Справа № 425/3379/19
Провадження № 22-ц/810/388/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Лозко Ю.П., Стахової Н.В.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3

на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 квітня 2020 року, ухваленого Рубіжанським міським судом Луганської області у складі: судді Романовського Є.О. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків за придбання товару неналежної якості та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 із вказаним позовом, який мотивувала тим, що 18 січня 2018 року позивачка у відповідача ОСОБА_2 придбала газовий котел «Immergas Eolo Star 24 4 E», за який сплатила останньому 14 000 грн, проте відповідач не надав позивачу будь-якого товарного чеку або гарантійного талону.

Після встановлення котел почав працювати некоректно, постійно вимикався та не виконував свої функції.

Виявлені недоліки усунути в гарантійний майстерні виявилось неможливим, оскільки даний товар є бракованим, у зв`язку з чим позивачка звернулася до відповідача з проханням замінити даний котел, однак отримала відмову.

Крім того через мережу Інтернет та на місцевому ринку позивачка з`ясувала, що дійсна вартість даного котла 12 000 грн, у зв`язку з чим звернулася до поліції, однак у внесенні відомостей до ЄРДР було відмовлено.

У зв`язку з тим, що відповідач надав товар неналежної якості та з завищеною ціною, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь кошти в сумі 14 000 грн і моральну шкоду у розмірі 6000 грн, завданому неправомірними діями відповідача, що виявилося у постійному відчутті тривоги, незахищеності, позбавленості можливості обігрівати свою оселю та жити в комфортних умовах взимку.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив про невизнання позову, оскільки ніяких домовленостей між сторонами стосовно того, що саме відповідач повинен здійснювати продаж ОСОБА_1 газового котла та здійснювати його гарантійне обслуговування, не було. Відповідач не є фізичною особою-підприємцем та не займається продажем газових котлів, а лише як товариш сина позивачки порадив на прохання того марку, модель та місце продажу необхідного йому товару. Оскільки газовий котел був встановлений у квартирі позивачки та введений в експлуатацію, а після ще й відбувався його ремонт в гарантійній майстерні, то обов`язково повинен бути гарантійний талон, в якому зазначається умови гарантійного обслуговування, а також вноситься відмітка про виконані роботи та зазначається номер, під яким товар береться на гарантійний облік, а також обов`язково повинна бути відображена інформація про продавця.

Від позивачки надійшла відповідь на відзив, в якій зазначила, що доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, не заслуговують на увагу, а тому просить задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 квітня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків за придбання товару неналежної якості та стягнення моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам позовної заяви.

Від відповідача відзив не надійшов.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про відшкодування збитків та моральної шкоди у загальному розмірі 20000 грн, тобто ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921*100 = 192100 грн), тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з недоведеності протягом розгляду справи позовних вимог.

Такі висновки суду ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи, а помилкові доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують з огляду на таке.

Спірні правовідносини виникли з приводу відшкодування позивачу збитків, завданих внаслідок придбання нею у відповідача газового котла «Immergas Eolo Star 24 4 E» за 14 000 грн, оскільки котел виявився бракованим, його вартість дешевша та складає 12000 грн, і відповідач відмовляється замінити котел.

На підтвердження зазначених обставин позивачкою надано суду відомості, що вона зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є інвалідом 1 групи загальне захворювання, і є замовником робочого проекту технічного переоснащення системи газопостачання житлової квартири з установкою опалювального котла для автономного опалювання квартири за вказаною адресою від 30.10.2015 року (а.с. 3, 4, 90); керівництво з експлуатації встановлення та технічного обслуговування «Immergas Eolo Star 24 4 E» із зазначенням загальних параметрів горіння газового котла даної марки та його технічних даних (а.с. 5); бланк гарантійного зобов`язання 0011344 «Immergas» без зазначення відомостей про найменування товару, моделі, серійного номеру та дати виготовлення, не підписаний (а.с. 91); відповідь Рубіжанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області від 20.09.2019 року № 11198/111/36-2019 про те, що підстав для внесення відомостей щодо неправомірних дій ОСОБА_2 до ЄРДР не виявлено (а.с. 6); відповідно до пояснень ОСОБА_2 від 19.07.2019 року, наданих працівникам поліції, за проханням сина ОСОБА_1 він допоміг останній придбати газовий котел «Immergas Eolo Star 24 4 E» з її згоди за 14 000 грн. та який майже півтора року зберігав у себе в гаражі, поки ОСОБА_1 оформлювала документи для його установки в квартирі, декілька разів просив її сина забрати зазначений котел, однак у нього не було часу, влітку 2019 року даний котел було встановлено, ніяких протиправних дій з його боку по відношенню до ОСОБА_1 він не вчиняв (а.с. 7).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , який є сином позивачки, підтвердив придбання відповідачем за кошти позивачки у розмірі 14000 грн газового котла, який був встановлений у 2019 році, котел не працював належним чином та ринкова вартість якого виявилася 12000 грн.

Свідок ОСОБА_5 свідчив про встановлення ним в квартирі позивачки влітку 2019 року газового котла, який з весни 2018 року зберігався у відповідача і той не міг віддати котел сину позивачки, а свідок не міг вчасно встановити котел через брак коштів у ОСОБА_4 .

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

За змістом статей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного (господарського) законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Окремим видом зобов`язання є договір поставки, до якого застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга статті 712 ЦК України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Таким чином, двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Тобто з укладенням такого договору продавець приймає на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Положеннями статті 614 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Отже, виникнення у кожної зі сторін у справі прав та обов`язків за договором купівлі-продажу має бути підтверджено належними та допустимими доказами. Договір купівлі-продажу повинен містити істотні умови (сторони договору, предмет договору, умови про ціну, якість та кількість), без яких договір не вважається дійсним.

Крім того, відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

За змістом статті 1209 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) виконавець робіт (послуг) зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі внаслідок конструктивних, технологічних, рецептурних та інших недоліків товару, робіт (послуг), а також недостовірної або недостатньої інформації про них.

Виконавець робіт (послуг) звільняється від відшкодування шкоди, якщо він доведе, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або порушення потерпілим правил користування або зберігання товару, результатів робіт (послуг).

Шкода, завдана внаслідок недоліків робіт (послуг), підлягає відшкодуванню їх виконавцем (частина друга статті 1210 ЦК України).

Частинами першою-третьою статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Положеннями статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Для настання цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди необхідна наявність таких умов: протиправна поведінка особи, яка завдала шкоду, наявність шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, наявність вини.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою статтею 129 Основного закону України.

Висновок про те, що обов`язок доказування узгодження істотних умов в усному договорі покладається саме на заявника, зроблений у постанові Верховного Суду від 19 листопада 2018 року у справі № 372/4949/15-ц, що відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України суд має враховувати при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суд, відмовляючи у задоволенні позову, обґрунтовано взяв наведене до уваги та виходив із того, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт погодження усіх істотних умов усного правочину та якого саме, купівлі-продажу тощо, а також порушення відповідачем зобов`язання за усним договором, що є процесуальним обов`язком позивача (статті 12, 81 ЦПК України).

Оскільки вказаних істотних, погоджених сторонами умов позивач не довів, неможливо встановлювати відповідальність за неналежне виконання зобов`язання та якого саме.

Відповідно до ч. 25-1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» технічно складні побутові товари-непродовольчі товари широкого вжитку (прилади, машини, устаткування та інші), які складаються з вузлів, блоків, комплектуючих виробів, відповідають вимогам нормативних документів, мають технічні характеристики, супроводжуються експлуатаційними документами і на які встановлено гарантійний строк.

Відносини між споживачами, які придбавають технічно складні побутові товари для власних побутових потреб, та їх виробниками, продавцями і виконавцями робіт з гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни товарів врегульовано Порядком гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 506 (далі - Порядок № 506).

Згідно пункту 2 вказаної Постанови № 506 придбаний позивачкою котел відноситься до технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні відповідно до Додатку № 2 (в редакції, чинній на момент купівлі котла).

Згідно пункту 10 Порядку № 506 гарантійні зобов`язання зазначаються виробником

(продавцем) у гарантійному талоні або в іншому експлуатаційному документі у розділі «Гарантійні зобов`язання виробника». При цьому, додатком 3 Порядку № 506 встановлена форма гарантійного талону, яка передбачає зазначення в ньому найменування підприємства - виконавця робіт з гарантійного обслуговування та його юридичної адреси.

Зі змісту дослідженого судом гарантійного талону вбачається, що в ньому не зазначено відомостей про найменування товару, моделі, серійного номеру та дати виготовлення, талон не підписаний.

Ураховуючи наведене, є безпідставним посилання позивачки ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на незаконність та необгрунтуваність рішення, оскільки судом правильно дано оцінку доказам позивачки, що в керівництві з експлуатації встановлення та технічного обслуговування «Immergas Eolo Star 24 4 E» зазначено лише загальні параметри горіння газового котла даної марки та його технічні дані, а робочий проект технічного переоснащення системи газопостачання квартири позивачки не містить відомостей про котел, умови його встановлення, використання тощо, сам бланк гарантійного зобов`язання 0011344 «Immergas» не містить відомостей про найменування товару, моделі, серійного номеру та дати виготовлення, талон ніким не підписаний та не завірений.

Надані позивачем докази правомірно не взяті до уваги судом, оскільки на підставі них неможливо встановити дійсні обставини справи.

Висновок суду про відмову у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, також правильно визнано судом необґрунтованими як такі, що є похідними від вимоги про відшкодування збитків за придбання товару неналежної якості.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, цей строк продовжується на строк дії такого карантину.

Дата складення повного тексту постанови 08 липня 2020 року.

Судді: