ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2965/20
провадження № 2/753/4627/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Заставенко М.О.,

за участю

секретаря судового засідання Долі М.А.,

представників позивача Таболіна О.С. , Гуленка Ю.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ФОНДУ ГАРАНТУВАННЯ ВКЛАДІВ ФІЗИЧНИХ ОСІБ до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ФОНД ГАРАНТУВАННЯ ВКЛАДІВ ФІЗИЧНИХ ОСІБ звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій просив стягнути з відповідача на скою користь майнову шкоду у розмірі 26 502 632,50 дол. США.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Шевченківським районним судом міста Києва здійснено судовий розгляд кримінального провадження № 0000096 щодо ОСОБА_3 за наслідками розгляду якого, щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, 02.06.2014 року судом першої інстанції було ухвалено вирок, яким обвинуваченого визнано невинним та виправдано у зв`язку з недоведеністю, що в його діях є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Не погодившись з таким вироком прокурором Башловка С.О. було подано апеляційну скаргу. За результатами розгляду апеляційної скарги, 13.03.2017 року Апеляційним судом міста Києва ухвалено вирок, яким апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Башловка С.О. - задоволено, вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 02.06.2014 року у кримінальному провадженні № 0000096 відносно ОСОБА_3 - скасовано та ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. В обвинувальному вироку Апеляційного суду міста Києва від 2017 року було встановлено, що дії ОСОБА_3 , які виразилися у неналежному виконанні ним, як службовою особою, своїх службових обов"язків, через несумлінне ставлення до них, заподіяло тяжкі наслідки держаним інтересам та завдало майнової шкоди Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у сумі 26 502 632,50 доларів США. Саме тому позивач і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2020 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання.

28.04.2020 року представником відповідача ОСОБА_3 - адвокатом Штокаловим Є.А. подано до суду відзив, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на наступне. Дійсно, щодо відповідача було відкрито кримінальне провадження № 0000096, протягом досудового розслідування та судового розгляду представники позивача брали участь в допитах та надавали поянсення, проте жодної вимоги про відшкодування заподіяної шкоди позивачем висутуто не було, в матеріалах справи відсутня позовна заява Фонду про відшкодування шкоди, також відсутнє процесуальне рішення про визнання позивача потерпілою особою та про вручення Фонду пам"ятки потерпілої особи. На думку відповдіача, Фонд є не потерпілою особою у кримінальному провадженні, а тому у нього відсутні правові підстави для відкшодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Зазначав про пропущення позивачем строків позовної давності для звернення до суду, оскільки із заявою про вчинення кримінального правопорушення до СБУ представник Фонду звернувся 08.04.2013 року.

Разом з відзивом представником відповідача були подані клопотання про повернення позовної заяви, про закриття провадження у справі, про забезпечення судових витрат , які було розглянуті судом та ухвалою суду від 19.05.2020 року у їх задоволенні було відмовлено.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.05.2020 року закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті.

03.06.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено про те, що позовна заява подана до суду на підставі ухваленого обвинувального вироку Апеляційного суду м. Києва від 13.03.2017 року, посилання представника відповідача на норми КПК в даному випадку є недоречними, оскільки вони стосуються правового статусу сторін саме у кримінальному процесі. Факт заподіяння позивачеві шкоди відповідачем було встановлено саме у вироку Апеляційного суду м. Києва 13.03.2017 року, тобто саме з цього часу позивач довідавстя про порушення його права, а тому, враховуючи що позовна заява була подана 14.02.2020 року, строк звернення до суду не буо пропущено.

В судовому засіданні представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить подане представником відпоівдача клопотання про відкладення розгляду справ, однак враховуючи те, що доказів поважності причин неявки в судове засіданні не недано, заперечення на відповідь на відзив у встановлений судом строк не подане, тому суд, з урахуванням думки представників позивача, ухвалив розглядати справу у їхню відсутність на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із такого.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування майнової шкоди.

Так, судом встановлено, що вироком Апеляційного суду м. Києва від 13.03.2017 року, який набрав законної сили, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Вироком встановлено, що " дії ОСОБА_3 колегія суддів кваліфікує за ч. 2 ст. 367 КК України, як неналежне виконання службовою особою своїх службових обов"язків, через несумлінне ставлення до них, що заподіяло тяжкі наслідки державним інтересам у вигляді завдання майнової шкоди Фодну гарантування вкладів фізичних осіб у сумі 26 502 632,50 дол. США."

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Обставини, встановлені таким вироком, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Твердження відповідача щодо того, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не мав статусу потерпілого у кримінальному провадженні, не має значення для даної справи та не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування завданої шкоди в порядку ст. 1166 ЦК України, виходячи з того, що факт завдання шкоди протиправними діями ОСОБА_3 саме Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, встановлений вироком Апеляційного суду м. Києва.

Щодо заяви сторони відповідача про пропуск строків позовної давності суд вважає зазначити наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З врахуванням встановлених обставин та вищевикладених норм права, суд вважає, що перебіг позовної давності слід рахувати саме з 13.03.2017 року - дати постановлення та набрання вироком законої сили, яким і було встановлено факт заподіяння шкоди Фонду гарантування вкладів фізичних осіб діями ОСОБА_3 та визначено її розмір.

Твердження представника відповідача про те, що перебіг строку позовної давності за вказаними вимогам почався з моменту звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину 20.03.2013 року уповноваженою особою на ліквідацію АТ "Банк "ТАВРИКА" Соловйовою Н.А., суд вважає таким, що не заслуговує на увагу, оскільки як вбачається із копії рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 18 від 20.03.2013 року, Соловйова Н.А. виконувала свої функції в межах наданих їй повноважень як ліквідатор АТ "Банк "ТАВРИКА", повноважень на представництво інтересів Фонду вона не мала.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, враховуючи що вироком суду встановлено факт заподіяння шкоди позивачеві діями відповідача та визначено розмір заподіяної шкоди, суд на підставі досліджених доказів прийшов до висновку, що вимоги позову підлягають задоволенню.

Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України з відповідача суд стягує на користь держави судові витрати, так як позивач був звільнений від сплати судового збору при звернені до суду з даним позовом.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 81, 83, 258, 259, 263-268 ЦПК України, ст. ст. 16, 22, 256, 261, 1166, 1177 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ФОНДУ ГАРАНТУВАННЯ ВКЛАДІВ ФІЗИЧНИХ ОСІБ до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ФОНДУ ГАРАНТУВАННЯ ВКЛАДІВ ФІЗИЧНИХ ОСІБ майнову шкоду у розмірі 26 502 632,50 дол. США.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 735 700 грн.

Позивач: ФОНД ГАРАНТУВАННЯ ВКЛАДІВ ФІЗИЧНИХ ОСІБ, адреса: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.О. Заставенко