КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №756/9094/18
Апеляційне провадження №22-ц/824/2822/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка A.C., суддів Коцюрби О.П., Нежури В.А., із участю секретаря Потоцької О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20 вересня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Шевчеківського району м. Львова про визнання особи безвісно відсутньою,

В С Т А Н О В И В :

06 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, де просила визнати безвісно відсутнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 вересня 2019 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

На обґрунтування постановленої ухвали місцевий суд зазначив, що позивач в судове засідання не з`явився двічі, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, позовна заява повинна бути залишена без розгляду.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні.

Просить ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20 вересня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Суд, закінчивши зясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне задовольнити заявлені в ній вимоги, керуючись наступним.

Відповідно до ч. 3 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 06 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, де просила визнати безвісно відсутнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10 липня 2018 року визначено Оболонський районний суд м. Києва для забезпечення розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою ( а.с. 18 ).

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 24 липня 2018 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 .

Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 15 годину 20 листопада 2018 року ( а.с. 20 ).

26 жовтня 2018 року ОСОБА_1 було подано до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у зв`язку з сімейними обставинами ( а.с. 22 ).

Відповідно до протоколів судових засідань від 20 листопада 2018 року, 13 березня 2019 року, 13 серпня 2019 року, 30 серпня 2019 року розгляд справи відкладався, у зв`язку з неявкою до судового засідання сторін по справі ( а.с. 27, 32, 42, 46 ).

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні копії супровідного листа до ухвали про відкриття провадження, повісток, які направлялися сторонам для повідомлення про дату час та місце розгляду справи 13 березня 2019 року на 15 годину, 13серпня 2019 року на 10 годин.

Разом з тим, наявні у справі рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с. 21, 29, 30, 31, 35, 37, 47-49 ).

Окрім цього, заявницею 06 серпня 2019 року та 12 вересня 2019 року повторно направлялися заяви про розгляд справи у її відсутність, відповідно до змісту яких звертає увагу на несвоєчасне повідомлення про дату час та місце розгляду справи та просить врахувати, що проживає у м. Львів, та одна виховує малолітнього сина, а тому не може з`явитись до судового засідання ( а.с. 41, 50 ).

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 вересня 2019 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа орган опіки та піклування Шевченківського району м. Львова, про визнання особи безвісно відсутньою залишено без розгляду ( а.с. 56-57 ).

Ухвала мотивована тим, що заявниці 13.08.2019 та 20.09.2019 не з`явилася в судові засідання, належним чином повідомлена про розгляд справи, заяви про розгляд справи до суду не надходило.

Крім того в ухвалі зазначено, що явка заявника визнана обов`язковою ( там же ).

Разом з тим, висновки суду першої інстанції повністю спростовуються апеляційною скаргою та матеріалами справи, оскільки жодних процесуальних документів щодо визнання явки заявника обов`язковою матеріали справи не містять.

Окрім того, посилання суду про неподання заяви про розгляд справи у відсутність заявника спростовується заявами ОСОБА_1 , що наявні у матеріалах справи ( а.с. 22, 41, 50 ).

Разом з цим, як відзначив Європейський Суд з прав людини у рішенні «МПП «Голуб» проти України» від 18 жовтня 2005 року право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 статті 6, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

А в рішенні у справі «Церква села Сосулівка проти України» від 28 лютого 2008 року, де релігійна організація заявника була змушена звернутися за судовим захистом, проте безуспішно, Європейський Суд з прав людини в п. 53 вказав, що така ситуація прирівнюється до відмови у здійсненні правосуддя, що порушує саму суть права заявника на доступ до суду, яка гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Загалом Європейський Суд з прав людини у своїй практиці критично оцінює надмірну формалізованість вимог національного законодавства різних держав-учасниць, що перешкоджають доступу до суду.

При цьому, заявник не відмовлявся в будь-який опосередкований спосіб від своїх вимог і в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази про втрату його інтересу до власної заяви, а відтак, місцевим судом використаний процесуальний засіб у виді залишення позовної заяви без розгляду не є пропорційним досягнутій цілі обмеження позивача.

За таких обставин та на переконання суду другої інстанції, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні, зокрема, ст. 257 ЦПК України, знайшли своє повне підтвердження при розгляді апеляції.

Окрім цього, при ухваленні судового рішення по справі, апеляційний суд, крім зазначеного, також враховує необхідність забезпечення права заявниці на доступ до правосуддя, яке встановлено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, ухвала суду першої інстанції постановлена із названими порушеннями, а тому, відповідно до положень ст. 379 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20 вересня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Шевченківського району м. Львова про визнання особи безвісно відсутньою скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: О.П. Коцюрба

В.А. Нежура