ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4531/20 Справа № 207/530/19 Суддя у 1-й інстанції - Тюлюнова В. Г. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.,

суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 січня 2020 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Південного району Кам`янської міської ради, третя особа - Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулося до суду з позовом до Адміністрації Південного району Кам`янської міської ради, третя особа - Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Позовна заява мотивована тим, що у 1981 році його батькові на склад сім`ї була надана квартира АДРЕСА_1 . Після смерті батька у квартирі проживав та був зареєстрований його рідний брат ОСОБА_2 , який за свого життя звернувся до Державного підприємства "Ордер", де отримав інформацію, необхідну для приватизації квартири. В наступному, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, продовжити процедуру приватизації він не зміг. Після смерті брата він звернувся до нотаріальної контори з заявою про отримання права власності на квартиру як спадкоємець за законом, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії за відсутністю документів, необхідних для оформлення та видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач вважав себе спадкоємцем за законом, оскільки його брат ОСОБА_2 був одинокою людиною, своєї сім`ї у нього не було, мав наміри приватизувати квартиру, але з поважних причин, погіршення стану здоров`я, не закінчив приватизацію.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд визнати за ним право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.01.2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення зміні в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Згідно із частиною четвертою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права..

Відповідно до статей 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає, з огляду на таке.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_1 - рідний син ОСОБА_3 , брат ОСОБА_2 .

Відповідно до особового рахунку № НОМЕР_1 , виданого 26.09.2013 року, у квартирі АДРЕСА_1 ) було зареєстровано дві особи, ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Рішенням виконкому Баглійської районної ради м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області № 32 від 20.02.2013 року було змінено договір найму житлового приміщення та відповідальним квартиронаймачем став ОСОБА_2 .

Позивач проживав у спірній квартирі без реєстрації з 1981 по 1984 роки.

В заяві від імені ОСОБА_3 про приватизацію квартири АДРЕСА_1 , копія якої залучена до матеріалів справи, відсутня дата написання заяви, підписи квартиронаймача та членів його сім`ї не засвідчені керівником підприємства. На штампах ТОВ "Наш дім" відсутні підписи і дати реєстрації документів. На технічному паспорті на квартиру, виготовленому ТОВ "Наш дім", відсутня дата виготовлення паспорту.

В заяві від імені ОСОБА_2 відсутні підписи квартиронаймача та членів його сім`ї.

ОСОБА_3 згідно зі свідоцтвом про смерть, копія якого залучена до справи, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 , 1966 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з захворюванням серця.

Державний нотаріус Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Трощій Н.Г. 13.07.2018 року відмовила ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, квартиру АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю документів, необхідним для оформлення та видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно відповіді КП Кам`янської міської ради "Ордер" від 22.08.2018 року № 27, яка залучена до матеріалів справи, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не звертались до підприємства із заявою на оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Департамент комунальної власності земельних відносин та речових прав на нерухоме майно повідомив, що відомості про приватизацію житлового приміщення, квартири АДРЕСА_1 відсутні, що свідчить про те, що процедуру приватизації квартири не було розпочато.

Відповідно до листа територіального центру соціального обслуговування Південного району м. Кам`янське за № 26 від 15.01.2018 року, ОСОБА_2 знаходився на обслуговуванні у територіальному центрі з 01.10.2011 року як інвалід другої групи внаслідок загального захворювання, обслуговувався відділення вдома на безоплатній основі, так як з його слів не мав рідних, які за законом повинні забезпечувати йому догляд та допомогу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності та недоведеності, прийшовши до висновку про відсутність правовстановлюючих документів на спірну квартиру, смерть квартиронаймача, відсутність зареєстрованих осіб у приміщенні, квартира належала до власності територіальної громади міста та не може бути придбана у спадок.

Проте, з такими підставами та мотивами відмови в задоволенні позовних вимог колегія суддів погодитися не може, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 4 ЖК УРСР передбачено, що жилі будинки, а також жилі приміщення і інших будівлях, що знаходяться на території України, утворюють житловий фонд. Житловий фонд включає, зокрема жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі (державний житловий фонд).

Статтею 5 ЖК УРСР визначено, що державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих рад (житловий фонд місцевих рад).

Відповідно до статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 60 вказаного Закону також визначено, що територіальним громадам міст належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, землю, житловий фонд, нежитлові приміщення та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до положення про адміністрацію Південного району затвердженого рішенням Кам"янської міської ради від 23.02.2018 року №1011-22/VII - адміністрація Південного району Кам"янської міської ради є виконавчим органом Крам"янської міської ради, що діє на правах самостійного департаминту, створеним для реалізації функцій місцевого самоврядування на території Південного району міста Кам"янське.

До повноважень адміністрації в галузі обліку та розподілу житла належить: ведення обліку громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; вирішення питань укладення та внесення змін до договорів найму жилих приміщень та їх бронювання; видача ордерів на заселення житлової площі в будинках державної та комунальної власності особам, які перебувають на обліку, потребуючих поліпшення житлових умов в районі, на підприємствах в установах та організаціях, розташованих на території району.

Тобто, до компетенції адміністрації Південного району Кам"янської міської ради не входить вирішення питання щодо набуття особою права власності на майно, яке перебуває у комунальній власності.

Відповідно до частини 2 статті 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Пленум Верховного Суду України у пункті 8 постанови від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному законом. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Суд вказаними роз`ясненнями не керувався і в порушення вимог частини 2 статті 51 ЦПК України, не роз`яснив позивачу наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, у тому числі і щодо залучення до участі у справі належного відповідача.

Апеляційний суд позбавлений можливості залучити до участі у справі належного відповідача, оскільки немає передбачених законом повноважень змінювати склад осіб, які беруть участь у справі, крім випадків процесуального правонаступництва, передбаченого статтею 55 ЦПК України.

Оскільки позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача, зокрема без залучення до участі у справі Кам`янської міської ради, як представницького органу територіальної громади м. Кам`янське, вирішення даного спору в цілому (враховуючи специфіку спірних правовідносин) без залучення у встановленому процесуальним законом порядку всіх заінтересованих осіб є передчасним.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці 5 пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав, за вищевказаних обставин, для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду з таким позовом, визначивши в ньому належного відповідача.

Зважаючи на визнання судового рішення безпідставним в частині підстав та мотивів відмови у задоволенні позовних вимог, рішення суду першої інстанції, відповідно до роз`яснень наданих у пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" № 12 від 24.10.2008 року, підлягає зміні в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 січня 2020 року - змінити в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко