КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/8903/2020 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, яка діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09 квітня 2020 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

В грудні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначило, що 17 березня 2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 5500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом. Відповідно до розрахунку АТ КБ «Приватбанк» станом на 31 жовтня 2019 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором в сумі 638 326, 81 грн., зяких: 5 440,46 грн. - заборгованість за кредитом; 625 736,35 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 7 150,00 грн. - заборгованість за пенею. З урахуванням викладеного АТ КБ «Приватбанк» просило стягнути з ОСОБА_1 частину заборгованості за кредитним договором в сумі 120 342,09 грн., з яких: 5 440,46 грн.- заборгованість за кредитом, 114901,63 грн. - заборгованість за процентами за період з 17 березня 2010 року по 31липня 2017 року.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09 квітня 2020 року в позові АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову АТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі. На думку апелянта, суд помилково відмовив у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» пославшись на те, що ОСОБА_1 не підписувала Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку, а також недоведеність надання відповідачці кредитної картки та отримання нею кредиту. Разом з анкетою-заявою ОСОБА_1 підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсал, 55 днів пільгового періоду». ОСОБА_1 отримала кредитну картку та користувалася нею, що може бути підтверджено випискою з рахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 березня 2010 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», в якій зазначено, що вона разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг.

Відповідно до наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку станом на 31 жовтня 2019 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 638 326, 81 грн., зяких: 5 440,46 грн. - заборгованість за кредитом; 625 736,35 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 7 150,00 грн. - заборгованість за пенею.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

АТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що 17 березня 2010 року між ним та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 5500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом.

На підтвердження своїх вимог АТ КБ «ПриватБанк» надало суду копію анкети-заяви відповідачки ОСОБА_1 проприєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості та довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсал, 55 днів пільгового періоду».

Разом з тим, надані АТ «КБ «Приватбанк» документи не підтверджують факту видачі відповідачці кредиту.

АТ «КБ «Приватбанк» не було надало виписки з рахунку ОСОБА_1 або інших належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачка користувалася кредитними коштами.

Факт підписання ОСОБА_1 анкети-заяви проприєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк» та довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсал, 55 днів пільгового періоду», наданий позивачем розрахунок заборгованості не доводять видачу ОСОБА_1 кредитної картки та користування нею. При цьому в підписаний ОСОБА_1 анкеті-заяві відсутня відмітка яку саме картку має намір отримати відповідачка, а також бажаний кредитний ліміт.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідачаОСОБА_1 заборгованості за кредитом, пенею та штрафами.

До апеляційної скарги представником АТ КБ «Приватбанк» долучив виписку з відкритого на ім`я ОСОБА_1 рахунку та довідку про видачу кредитних карток (а.с. 60-64).

Частинами 2, 3 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

АТ КБ «Приватбанк» не надав доказів неможливості подання суду першої долучених до апеляційної скарги документів.

Звертаючись до суду позовом, АТ «КБ «Приватбанк» подав суду першої інстанції клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку на підставі наданих документів (а. с. 43).

Відтак, долучені до апеляційної скарги АТ КБ «Приватбанк» докази не підлягають прийняттю апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги представника АТ КБ «Приватбанк» не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, яка діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», залишити без задоволення, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09 квітня 2020 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 07 липня 2020 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.