Справа №613/436/20 Провадження № 2/613/246/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року Богодухівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Харченка С.М.,

при секретарі - Мізяк М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника позивача про поновлення процесуального строку для подання доказів, в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» про стягнення заборгованості за договором надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Богодухівського районного суду Харківської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» про стягнення заборгованості за договором надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги.

30 червня 2020 року до суду від представника позивача - ОСОБА_2 надійшло клопотання про поновлення процесуального строку для подання доказів. Обґрунтовуючи клопотання, в доданому до нього поясненні, сторона позивача посилається на те, що 17 березня 2020 року між ОСОБА_1 позивачем по справі та ОСОБА_3 було укладено договір відступлення права вимоги, який до закінчення підготовчого провадження не був залучений, як доказ до позову. Зазначає, що 25.05.2020 року позивачем було отримано поштове відправлення від відповідача -відзив на позовну заяву, а саме після того, як відбулося судове засідання. Також вказує на те, що позивач відразу не звернув увагу на те, що ним відразу не було додано як доказ договір на відступлення права вимоги від 17 березня 2020 року. Окрім того, вказаний договір знаходився у позивача за основним місцем роботи - це Богодухівський електромеханічний завод-філія ДНВП «Об`єднання Комунар», а на період боротьби з COVID-19 вхід на територію підприємства був обмежений для нього оскільки він за наказом знаходився на дистанційній роботі. Тобто сторона позивача вважає, що строк неподання позивачем доказу договору відступлення права вимоги від 17 березня 2020 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_3 , позивачем було пропущено з поважних причин. Та оскільки цей Договір прямо впливає на встановлення обставин по справі, тому на думку сторони позивача суд за клопотанням сторони може встановити строк для подачі цього доказу. При цьому зазначає, що фактично відзив на позов направлений відповідачем з запізненням, та отриманий ним поза межами процесуальних строків (в день після проведення підготовчого судового зсідання) і відповідно він був змушений виконувати процесуальні дії поза межами процесуальних строків, коли підготовче засідання було судом закрите.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений.

Представник позивача підтримав клопотання, просив задовольнити, уточнив що просить залучити до матеріалів справи саме копію договору про відступлення права вимоги від 17.03.2020 року.

Представник відповідача заперечував проти задоволення клопотання, вважав його таким, що взагалі не містить жодних обґрунтувань поважності пропуску строку подання доказів. Зазначив, що обов`язком позивача є необхідність надання доказів разом із позовною заявою. Клопотання є очевидно необгрунтованим та недоведеним. Також зазначив, що в клопотанні та доданих до нього поясненнях позивача до позовної заяви ОСОБА_1 та його представник посилаються на норми ч.3 Прикінцевих положень ЦПК України, які, на їх думку, дозволяють надати докази на стадії розгляду справи по суті посилаючись на продовження процесуальних строків на час дії карантинних заходів. Однак, вказана норма до ситуації, в якій позивач у цій справі надає нові докази, які не були додані ним до позовної заяви, не застосовується. Крім того, вказав, що посилання позивача на те, що його особистий документ Договір про відступлення права вимоги від 17.03.2020 зберігався за місцем його роботи ДНВП «Об`єднання Комунар», не підтверджується жодними належними та допустимими доказами по справі. Окрім того, не надано жодного доказу на підтвердження наявності трудових правовідносин між ОСОБА_1 та ДНВП «Об`єднання Комунар» станом на момент подання позовної заяви (23.04.2020) Також зазначає й те, що в якості доказу неможливості доступу до Договору про відступлення права вимоги від 17.03.2020 позивач вказує на обмеження доступу до його робочого місця та його знаходження на дистанційній роботі. Однак з доданих до клопотання документів вбачається, що дистанційна робота

працівників за Наказом Директора БЕМЗ філії ДНВП «Об`єднання Комунар» 338 від 18.03.2020 та додатку № 2 до нього була правом працівників, а не обов`язком. Крім того, в доданих до клопотання документах відсутні будь-які вказівки на обмеження доступу працівників до свого робочого місця.

Суд, вивчивши доводи та підстави поданого клопотання, вислухавши позицію представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

За приписами ч.2 ст.83 Цивільного процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 5 травня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» про стягнення заборгованості за договором надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та сторонам встановлено процесуальні строки подачі відзиву, зустрічного позову, доказів, заяв.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 25 травня 2020 року закрито підготовче провадження у цій справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Як встановлено вищевказаною ухвалою суду позивач у підготовче судове засідання не з`явився, надав клопотання за змістом якого просив провести підготовче засідання за його відсутності.

Згідно змісту клопотання позивача від 22 травня 2020 року, ОСОБА_1 просив провести судове засідання за наявними матеріалами справи без участі позивача. Уточнив, що права позивача у цивільному судочинстві відомі та зрозумілі. Також зазначив, що інших заяв, клопотань, відводів не має.

Тобто судом було вчинено всі дії необхідні для закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.189 Цивільного процесуального кодексу України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Таким чином, докази на обґрунтування позовних вимог позивач повинен був подати разом із позовною заявою або під час підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 8-10 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

За змістом ст.127 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Згідно ст.126 Цивільного процесуального кодексу України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із клопотання та доданих до нього матеріалів, позивачем не наведено будь-яких обґрунтованих та поважних причин пропуску процесуального строку, визначеного законом для подання доказів, як і не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження причин пропуску такого строку, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивача про поновлення процесуального строку для подання доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 83, 127, 260, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання представника позивача про поновлення процесуального строку для подання доказів, в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» про стягнення заборгованості за договором надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги - відмовити.

Письмовий доказ долучений до клопотання представника позивача - копії договору про відступлення права вимоги від 17.03.2020 року - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені ст.354 ЦПК України.

Суддя