СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-ві/759/10/20
ун. № 759/1776/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року суддя Святошинського районногоу суд міста Києва Величко Т.О. розглянувши у заяву про відвід судді Святошинського районного суду м. Києва Бабич Н.Д. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСББ "ОЛЕВСЬКА-11" про порушенння прав споживача ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Святошинського районного суду м. Києва Бабич Н.Д. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСББ "ОЛЕВСЬКА-11" про порушенння прав споживача .

03.07.2020 року позивач у справі подала до суду заяву про відвід головуючого у справі судді Святошинського районного суду м. Києва Бабич Н.Д, посилаючись на те, що суддя ухвалою від 31.01.2020 року розглянула матеріали позовної заяви у цій справі та винесла ухвалу про відмову у відкритті провадження, яка у подальшому була скасована Київським апеляційним судом 17.06.2020 року, вважаючи такі дії судді упередженими щодо позивача, що унеможливлює її участь у розгляді справи.

06.07.2020 року року ухвалою судді Святошинського районного суду м.Києва Бабич Н.Д. заяву про відівід визнано необгрунтованою та передано для вирішення в порядку ч. 1 ст. 33 УПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді можливо розглянути без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Згідно вимог ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальним рішенням судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що обставини, зазначені в заяві, як підстави для відводу, не знайшли належного підтврдження обгрунтованими доказами та не можуть викликати сумнів у неупередженості або не об`єктивності судді.

Суд вважає заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Бабичн Н.Д. необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 36, 40 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про відвід судді Святошинського районного суду м. Києва Бабич Н.Д. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСББ "ОЛЕВСЬКА-11" про порушенння прав споживача ,- відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.О. Величко