Справа № 127/5706/20
Провадження № 2-о/127/110/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2020 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою за участю заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 в період з 27.08.1986 року по 02.12.1986 року в складі Відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 61» як шофер (водій) колони приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і працював в зоні обов`язкового відселення (в с. Діброва Поліського району Київської області).

Після цього заявник отримав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії серії НОМЕР_1 , як такий, що виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні обов`язкового відселення у 1986 році, що дає йому право на пільгову пенсію зі зниженням пенсійного віку, у зв`язку з чим він у січні 2020 року звернувся до Вінницького відділу обслуговування громадян № 2 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з відповідною заявою та надав пакет необхідних для цього документів для проведення перевірки.

Для підтвердження факту участі ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Вінницький відділ обслуговування громадян № 2 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зобов`язав його надати архівну довідку.

З довідки слідує, що заявник працював шофером бензозаправника Вінницької Пересувної механізованої колони № 61 тресту «Вінницяводбуд», відповідно до Наказу № 107 від 17.07.1986 року був відряджений до с. Діброва Поліського району Київської області для виконання робіт по будівництву водопостачання, пов`язаних з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС. Однак в списках працівників колони, що приймали участь у роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за № 21 заявник помилково значиться як гр. ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 . Хоча всі інші дані співпадають (посада, номери наказів).

ОСОБА_1 було надано дану довідку до Вінницького відділу обслуговування громадян №2 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, де йому було відмовлено у зарахуванні стажу учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту, а саме перебування ОСОБА_1 у зоні обов`язкового відселення в с. Діброва Поліського району згідно з табелем обліку робочого часу.

На підставі цього документи у ОСОБА_1 прийняті не були, а заінтересована особа порадила заявникові звернутися до суду для встановлення вищезазначеного факту.

Саме тому заявник змушений звернутися до суду із цією заявою, оскільки іншим способом встановити даний факт його участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС неможливо.

В судовому засіданні заявник та його представник заяву про встановлення факту підтримали з підстав, зазначених в ній.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, проте на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, при вирішенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, покладається на розсуд суду.

Допитані в судовому засіданні свідки дали показання про наступне.

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що він разом із заявником працювали в ПМК №61 в с. Діброва, свідок - на автокрані, а заявник водієм на пересувному диспетчерському пункті.

Зі слів свідка ОСОБА_4 він разом з заявником працював в с. Діброва в зоні Чорнобильської АЕС в 1986 році, свідок працював екскаваторником, а ОСОБА_1 - водієм.

Суд, заслухавши пояснення заявника, врахувавши думку заінтересованої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 в період з 27.08.1986 року по 02.12.1986 року в складі Відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 61» як шофер (водій) колони приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і працював в зоні обов`язкового відселення (в с. Діброва Поліського району Київської області).

Після цього заявник отримав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії серії НОМЕР_1 , як такого, що виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні обов`язкового відселення у 1986 році, що дає йому право на пільгову пенсію зі зниженням пенсійного віку, у зв`язку з чим він у січні 2020 року звернувся до Вінницького відділу обслуговування громадян № 2 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з відповідною заявою та надав пакет необхідних для цього документів для проведення перевірки.

Для підтвердження факту участі ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Вінницький відділ обслуговування громадян № 2 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зобов`язав його надати архівну довідку.

Так, в архівній довідці архівного відділу Вінницької міської ради від 15.01.2020 року № Д-24-1141/24-30 зазначені наступні відомості :

«Наказом начальника Вінницької Пересувної механізованої колони № 6 тресту «Вінницяводбуд» від 14 травня 1985 року №48-к, гр. ОСОБА_1 зараховано шофером бензозаправника з 17 травня 1985 року з тижневим випробувальним терміном.

Наказом начальника Пересувної механізованої колони №6 тресту «Вінницяводбуд» від 17 липня 1986 року № 107 гр. ОСОБА_1 (так в документі) шофера, відряджено в с. Діброва Поліського району Київської області для виконання робіт по будівництву водопостачання, пов`язаних з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС. Роботи виконувати вахтовим методом.

Згідно з даними первинних документів з кадрових питань (особового складу) фонду Відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 61», які містяться в списках працівників колони, що приймали участь у роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за № 21 значиться гр. ОСОБА_2 (так в документі), водій, який перебував у зоні обов`язкового відселення в с. Діброва Поліського району згідно з табелем обліку робочого часу:

-з 27.08. по 30.08.1986 року;

-з 03.09 по 09.09.1986 року;

-з 24.09 по 27.09.1986 року;

-з 19.11. по 22.11.1986 року;

-з 01.12. по 02.12.1986 року - загальною кількістю 21 робочий день (так в документі)».

З довідки слідує, що заявник працював шофером бензозаправника Вінницької Пересувної механізованої колони № 61 тресту «Вінницяводбуд», відповідно до Наказу № 107 від 17.07.1986 року був відряджений до с. Діброва Поліського району Київської області для виконання робіт по будівництву водопостачання, пов`язаних з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС. Однак в списках працівників колони, що приймали участь у роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за № 21 заявник помилково значиться як гр. ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 . Хоча всі інші дані співпадають (посада, номера наказів).

Заявником було надано дану довідку до Вінницького відділу обслуговування громадян №2 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, де йому було відмовлено у зарахуванні стажу учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту, а саме перебування ОСОБА_1 у зоні обов`язкового відселення в с. Діброва Поліського району згідно з табелем обліку робочого часу:

-з 27.08. по 30.08.1986 року;

-з 03.09 по 09.09.1986 року;

-з 24.09 по 27.09.1986 року;

-з 19.11. по 22.11.1986 року;

-з 01.12. по 02.12.1986 року - загальною кількістю 21 робочий день.

На підставі цього документи у ОСОБА_1 прийняті не були, оскільки встановити цей факт можливо лише у судовому порядку.

Той факт, що заявник дійсно знаходився в зоні обов`язкового відселення та приймав участь у роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

З врахуванням викладеного наведений перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановити й інші факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

Згідно із ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських та інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом міністрів України.

З вищенаведених підстав та доказів - зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, показання свідків, не виникає сумнівів про те, що заявник був учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС під час виконання робіт по будівництву водопостачання, а розбіжність у написі його по-батькові в архівній довідці слід вважати помилкою, яку зробила відповідальна особа під час складання цього документу.

У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт, який має юридичне значення, а саме прийняття участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС як водія в зоні обов`язкового відселення в с. Діброва Поліського району Київської області згідно з табелем обліку робочого часу :

-з 27.08. по 30.08.1986 року;

-з 03.09. по 09.09.1986 року;

-з 24.09. по 27.09.1986 року;

-з 19.11. по 22.11.1986 року;

-з 01.12. по 02.12.1986 року - загальною кількістю 21 робочий день.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 4,76-81, 89, 141, 263-265, 315 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт прийняття участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС як водія в зоні обов`язкового відселення в с. Діброва Поліського району Київської області згідно з табелем обліку робочого часу :

-з 27.08. по 30.08.1986 року;

-з 03.09. по 09.09.1986 року;

-з 24.09. по 27.09.1986 року;

-з 19.11. по 22.11.1986 року;

-з 01.12. по 02.12.1986 року - загальною кількістю 21 робочий день.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне рішення суду складено 06.07.2020 р.

Суддя