клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та надано відповідні докази. Розмір адвокатського гонорару за годину роботи становить 1 051 гривень, проведено розрахунок та визначено розмір понесених відповідачем витрат, що становить 19 969 гривень за 19 годин роботи його адвоката.

Позивач ОСОБА_2 подала до суду заперечення, в якиому просила відмовити в задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення, оскільки у прийнятті зустрічної позовної заяви відповідачу було відмовлено; заявлений розмір витрат на правничу допомогу є завищеним; при визначенні розміру відшкодування слід враховувати критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін; заявник має право на відшкодування судових витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Просить справу розглянути за її відсутності.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила клопотання про ухвалення додаткового рішення розглянути у її відсутність, в задоволенні клопотання відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, в якому просив розгляд його клопотання про ухвалення додаткового рішення провести за його та відповідача відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 25.06.2020 в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача просить стягнути з позивача витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги.

Згідно пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 19 969 гривень представником відповідача до суду надано наступні докази: копія додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги від 19.05.2020, копія акту приймання-передачі виконаних робіт від 30.06.2020, копія квитанції по сплаті за договором про надання правничої допомоги від 19.05.2020 у сумі 3 300 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Таким чином, докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Такої заяви суду надано не було.

А отже, дане посилання представника відповідача не може бути прийнято судом як доказ підтвердження подання орієнтовної вартості судових витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу, до судових дебатів.

Крім того, з наданого розрахунку витрат вбачається, що переважна більшість їх стосується саме зустрічної позовної заяви.

Щодо посилань ОСОБА_1 на зазначення про понесення відповідачем витрат на правничу допомогу в зустрічній позовній заяві, то суд не приймає їх з наступних підстав.

Ухвалою суду від 25.06.2020 у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів - відмовлено та зустрічний позов з додатками повернуто відповідачу.

За таких обставин суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В прийнятті додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за клопотанням ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 15.07.2020.

Суддя В. С. Овсянніков