СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 149/1938/19

пр. № 2/759/1139/20

11 червня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Шум Л.М.,

за участю секретаря Кормушиної О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Хмільницької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 третя особа: Служба у справах дітей Хмільницької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що у 14.11.2003 року між позивачем та відповідачем, було укладено шлюб. Сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами розірвано 08.12.2009 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції Запорізької області в Книзі реєстрації розірвань шлюбу, зроблено актовий запис 246. Протягом усіх років після розірвання шлюбу, позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням приймати участь у вихованні спільних дітей, виконувати свої батьківські обов`язки, забезпечувати дітям достатній життєвий рівень, однак відповідач ігнорував прохання позивача та не приймає участі в вихованні та розвитку дітей. Позивач проживає разом з дітьми у с. Сальниця Хмільницького району, Вінницької області, утримує її, займається вихованням та розвитком дітей. З позовом про стягнення аліментів до суду не зверталась, оскільки відповідач категорично відмовився від утримання спільних дітей. В телефонній розмові відповідач не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно дітей. У зв`язку з чим, позивач звернулась до суду з позов про позбавлення відповідача батьківських прав.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27.08.2019 року визначено підсудність для розгляду даної справи Святошинському районному суду м. Києва. (а.с. 31)

Ухвалою суду 20.09.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. (а.с. 35)

Ухвалою суду від 22.01.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивачки ОСОБА_5 - ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Хмільницької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. (а.с. 40)

Ухвалою суду від 11.06.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання сторони не з`явились. Про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача ОСОБА_5 через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить ухвалити рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. (а.с. 43, 45, 50)

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюбу 14.11.2003 року .(а.с. 6)

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9,10)

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами розірвано 08.12.2009 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції Запорізької області в Книзі реєстрації розірвань шлюбу, зроблено актовий запис 246. (а.с. 11).

Як вбачається з довідки № 162 від 04.02.2019 року виданої Сальницькою сільською радою Хмільницького району Вінницької області ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , склад сім`ї: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 16)

Як вбачається з довідки № 161 ві д 26.04.2019 року виданої Сальницькою сільською радою Хмільницького району Вінницької області, батько дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_2 , з дня їх проживання на території сільської ради, 24.10.2016 року з сім`єю не проживав, участі у вихованні дітей не брав. (а.с. 13)

В довідці № 10 від 02.05.2019 року за підписом директора Загальноосвітньої школи I-III ступенів - Дошкільний навчальний заклад» с. Сальниця - ОСОБА_9 , вказано, що батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 участі у вихованні та навчанні дитини не бере. (а. с. 14)

В довідці № 11 від 02.05.2019 року за підписом директора Загальноосвітньої школи I-III ступенів - Дошкільний навчальний заклад» с. Сальниця - ОСОБА_9 , вказано, що батько ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 участі у вихованні та навчанні дитини не бере. (а. с. 15)

Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 05.02.2019 року встановлено, що за адресою проживання дітей АДРЕСА_2 , створено належні умови для проживання дітей, ОСОБА_2 за період проживання дітей на території сільської ради з сім`єю не проживав, участі у вихованні дітей не приймає. (а.с. 17)

Разом з тим, на підтвердження своїх вимог позивачем не надано суду відповідного висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його дітей, та в ході розгляду справи будь-яких клопотань в частині витребування зазначеного доказу до суду не надходило.

З позовної заяви, вбачається, що позивачка до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дітей не зверталась.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позов про позбавлення батьківських прав позивачкою заявлений на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до вказаної норми права, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.п. 15, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на цей орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою ВРУ від 27.02.1991 року №789-ХІІ (далі - Конвенція), держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 5, 6 ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як встановлено судом, позивачем не надано суду висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, в якому, зокрема, службою у справах дітей були б з`ясовані причини, неналежної, на думку позивача, поведінки відповідача, досліджено умови проживання дитини та не вирішено питання про необхідність зміни ставлення відповідача до виховання дитини, з відповідним попередженням про наслідки неналежної участі у вихованні доньки.

Суд звертає увагу на те, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини, згідно із ст. 166 СК України.

Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Також необхідно зазначити, що Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року зазначив, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.

Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що сам по собі факт не проживання разом із дітьми, не може слугувати достатніми підставами для позбавлення відповідача батьківських прав.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному судочинстві, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач належним чином не вмотивувала та не довела власних доводів про обрання щодо відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, не надала належних та допустимих доказів невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків без поважних причин, а судом не встановлено винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, а також не встановлено чи до відповідача раніше застосовувались попередження про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що переконливих доказів на підтвердження умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини, та свідоме ігнорування відповідачем попереджень щодо зміни свого ставлення до виховання дітей, матеріали справи не містять, а відтак суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача на даний час є передчасним, позов є недоведеним, в зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 15, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, ст. ст. 150, 164, 165,166 СК України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Хмільницької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - відмовити.

За письмовою заявою відповідача, поданою до суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення, заочне рішення може бути переглянуто.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя: Л.М. Шум