Справа № 442/4333/20
Провадження № 6/442/81/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Хомика А.П.

з участю секретаря судових засідань Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі подання державного виконавця Дрогобицького міського відділу державної виконавчої служби західного міжрегіонального управління (м. Львів) Гаврилика Назара Тарасовича, погоджене із начальником відділу Савчин Н.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , -

встановив:

15.07.2020 державний виконавець звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 . У обґрунтування подання вказує на те, що у Дрогобицькому відділі ДВС на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження ВП № 53861026 про стягнення з боржника ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 14268,57 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди.

27.05.2020 ОСОБА_1 на виклик з`явився, надавши пояснення про не виконання рішення суду та зобов`язався вирішити питання по суті справи до 27.06.2020.

Згідно відповідей реєструючих органів боржник ОСОБА_1 не одержує доходів та не має відкритих рахунків у банківських установах.

На запит виконавця ДПСУ повідомлено про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 неодноразово перетинав державний кордон України.

Рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його та не вживає заходів щодо виконання рішення суду.

Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця ( ч.4 ст. 441 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання слід задоволити.

Відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у Цивільному кодексі України до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Встановлено, що на примусовому виконанні у Дрогобицького міському відділі державної виконавчої служби західного міжрегіонального управління ( м. Львів) знаходиться виконавче провадження ВП № 53861026 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в сумі 14268,57 грн та моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Згідно з даними Головного центру обробки спеціальної інформації ОСОБА_1 неодноразово здійснював перетин кордону України.

21.05.2020 у межах вказаного виконавчого провадження винесено постанову про арешт коштів боржника.

Згідно письмового пояснення ОСОБА_1 , наданого начальнику Дрогобицького МРВ ДВС від 27.05.2020, такий є обізнаним з рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.04.2017 про стягнення з нього у користь ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди в сумі 24268,57 грн. При цьому, зобов`язався вирішити питання в найкоротший термін , а саме до 27.06.2020.

Однак, станом на 15.07.2020 рішення суду не виконано.

Згідно п. 5 ч.1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов`язання.

Відповідно до Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Верховного суду України від 01.02.2013 року ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що державним виконавцем вчинено достатньо виконавчих дій, та надано суду докази на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань, те, що дії державного виконавця з приводу виконання судового рішення не оскаржені, з заявами про неможливість виконання рішення суду боржник не звертався, тому подання слід задоволити.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд -

постановив :

Подання задоволити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України на строк до повного виконання ним зобов`язань згідно виконавчого листа №442113/17, виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 19.04.2017 про стягнення на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 14268,57 грн. та моральної шкоди в сумі 10000 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в 15-денний строк з дня її проголошення.

Суддя Хомик А.П.