Справа № 192/395/20
Провадження № 2/192/1138/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Щербини Н. О.,

за участю секретаря судового засідання - Гаркуши І. С.,

позивачки - ОСОБА_1 ,

представника органу опіки і піклування виконавчого комітету Солонянської селищної ради - Котенко І. В.,

представника органу опіки і піклування Солонянської районної державної адміністрації - Дармостук М. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки і піклування виконавчого комітету Солонянської селищної ради, третя особа: орган опіки і піклування Солонянської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про позбавлення батьківських прав.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є рідною бабусею малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є син позивачки - ОСОБА_2 .

Два останні роки ОСОБА_5 проживає з нею, а її батьки, хоча і зареєстровані за її адресою, але фактично не проживають з 2011 року. Шлюб між ними розірвано і у кожного своє життя, у якому немає місця їх спільній дитині.

Протягом останнього року, незважаючи на її неодноразові звернення і прохання, відповідачі усунулися від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до ОСОБА_5 . Дитина знаходиться на її утриманні, вихованням дівчинки також займається виключно вона.

Відповідачі своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати доньку до досягнення нею повноліття, не виконують та не здійснюють жодних дій, спрямованих на їх виконання. Будь-яких перешкод для виконання ними своїм обов`язків, вона їм не чинила, неодноразово пропонувала їм спілкуватися з дитиною, купувати їй одяг і харчі, шкільне приладдя, відвідувати батьківські збори в школі, брати іншу участь у її вихованні та утриманні. Але цього робити вони не бажали і не бажають. Вони не цікавляться розвитком, навчанням, станом здоров`я своєї доньки, не дбають про її інтереси. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідомо не бажають виконувати свої батьківські обов`язки.

Позивач зазначає, що вона замість батьків повністю опікується дитиною, намагається максимально забезпечити усі її потреби, займається вихованням, проявляє турботу про фізичний та духовний розвиток онучки, купує їй одяг, взуття та інші необхідні речі, докладає усіх зусиль, щоб ОСОБА_5 отримувала відповідне для її віку харчування. Також вона регулярно спілкується з учителями та класним керівником онуки, цікавиться її успіхами, відвідує шкільні свята та батьківські збори, у разі потреби, веде її до лікаря.

Позивач протягом останнього часу неодноразово зверталася до служби у справах дітей з проханням вплинути на батьків ОСОБА_5 , але профілактичні бесіди не допомогли, і відповідачі продовжують ухилятися від виконання батьківських обов`язків.

Невиконання вищезазначених батьківських обов`язків є підставою для звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав щодо дитини, яка не отримує належного батьківського спілкування, а тому просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосовно малолітньої дитини - ОСОБА_4 , оскільки вирішити дане питання у досудовому порядку немає можливості.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та пояснила суду, що займається вихованням ОСОБА_5 з 2018 року. Її син - ОСОБА_2 , є батьком дитини. Син з матір`ю дитини - ОСОБА_3 , розлучилися. Він створив нову сім`ю, мешкає в будинку дружини, яка не дозволяє, щоб ОСОБА_5 жила з ними. ОСОБА_6 також проживає з іншим чоловіком, а дитина їй заважає. Син раз на три місяці дає кошти, але цього не достатньо. ОСОБА_5 проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідачі не цікавляться життям дитини, не відвідують її, в школу не приходять, кошти на утримання дитини не надають, а тому просила позбавити їх батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, заявою від 21 квітня 2020 року просив розглянути справу за його відсутності (а.с.56). під час проведення підготовчого засідання 19 травня 2020 року позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.56, 91 на звороті).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, заявою від 21 квітня 2020 року просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.60).

Представник третьої особи - органу опіки і піклування виконавчого комітету Солонянської селищної ради - Котенко І. В., яка діє на підставі довіреності від 16 квітня 2020 року (а.с.53,54) в судовому засіданні 07 липня 2020 року проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Представник третьої особи - органу опіки і піклування Солонянської районної державної адміністрації - Дармостук М. А., який діє на підставі довіреності від 10 січня 2020 року (а.с.116,117) в судовому засіданні 07 липня 2020 року проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вважав, що відповідачів необхідно позбавити батьківських прав у зв`язку з невиконанням ними батьківських обов`язків.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 свідку відомо, що з 2017 року її онука ОСОБА_8 часто гостювала у неї, а з 2018 року постійно живе у неї. Мати дитини свідок бачила останній раз у 2018 році. ОСОБА_1 повністю утримує онуку.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 з 2000 року. Свідку відомо, що онука - ОСОБА_4 проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні останні 2-3 роки. У батька дитини нова сім`я, а її мама живе у м. Дніпро. До дитини вони не приїжджають.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 . Свідку відомо, що останні роки її онука - ОСОБА_4 проживає з нею та знаходиться на її утриманні, батьки до дитини не приїжджають.

Суд, заслухавши позивача, представників третіх осіб, заслухавши показання свідків, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Спірні правовідносини сторін регулюються положеннями СК України, Законом України «Про охорону дитинства».

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя. Згідно положень ч.2 ст.157, ст.180-182 цього Кодексу той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Статтею 165 цього Кодексу передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , матір`ю якої є ОСОБА_3 (а.с.9), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солоняського районного управління юстиції Дніпропетровської області 17 березня 2010 року, актовий запис №29 (а.с.9).

Позивачка ОСОБА_1 є рідною матір`ю відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 1601 (а.с.10), тобто є бабусею малолітньої ОСОБА_11 .

Згідно довідки-характеристики №243, виданої виконавчим комітетом Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області 07 квітня 2020 року та акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від ІНФОРМАЦІЯ_2 батько ОСОБА_4 - ОСОБА_2 мешкає в АДРЕСА_1 з дружиною ОСОБА_12 , донькою ОСОБА_13 та сином дружини ОСОБА_14 (а.с.48,49).

З довідки №50, виданої 30 січня 2020 року ДПТНЗ «Солонянський професійний аграрний ліцей» вбачається, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає по договору найму жилих приміщень в гуртожитку АДРЕСА_2 . До складу її сім`ї входить ОСОБА_8 , а також ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які зареєстровані, але не проживають (а.с.11).

Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 25 січня, 05 лютого, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 проживала з матір`ю ОСОБА_3 . Батько дитини ОСОБА_2 з дитиною не проживає, участі у вихованні, навчанні та утриманні доньки не приймає, а ОСОБА_3 офіційно не працює, вживала наркотичні засоби, навчанням та лікуванням дитини не займається, мати неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки (а.с.43,44,45).

02 квітня 2018 року ОСОБА_3 була офіційно попереджена щодо відповідальності за порушення прав малолітніх/неповнолітніх згідно із законодавством України начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Солонянської селищної ради Котенко І.В. (а.с.46).

З повідомлення Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 11 квітня 2020 року вбачається, що ОСОБА_3 притягувалася до адміністративної відповідальності 25 липня 2019 року за ч.1 ст. 127 КУпАП, а 31 липня 2017 року відносно неї відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 309 КК України, яке 28 вересня 2017 року направлено до суду, а відносно ОСОБА_2 15 листопада 2016 року відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 309 КК України, яке 22 грудня 2016 року направлено до суду (а.с.52).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 з бабусею ОСОБА_1 , яка займається навчанням та вихованням дитини, батько та мати дитини з власної ініціативи не спілкуються з ОСОБА_5 , не утримують, вихованням не займаються, дитина не має батьківського піклування, батьки самоусунулися від її виховання, не мають бажання проживати з дитиною (а.с.50).

Характеристикою, наданою директором КЗО «Солонянське НВО», в якому навчається малолітня ОСОБА_8 , підтверджується факт самоусунення батьків від її виховання, оскільки підтверджено, що батьки жодного разу не з`явилися до доньки, а батьківські збори відвідувала бабуся ОСОБА_1 , яка забезпечує дитину вісім необхідним, дитина живе з бабусею, яка утримує дитину, контролює її навчання та привчає до дисципліни (а.с.13).

Інформаційною довідкою сімейного лікаря від 19 лютого 2020 року підтверджено, що лікуванням дитини її мати також не займається (а.с.15).

Згідно характеристики з місця роботи, ОСОБА_1 працює комендантом гуртожитку, характеризується позитивно, приймає активну участь у житті своєї онуки.

Дослідивши Висновок органу опіки і піклування виконавчого комітету Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по відношенню до їх малолітньої дитини ОСОБА_4 » від ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.83-87), суд вважає, що він є достатньо обґрунтованим, оскільки з нього з`ясовано, що відповідачі не виявляють до дитини батьківської турботи та уваги, не піклуються про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не утримують її та ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків.

Статтею 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (редакція зі змінами,схваленими резолюцією від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 1 ст. 7 Конвенції передбачено, що дитина має право знати своїх батьків і має право на їх піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Суд вважає, що під час розгляду справи знайшли своє підтвердження факти ухилення від виконання батьківських обов`язків з боку відповідачів відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 .

Тому суд вважає, що відповідачі умисно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, не приймають жодної участі у її вихованні, не спілкуються з нею та не проявляють заінтересованості в її подальшій долі, не цікавляться її успіхами, не піклуються про її фізичний та духовний розвиток, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, стану здоров`я, у зв`язку з чим є підстави для позбавлення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_4 виключно виходячи з інтересів дитини та для надання можливості встановити над нею опіку.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

На підставі викладеного, суд оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку у їх сукупності, вважає, що існують правові підстави для задоволення позову.

Відповідно ст. ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані матеріально утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно роз`яснень, наданих в а. 7 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Оскільки позивачка під час подання позову та під час розгляду справи не заявляла вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_11 , тому суд вважає, що з урахуванням інтересів дитини, оскільки існують підстави для задоволення позову щодо позбавлення батьківських праві і оскільки позивачка не пред`явила вимог щодо призначення опікуном над малолітньою себе, або інших осіб, тому суд вважає доцільним з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Суд при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платників аліментів, які не надали до суду доказів отримання офіційного стабільного щомісячного доходу, стан здоров`я як відповідачів, так і стан здоров`я дитини, її вік та потреби і вважає необхідним стягнути з кожного з відповідачів на користь органу опіки та піклування чи осіб, які будуть опікуватися дитиною аліменти в розмірі ј частини від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, у зв`язку із задоволенням позову судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Крім цього, з відповідачів необхідно стягнути на користь держави судовий збір за стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 164, 166, 180-182 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 133, 141, 247, 258,259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: орган опіки і піклування виконавчого комітету Солонянської селищної ради (52400, Дніпропетровська область, Солонянський район, смт Солоне, вул. Гагаріна, буд. 7), третя особа: орган опіки і піклування Солонянської районної державної адміністрації (52400, Дніпропетровська область, Солонянський район, смт Солоне, вул. Задернюка, буд.3) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_2 , відносно малолітньої дитини: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, батьком якої він є.

Стягнути із ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області) на користь органу опіки та піклування чи осіб, які будуть опікуватися дитиною аліменти в розмірі ј частини від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 12 березня 2020 року до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженку с. Кринички Солонянського району Дніпропетровської області, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_2 , відносно малолітньої дитини: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, матір`ю якої вона є.

Стягнути із ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженки смт Солоне Солонянськього району Дніпропетровської області) на користь органу опіки та піклування чи осіб, які будуть опікуватися дитиною аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів її доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 12 березня 2020 року до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь держави по 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору, з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 10 липня 2020 року.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина