СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18176/19

пр. № 2/759/1401/20

30 червня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гродського П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації (02068, м. Київ, вул. О. Кошиця, 11), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення безпідставно набутих коштів,

ВСТАНОВИВ:

у жовтні 2019 р. позивач звернулася до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути із ОСОБА_4 на користь позивача безпідставно набуті кошти у розмірі 29416 грн 60 коп.; стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 безпідставно набуті кошти у розмірі 29416 грн 60 коп., стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 безпідставно набуті кошти у розмірі 117666 грн 80 коп. та судові витрати по справі

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 15.07.2005 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб в якому у них народилося двоє дітей, з весни 2017 р. сторони припинили шлюбні відносини і позивач разом з дітьми переїхала до квартири АДРЕСА_3 , після чого рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03.06.2019 шлюб між подружжям розірвано, крім цього позивачу та її дітям належить на праві власності частини квартири АДРЕСА_1 , однак документи на зазначену квартиру тривалий час знаходилися у відповідача пояснюючи тим, що квартира йому потрібна була для здійснення підприємницької діяльності та він використовує квартиру як офіс, також відповідач запевняв позивача, що утримує квартиру у належному стані та сплачує комунальні послуги, але позивачу стало відомо, що комунальні послуги несли орендарі, які уклали з відповідачем договір оренди від 11.12.2017 укладеного нібито з власником квартири, копію договору та копію документів підтверджуючих про передачу коштів орендарем відповідачу по справі було надано позивачу, внаслідок чого останній безпідставно набув грошові кошти на загальну суму 176500 грн 00 коп. та використовує квартиру яка належить позивачу та неповнолітнім дітям, шляхом здачі її в оренду, про що позивачу не було відомо, оскільки кошти які відповідач отримав від оренди квартири позивачу не передавав, так як з весни 2017 р. вони разом не проживали та стосунки не підтримували.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 04.10.2019 відкрито загальне позовне провадження (а.с.39).

24.02.2020 ухвалою суду підготовче провадження по справі закрито та призначено до судового розгляду (а.с. 58).

У процесі розгляду справи третю особу ОСОБА_5 було допитанов якості свідка, який пояснив, що дійсно проживає в цій квартирі на підставі договору оренди укоаденого між ним та відповідачем по справі.

28.04.2020 відповідачем по справі було надіслано відзив в якому він зазначив, він не отримував копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками, а тому йому невідомі які термін вимагає суд, також відповідачем зазначено, що позовні вимоги не відповідають дійсності на підставі чого не підлягають задоволеню, оскільки дійсно квартира була передано позивачем в оренду відповідачу для здійснення підприємницької діяльності, згідно умов оренди, гроші які відповідач мав використовувати на оренду офісу, він повинен використовувати в інтересах сім`ї, а саме виховання дітей та відпочинок сім`ї, тому погодившись на ці умови він став використовувати це приміщення на свій розсуд, а в кінці 2017 р. великої потреби у наявності робочого місця для ведення підприємницької діяльності відпала в додаткових коштах на навчання дітей тому відповідач запропонував відповідачу, що він буде здавати цю квартиру в суборенду, а гроші витрати в інтересах сім`ї, про всі були обізнані, крім цього 29.08.2017 ОСОБА_1 видала довіреність ОСОБА_4 на право бути її представником, де одним із повноважень є передавати в оренду (найм), визначати в усіх випадках строки та інші умови на свій розсуд, проводити розрахунок по укладеним договорам, тому гроші, які були отримані за суборендою житла є об`єктом спільної сумісної власності. Питання розподілу майна, що є спільною сумісною власністю розглядається в Броварському міськрайонному судді Київської області (а.с. 80-82).

Позивачі у судове засідання не з`явилися про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином (а.с. 77).

Треті особи у судове засідання не з`явилися про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено шлюб 15.07.2005, який рішенням Святошинського районного суду м. Києва розірвано (а.с. 14).

У вказаному шлюбі у сторін є діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10, 12).

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 20.10.2008 посвідчений ВПЖ Дарницької районної у м. Києві державною адміністрацією, що квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить на праві спільно-часткової власності ОСОБА_7 та членам його сім`ї ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних долях (а.с. 16).

На підставі договору дарування частини квартири від 26.11.2009 посвідченого ДН Шістнадцятої КДНК ОСОБА_9 , зареєстрованого в реєстрі №5-590 гр. ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 подарували 3/6 частини квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17, 18).

Згідно копії договору найму (оренди) квартири нерухомого майна від 11.12.2017 ОСОБА_4 надав в оренду ОСОБА_5 тимчасово здачу в оренду житлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оплата за користування квартирою здійснюється кожного місяця у розмірі 9100 грн 00 коп., про що було складено акт прийому передачі житлового приміщення від 11.12.2017 (а.с. 19-23).

Про передачу коштів за оренду зазначеної квартири позивачем надано копію розписки за оплату квартири (а.с. 24 звор. арк.).

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Зокрема, відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Вiдповiдно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, ч. 1, ч. 2 ст. 509 ЦК України, цивiльнi права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин може вичинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами ч. 1 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Системний аналіз положень наведених положень дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч . 2 ст. 11 ЦК України.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Разом з тим, позивачем в порушення ст.ст. 76-81 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог та порушення особистого права, оскільки кошти, які вона вважає безпідставно отриманими відповідачем по справі не знайшли безпідставності їх отримання, як це передбачає ч. 1 ст. 1212 ЦК України, тому що надана копія розписки не доводить, що саме відповідач отримував кошти, крім цього позивачем подано до суду копію договору найму (оренди) нерухомого майна від 11.12.2017, який було посвідчено «з оригіналом згідно», при цьому зазначила, що оригінал договору та розписка про отримання орендної плати знаходиться у відповідача та третьої особи, внаслідок чого зазначені документи, були зроблені безпосередньо з копій, а не оригіналу, так як позивач у позовній заяві зазначила, що третьою особою було передано їй вказані документи у копіях.

Згідно з вимогами ст. 16 ЦПК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту стягнення безпідставно набутих коштів, позивач у силу ст. 12 ЦПК України зобов`язана довести, що такий правочин було укладено відповідачем і його діями порушуються її права та права її дітей.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги роз`яснення наведені Пленумом Верховного Суду України в п. 26 Постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2, п. 13 Постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» № 5 від 12.06.2009, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову, у зв`язку з їх недоведеністю.

У зв`язку з тим, що суд дійшов ґрунтовного висновку про відмову у задоволенні позову, судом не вбачається підстав для відшкодування судового збору.

На підставі викладеного, керуючись вимогами, ст.ст. 11, 177, 202, 205, 207, 509, 1212 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 48, 76-82, 141, 205, 229, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

у позовних вимогах ОСОБА_1 яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації (02068, м. Київ, вул. О. Кошиця, 11), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення безпідставно набутих коштів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення залишена без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлння ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 03.07.2020.