Справа № 2-1856/11
Провадження № 6/206/87/20
У Х В А Л А

13 липня 2020 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Ільїній І.М.,

розглянувши в порядку п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за недійсним правочином, -

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить суд видати дублікат виконавчого листа № 206/8350/13-ц від 16.12.2013 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу на загальну суму у розмірі 8170,71 грн., виданого по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за недійсним правочином. В обґрунтування заяви зазначено, що 23.12.2014 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. З метою примусового виконання вказаного виконавчого листа державним виконавцем 17.04.2014 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. 17.04.2014 заявник надавав державному виконавцю заяву, в якій просив прийняти заходи до виконання судового рішення. Протягом тривалого часу державним виконавцем не було виконано жодних дій, у зв`язку з чим він звернувся за допомогою до адвоката, яка зробила адвокатський запит до виконавчої служби для отримання необхідної інформації. 17.06.2020 року було отримано відповідь, що по даному виконавчому провадженню було винесено постанову про повернення виконавчого документа на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», однак виконавчий документ, як і постанову державного виконавця ним отримано не було. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду із даною заявою.

Дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2011 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за недійсним правочином відмовлено у повному обсязі (а.с. 24).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2012 року рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2011 року скасовано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 авансовий платіж у сумі 7971,00 грн. та судові витрати, а саме: судовий збір у сумі 79,71 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. (а.с.66-68)

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 отримав виконавчий лист по справі 23 травня 2012 року, про що свідчить відповідна розписка, яка долучена до матеріалів справи (а.с. 70)

Постановою державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП №32851742 від 01.06.2012 відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1856 виданого 17.05.2012 Самарським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 8170,71 грн. (а.с. 75)

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2013 року поновлено ОСОБА_1 строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-1856/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 авансового платежу в сумі 7971 грн. та судові витрати, а саме: судовий збір у сумі 79,71 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. Ухвалено видати виконавчий лист, в якому зазначити ідентифікаційний номер ОСОБА_2 - НОМЕР_1 . (а.с. 86)

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2014 року ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2013 року в частині вирішення видати виконавчий лист, в якому зазначити ідентифікаційний номер ОСОБА_2 286331004 скасовано. В іншій частині ухвала Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2013 року залишена без змін (а.с.113-115)

Згідно копії постанови державного виконавця ВП №41365182 від 23 грудня 2013 року відкрито провадження з виконання виконавчого листа №206/8350/13-ц виданого 16.12.2013 Самарським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 8170,71 грн. (а.с. 123)

Постановою державного виконавця ВП №41365182 від 17 квітня 2014 року накладено арешт на все майно у межах суми стягнення, що належить боржнику ОСОБА_2 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику (а.с. 124)

ОСОБА_1 звертався до державного виконавця із відповідною заявою від 17 квітня 2014 року щодо повідомлення про хід виконавчого провадження ВП№41365182 з виконання виконавчого листа №206/8350/13-ц від 16.12.2013 (а.с. 125)

Крім того, адвокат Головашин Ю.О. також зверталась в інтересах ОСОБА_1 із адвокатським запитом б/н від 21 травня 2020 року до державного виконавця про стан вказаного виконавчого провадження та вчинені виконавчі дії (а.с. 126-127)

У відповідь на вказаний адвокатський запит Самарським відділом державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) №16158 від 01.06.2020 року надано лист, в якому повідомлено, що в результаті вжитих державним виконавцем виконавчих дій 16.12.2014, керуючись п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції закону від 21.04.1999, була винесена постанова про повернення виконавчого документа та направлена стягувачу. Станом на 01.06.2020 виконавчий лист № 206/8350/13-ц від 16.12.2013 повторно до Самарського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) не надходив та на виконанні не перебуває (а.с. 128)

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Тобто, дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання.

Згідно ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним Законом України «Про виконавче провадження» строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строк звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає з строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.

Згідно ст.127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Зі змісту ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час ухвалення рішення), виконавчий документ у вигляді рішення суду може бути пред`явлений до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. При цьому строки встановлюються для судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Згідно пп. 1 ч. 1, ч. 2-3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чиннiй на момент проведення виконавчих дiй) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебiг строку поновлюєтъся. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 8170,71 грн. було отримано ОСОБА_1 23 травня 2012 року. Ухвалою Самарського районного суду від 28 листопада 2013 року поновлено ОСОБА_1 строк для пред`явлення до виконання вказаного виконавчого листа та 19.12.2013 пред`явлено вказаний лист до виконання, тобто у межах встановленого законом строку (у редакції чиннiй на момент пред`явлення виконавчого листа до виконання).

У той же час, 16 грудня 2014 року вказаний виконавчий документ було повернуто стягувачу і відповідно, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання було перервано та з моменту повернення виконавчого документу (16.12.2014) перебіг вказаного строку почався заново.

Відповідно до п. 5 Розділу XIII прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент розгляду даної справи по суті) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» (у зазначеній редакції) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Таким чином строк пред`явлення до виконання виконавчого листа становив 3 роки та його сплив почався з моменту повернення виконавчого документа, тобто з 16.12.2014.

Тобто, станом на час звернення до суду із заявою про видачу дублікату ОСОБА_1 пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При цьому, ОСОБА_1 , при зверненні до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа не було заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, виходячи з того, що із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання, заявником строк пред`явлення до виконання виконавчого листа пропущено та не заявлено клопотання про поновлення такого строку, суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за недійсним правочином слід відмовити.

Керуючись ст. 433 та Перехідними положеннями ЦПК України, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за недійсним правочином відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції, відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Р.О. Кушнірчук