Справа № 186/341/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С.С.

при секретарі Кравченко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з заявою про перегляд заочного рішення ухваленого 19 березня 2013 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що під час розгляду справи не знав про день та час розгляду справи в суді, так як не отримував ні ухвали суду про відкриття провадження, ні судових повісток, а відтак не в змозі був подати відзив на позовну заяву. Крім того, у нього є докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки наразі розгляд справи у його відсутність позбавив права надавати суду докази, якими він заперечує проти позову. Він не погоджується із прийнятим рішенням про стягнення з нього коштів, оскільки згідно рішення суду з нього стягнуто заборгованість за кредитним договором № DNQERX207121090 від 22 січня 2011 року в розмірі 28025 грн. 05 коп., а також судовий збір в сумі 280 грн. 25 коп.

Однак у зв`язку з тим, що він не був належним чином повідомлений про час, місце та дату розгляду справи та відповідно не міг бути присутнім на судовому засіданні, у нього не було можливості повідомити суд про свої заперечення відносно позовних вимог.

Зокрема, позивач зазначає, що згідно кредитного договору та розрахунку заборгованості, заборгованість становить: заборгованість за кредитом 1887,13 грн; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 1,65 грн; заборгованість по комісії за користування кредитом 1105,72 грн; пеня 23219,83 грн; штраф (фіксована частина) 500,00 грн; штраф (відсоткова складова) 1310,72 грн; загальна сума заборгованості становить 28025,05 грн.

Однак, з такою позицією він не погоджується з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно- правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором - свідчить про недотримання імперативних положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Отже, чинним законодавством запроваджено заборону одночасного застосування подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а позивач, не зважаючи на це, просить суд стягнути як штраф так і пеню, і суд, всупереч статті 61 Конституції України задовольняє ці вимоги.

Крім того, згідно із ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В даному випадку, збитки (розмір основної заборгованості) становить 1887 грн 13 коп., а розмір пені 23219 грн 83 коп. Отже, розмір пені майже в 12 разів перевищує розмір збитків. Вважаю це дуже значним перевищенням.

Також, позивачем надано до суду розрахунок заборгованості. Однак, із даного розрахунку зовсім не зрозумілим є порядок нарахування та списання грошових коштів, крім того, ніяким чином не підтверджено, що саме цей розрахунок відноситься до кредитного договору укладеного між мною та позивачем.

Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - кредитний договір а також розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Відтак, виходячи з вищевикладеного, позивачем не підтверджено, а судом не було досліджено належним чином подані докази.

Просить суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 березня 2013 року по цивільній справі № 186/341/13-ц, переглянути дане рішення та скасувати заочне рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 березня 2013 року по цивільній справі № 186/341/13-ц призначивши справу до розгляду в загальному порядку.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Суд вивчивши матеріали заяви, приходить до висновку про її часткове задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку; днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно із положеннями ст.285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 про існування заочного рішення суду він дізнався у травня 2020 року, коли отримав постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 про видачу копії рішення суду від 05 червня 2020 року, копію заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Бокій В.В. отримав 05 червня 2020 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги в частині поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення підлягають задоволенню, оскільки позивач про існування рішення суду дізнався лише у травні 2020 року коли отримав постанову виконавця про відкриття виконавчого провадження, а копію рішення отримав 05 червня 2020 року, тому суд вважає, що він пропустив строк на подачу заяви про його перегляд з поважних причин.

Стосовно заявлених вимог в частині перегляду заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 березня 2013 року та його скасування, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто заочне рішення підлягає скасуванню за наявності одночасно двох умов:

1) якщо судом буде встановлено, що відповідач, тобто заявник, не з`явився у судове засідання та(або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин;

2) докази, на які посилається відповідач (заявник у цьому провадженні) мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Даної позиції дотримується й Верховний Суд України, що підтверджується узагальненням Верховного Суду України «Практика ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах».

Як вбачається з матеріалів цивільної справи відповідач ОСОБА_1 , повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи. Будь яких доказів на підтвердження поважності причин свого неприбуття в судове засідання, відповідачем ОСОБА_1 суду надано не було, у зв`язку з чим по даній справі 19 березня 2020 року було ухвалено заочне рішення.

Заявником ОСОБА_1 не надано суду доказів, що мають істотне значення для вирішення справи. Фактично всі доводи заявника зазначені в заяві є мотивами незгоди з ухваленим судовим рішенням.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для перегляду та скасування заочного рішення суду від 19 березня 2013 року, а тому у задоволенні в цій частині заявлених вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 284-288 ЦПК України, - суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 березня 2013 року по цивільній справі № 186/341/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 березня 2013 року по цивільній справі 186/341/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.4 ст.287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: С.С. КРИВОШЕЯ.