233 № 233/1155/20
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
15 липня 2020 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря судового засідання Франчук А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 13.10.2017, згідно з якою отримав кредит у розмірі 6000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладені Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.
Відповідно до п.2.1.1.5.5 Договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.
На теперішній час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПриватБанк».
Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2020 року відкрито провадження у цій справі, справу призначено до судового розгляду, сторонам встановлені строки на подання заяв по суті (а.с.53).
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18.05.2020 цю позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим судом 15.07.2020 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків.
Судом установлено, що 13 жовтня 2017 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку та отримання кредитної картки, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку.
У Анкеті-заяві зазначено, що підписанням цієї анкети - заяви відповідач згідно із ст. 634 ЦК України у повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанком, які розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет та які разом із пам`яткою клієнта та тарифами банку складають договір банківського обслуговування, примірник якого відповідач отримав шляхом самостійної роздруківки (а.с.8).
До Анкети-заяви Банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 9) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 10 - 24).
Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.
У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Відповідно до частини першої статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Фактичне отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 5869,12 грн узгоджується із довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 , згідно із якою позичальнику був встановлений кредитний ліміт у розмірі 6000,00 грн.
Правомірність включення до заборгованості за тілом кредиту сум, якими є «Щомісячний платіж за послугою «Миттєва розстрочка» позивачем не доведена.
За розрахунком заборгованості відповідачем погашено заборгованості за тілом кредиту 6489,65 грн, та за простроченим тілом кредиту 695,26 грн, що в сумі дорівнює 7184,91 грн.
Отже, заборгованість відповідача за тілом кредиту відсутня: 5869,12 грн - 7184,91 грн = - 1315,79 грн.
Щодо стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 3161,92 грн, а також штрафів у загальному розмірі 1274,05 грн суд дійшов таких висновків.
В Анкеті-заяві відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 13 жовтня 2017 року зазначено, що він ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, які розміщені на офіційному сайті Приватбанку www.privatbank.ua (а.с.8). Будь-які інші умови договору про надання банківських послуг в Анкеті-заяві відсутні, в тому числі не зазначено кредитну картку, яку бажав отримати та отримав Позичальник, не зазначена процентна ставка за користування кредитними коштами та порядок нарахування процентів за користування кредитними коштами. Як відсутні і умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
Обґрунтовуючи право вимоги заборгованості за кредитом, в тому числі її розмір, розмір процентної ставки за користування кредитом і порядок нарахування процентів, позивач крім розрахунку кредитної заборгованості посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини спірного договору.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із розрахунком позивача, який доданий до позовної заяви, проценти за користування кредитними коштами, відповідачу нараховувалися з розрахунку 3,60% в період з 20.02.2018 по 31.08.2019, а з 01.09.2019 по 22.01.2020 у розмірі 7,20% на місяць (а.с. 5-7).
У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2. Умов та Правил з 01.04.2019, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованості по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі:
-86,4% - для картки «Універсальна»;
-84,0% для картки «Універсальна голд» (а.с.1-3).
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.
Крім того, наданий позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» містить відомості про місячну базову процентну ставку для різних видів кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (3%), «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (2,5%, за тратами здійсненими з 01 вересня 2014 року - 2,9%, за тратами здійсненими з 01 квітня 2015 року - 3,6%), «Універсальна CONTRACT» (1,7%), «Універсальна GOLD» (2,5%, з 01 квітня 2013 року - 2,3%, за тратами здійсненими з 01 вересня 2014 року - 2,7%, за тратами здійсненими з 01 квітня 2015 року - 3,5%) (а.с. 9).
В Анкеті - заяві від 13 жовтня 2017 року відомості про тип кредитної карти, яку бажав та яку фактично отримав відповідач відсутні (а.с.8).
Будь-які інші докази, які б підтверджували отримання відповідачем відповідної платіжної карти з зазначенням її виду та строку дії, позивачем суду не надані.
Дата затвердження (введення в дію) доданих позивачем до позовної заяви Тарифів в них не зазначена, що унеможливлює встановлення строку, з якого вони діють, та чи були вони діючими на час укладення договору з відповідачем; коли вони змінювалися та чи повідомлявся відповідач про такі зміни Тарифів та у який спосіб.
Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, який доданий позивачем до позовної заяви, також не містить погодженої сторонами при укладенні договору процентної ставки.
Отже, оскільки надані позивачем Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» відповідачем не підписані, а також у зв`язку з тим, що надані позивачем докази не містять підтверджень, що саме ці Тарифи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи 13 жовтня 2017 року Анкету - заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, суд вважає, що у задоволенні вимоги вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 3161,92 грн, а також штрафами у загальному розмірі 1274,05 грн необхідно відмовити.
При цьому, суд зазначає, що роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Суд також зазначає, що в цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (13 жовтня 2017 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (лютий 2020), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, як і пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Відповідно до частини шостої статті 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у цьому випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Така правова позиція про неможливість вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, які не підписані позичальником, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).
Розрахунок заборгованості не є доказом узгодженої між сторонами процентної ставки за користування кредитом, оскільки також не містить підпису відповідача. Крім того, він має перевірятися судом на підставі встановлених судом обставин, що мають значення для справи.
Відповідно до частини другої статті 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 1371,69 грн заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно із ст. 625 ЦПК України також задоволенню не підлягають, оскільки, як встановлено судом, заборгованість за простроченим кредитом у відповідача відсутня.
За таких обставин, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 263-265, 282 ЦПК України, суд -
Повний текст рішення складено 15 липня 2020 року.
Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має прав на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки подання заяви про перегляд заочного рішення та строки апеляційного оскарження рішення суду продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: О. В. Каліуш