Справа № 234/5432/20
Провадження № 2/234/2146/20
03 липня 2020 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області
у складі головуючого судді Сухоручко Ю.О.,
при секретарі Харькової Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АБСОЛЮТ СЕРВІС-1» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та моральної шкоди, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АБСОЛЮТ СЕРВІС-1» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та моральної шкоди.
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 31.03.2020 року провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідач повинен був розрахуватись з позивачем під час його звільнення, а саме 12.03.2020 року. Але повний розрахунок з позивачем до цього часу не проведений.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кіреєв В.В. в судове засідання не з`явились, надали суду заяву про слухання справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Не заперечували проти заочного розгляду цієї справи.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не надав. Клопотання про відкладення слухання справи від нього не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на пiдставi наявних у справі доказів за одночасним існуванням таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.
РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ ЦИВІЛЬНОЇ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ:
Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК).
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Приписами ч.1 ст.46 КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Так, статтею 116 КЗпП встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Судом встановлено, що згідно наказу № 51 від 30.11.2017 року, позивача було прийнято на посаду начальника команди контрольної служби ТОВ «АБСОЛЮТ СЕРВІС-1», а наказом № 6 від 12.03.2020 року позивача було звільнено за угодою сторін, про що свідчить копія трудової книжки та копія наказу № 6 від 12.03.2020 року.
Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» від 25.05.2020 року, відповідач 27.03.2020 року сплатив позивачу частину заборгованості по нарахованій, але не виплаченій під час звільнення заробітної плати у розмірі 2000,00 грн.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки повного розрахунку, починаючи з 13 березня 2020 року по день ухвалення рішення, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільнення працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Відповідно до п. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Згідно абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують звільненню.
Відповідно до п. 5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати, при цьому нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (п.8 Порядку).
Згідно довідки ТОВ «АБСОЛЮТ СЕРВІС-1» №14 від 24.03.2020 року про заборгованість по заробітній платі станом на 24.03.2020 року, розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 , обчисленої згідно з Порядком, становить:
-до утримання податків і зборів 711,05 грн.;
-після утримання податків і зборів 572,40 грн.
Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Порядку, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки.
Таким чином, при розрахунку суми середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку при звільненні, підлягає застосуванню розмір середньоденного заробітку позивача, обчисленого без віднімання сум податків і зборів, тобто у розмірі 711,05 грн.
Згідно довідки ТОВ «АБСОЛЮТ СЕРВІС-1» № 12 від 25.03.2020 року та табелів обліку використання робочого часу, у період з квітня 2019 року по березень 2020 року позивач ОСОБА_1 працював за графіком - денна зміна, нічна зміна, два вихідних, тобто два робочих дні та два вихідних дні.
При розрахунку суми середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні, враховуючи графік роботи позивача, судом визначено кількість робочих днів за період з 13.03.2020 (дата наступна після звільнення позивача 12.03.2020) до 03.07.2020 (день ухвалення рішення у цій справі), що складає 57 днів.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача відшкодування завданої моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Даний розмір заборгованості з виплати заробітної плати позивач вважає значним та суттєвим для себе та зазначає, що в результаті протиправних дій ТОВ «АБСОЛЮТ СЕРВІС-1» щодо невиплати належних йому від даного підприємства коштів, він зазнав значних душевних страждань, тому як не виплата йому заробітної плати суттєвим чином вплинула на ритм його життя, він був позбавлений засобів до існування, що призвело до стресу та вимушувало його здійснювати додаткові зусилля для організації свого життя.
Відповідно до статті 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що розумним, справедливим та достатнім розміром відшкодування завданої моральної шкоди, яке підлягає стягненню з відповідача, має становити 1000,00 грн.
Отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.
Позовна заява була подана до суду 27.03.2020 року, предмет позову - вимоги майнового характеру.
Згідно п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з пунктом 1 частини 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
В той же час, за подання позову майнового характеру з вимогами про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про стягнення моральної шкоди, позивачем ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 року).
Враховуючи, що судом вимоги задоволені частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 630,60 грн.
На підставі ст.ст.116,117,237-1КЗпП України, керуючись ст.ст. 2,5,12,13,259,263-265,352,354,355 Цивільного процесуального Кодексу України, суд,
Позовні ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АБСОЛЮТ СЕРВІС-1» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та моральної шкоди - задовольнити частково.
В іншій частині позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.
Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .)
Суддя Краматорського міського
суду Донецької області Ю.О. Сухоручко