Справа № 569/5781/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року м.Рівне Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Самедовій Л.Р.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 Б.Б ОСОБА_2 ,

представника відповідача Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради Єфіменко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування наказу органу приватизації, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, суд -

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог, просив суд визнати незаконним та скасувати наказ органу приватизації №120/01 від 18 квітня 2017 року в частині приватизації квартири АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_4 . Визнати недійсним з дати видання та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради 18 квітня 2017 року на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_4 .

Представник відповідача Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради Єфіменко О.М. в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просила суд відмовити в задоволенні позову. Додатково суду пояснила, що при проведенні приватизації квартири АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_4 . Управлінням ЖКГ виконавчого комітету Рівненської міської ради дотримано усіх вимог законодавства України.

Відповідач ОСОБА_4 , повідомлена належним чином про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Заява про розгляд справи без її участі до суду не надходила, відзив не подала.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_5 , представника відповідача Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради Єфіменко О.М., дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

Як було встановлено в судовому засіданні, 16 червня 1978 року матері позивача ОСОБА_6 був виданий ордер №680 на підставі рішення виконкому Ровенської міської ради депутатів трудящих (спільного рішення адміністрації ФЗМК) №163 від 16 травня 1978 року.

Із копії ордеру 680 від 16 червня 1978 року вбачається, що ОСОБА_6 , сім`я якої складається з 4 осіб отримала право на зайняття квартирою АДРЕСА_1 , загальною житловою площею 39,54 кв.м. Відповідно до ордера склад сім`її визначено ОСОБА_6 основний квартиронаймач, ОСОБА_7 чоловік, ОСОБА_3 син та

ОСОБА_8 Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по справі №569/8777/16-ц від 15 листопада 2016 року, визнано ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом їх зняття з реєстрації у даній квартирі.

06 березня 2017 року відповідач ОСОБА_4 звернулася з письмовою заявою до начальника Управління житлово-комунального господарства Рівненського міськвиконкому про передачу у приватну власність квартири АДРЕСА_1 . До заяви про передачу у приватну власність оспорюваної квартири ОСОБА_4 , окрім інших необхідних документів, долучено довідку про склад сім`ї наймача Управління забезпечення надання адміністративних послуг №15863 від 06 березня 2017 року, згідно якої у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано лише ОСОБА_4 . Також долучено заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 листопада 2016 року по справі №569/8777/16-ц.

Управління Житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради на підставі наказу 120/01 від 18 квітня 2017 року надало згоду відповідачу ОСОБА_4 на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

18 квітня 2017 року на виконання зазначеного наказу №120/01 Рівненським міським бюро технічної інвентаризації було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , яка передана у приватну власність, ОСОБА_4 .

Згідно з інформації довідкою №154605870 від 31.01.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, отриманою позивачем, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано 27 квітня 2017 року на ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності серія та номер б/н від 18.04.2017, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради. Право приватної власності зареєстроване державним реєстратором КП «Рівненське бюро технічної інвентаризації» Нестор Н.С., номер запису про право власності 20220889.

Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 22 березня 2018 року заочне рішення Рівненського мсіького суду Рівненської області від 15 листопада 2016 року скасовано, в задоволені позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , який діє від свого імені та як законний представник в інтересах ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , третя особа - Відділ опіки та піклування Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненського міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, відмовлено.

Із адресної картки виданої адміністратором управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради І.Конончук від 05 червня 2018 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані позивач ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , відповідач ОСОБА_4 та ОСОБА_11 .

За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Серед способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Абзацом першим статті 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" визначено, що приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до ст. 345 ЦКУ фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Статтею 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Згідно ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

За приписами частини першої статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім`ї безоплатно. До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.

Частинами першою та четвертою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України N 396 від 16.12.2009 року затверджено Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яким визначено порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків, жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян.

Так, пунктом 18 вказаного положення передбачено, що для проведення процедури приватизації громадянином до органу приватизації подається відповідний перелік документів, в тому числі оформлена заява на приватизацію квартири.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач ОСОБА_3 письмової згоди на приватизацію квартири АДРЕСА_1 не надавав, відповідачем ОСОБА_4 без його відома була здійснена приватизація спірної квартири, у зв`язку з чим права позивача були порушені, приватизація квартири була проведена з порушенням порядку приватизації житла.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 слід задоволити.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради (м.Рівне, вул.Шевченка, 45, 5), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про визнання недійсним та скасування наказу органу приватизації, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, задоволити повністю.

Визнати незаконним та скасувати наказ органу приватизації №120/01 від 18 квітня 2017 року в частині приватизації квартири АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_4 .

Визнати недійсним з дати видання та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради 18 квітня 2017 року на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду Бердій М.А.