Справа № 649/556/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2020 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого Мамаєва В.А.

за участю секретаря судового засідання Шишка Н.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Лепетиха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 15.10.2003 року позивач домовився з ОСОБА_3 про укладення договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 . Вказаний будинок належав ОСОБА_3 на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу від 05.03.1999 року, нотаріально посвідченого державним нотаріусом Великолепетиської державної нотаріальної контори Ващенко А.М. 05.03.1999 року. Позивачем за вказаний будинок були сплачені кошти у повному обсязі (20000 грн.) та прийнято житловий будинок і правовстановлюючий документ на житловий будинок, тобто з боку позивача виконані всі умови договору купівлі-продажу житлового будинку. Зі свого боку ОСОБА_3 отримала кошти за продаж будинку та передала позивачу будинок з правовстановлюючим документом та пообіцяла на протязі десяти днів звернутися до Великолепетиської державної нотаріальної контори для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку. Але протягом вказаного часу ОСОБА_3 не звернулася до нотаріуса, а потім на неодноразові вимоги позивача нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу житлового будинку, ОСОБА_3 відмовлялася це зробити, чим ухилялася від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла. Своїми діями, що виразились в ухилянні нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, ОСОБА_3 позбавила позивача права стати законним власником вказаного житлового будинку. Враховуючи, що цивільні відносини між позивачем та ОСОБА_3 щодо купівлі-продажу житлового будинку виникли до набрання чинності ЦК України, то на них розповсюджується дія ЦК України 1963 року. Таким чином, позивачем був повністю, а ОСОБА_3 частково виконаний договір купівлі-продажу житлового будинку, але ОСОБА_3 ухилилася від його нотаріального посвідчення, а тому відповідно до ст.ст. 47, 128, 227 ЦК України 1963 року, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 4, 12 Закону № 697-ХІІ є всі підстави для визнання вказаного договору дійсним та визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 . Позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що був укладений 15.10.2003 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов підтримав та просить суд розглядати справу у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов визнав у повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, даний ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

З матеріалів справи вбачається, що дані правовідносини виникли 15.10.2003 року, тобто до набрання чинності ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, а тому до них потрібно застосовувати норми матеріального права, які діяли до набрання чинності цим кодексом, а саме ЦК України від 18.07.1963 року.

Відповідно до ст. 224 ЦК України від 18.07.1963 року за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає у власність майно другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно і сплачує за нього певну грошову суму.

15.10.2003 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач на виконання умов договору від 15.10.2003 року сплатив грошові кошти ОСОБА_3 у розмірі 20000 грн. та прийняв вказаний будинок.

Вказаний будинок належав на праві власності ОСОБА_3 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 05.03.1999 року, нотаріально посвідченого державним нотаріусом Великолепетиської державної нотаріальної контори Ващенко А.М. 05.03.1999 року, а тому відповідно до ст. 225 ЦК України від 18.07.1963 року ОСОБА_3 мала право на продаж будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 9 від 24.06.2020 року.

Згідно ст. 227 ЦК України від 18.07.1963 року договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Відповідно до ст. 47 ЦК України від 18.07.1963 року нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦК України 1963 року право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі. Тобто відповідно до ст. 128 ЦК України 1963 року позивач став власником житлового будинку з моменту отримання житлового будинку, тобто 15.10.2003 року.

На даний час захист права власності регулюється нормами ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319-320, 392 ЦК України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321 ЦК України власні володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права і обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається інше особою.

Беручи до уваги, що позивачем виконані усі істотні умови договору купівлі-продажу житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , - сплачена вартість майна та отримано предмет договору, а нотаріальне посвідчення договору купівлі - продажу не відбулося у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 ухилялася від нотаріального посвідчення вказаного договору, а потім померла, що позбавляє покупця стати повноправним власником придбаного майна та зареєструвати нерухоме майно в установлений законом порядку, а тому відповідно до ст.ст. 47, 128, 227 ЦК України від 18.07.1963 року, ст. 392 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321, 392 ЦК України, суд вважає можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 47, 128, 227 ЦК України від 18.07.1963 року, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321, 392 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 206, 223, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, що був укладений 15.10.2003 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне найменування сторін:

1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання:

АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис