Справа № 453/1389/19
№ провадження 2/453/58/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2020 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Брони А.Л.,
секретаря судового засідання Бендеш А.І.;
з участю представника відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе в порядку позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про стягнення матеріальної шкоди, -
У листопаді 2019 року ОСОБА_2 в особі представника адвоката Радь І.І. звернувся до Сколівського районного суду Львівської області з позовною заявою до Акціонерного товариства «Укрпошта» про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 273 490,00 грн.
Ухвалою судді від 19.11.2019 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.
03.12.2019 року позивачем усунуті недоліки зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.
Ухвалою судді від 04.12.2019 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами позовного провадження з визначенням дати підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 25.02.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
21 травня 2019 року на замовлення позивача складено Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу, а саме належного позивачу автомобіля FORD Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер: НОМЕР_4 НОМЕР_5 . Проведеною оцінкою визначено, що матеріальний збиток, завданий власнику, складає 373 490 грн.
Згідно відомостей, розміщених на сайті Моторного (транспортного) страхового бюро України, цільна відповідальність власника транспортного засобу IVECO Stralis, д.н.з. НОМЕР_6 , за шкоду, заподіяну під час його експлуатації на день ДТП, була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» - страховий поліс НОМЕР_7 . Страхова сума за страховим полісом становила 100 000,00 грн.
04 липня 2019 року позивач уклав угоду з ПАТ «НАСК «ОРАНТА», як страховиком, про припинення зобов`язання переданням відступного в сумі 90 000,00 грн.та після сплати якої сторони припинили зобов`язання за полісом АМ7652992 від 23.08.2018 року щодо події, яка мала місце15.05.2019 року. Виходячи із оціненого розміру матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу позивача, за виключенням страхової суми у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування, невідшкодованою позивачу залишається матеріальна шкода в сумі 273 490,00 грн., що розраховується відніманням від фактичного розміру матеріальної шкоди страхової суми (373 490,00 грн. 100 000,00 грн.). Зазначає, що завдана матеріальна шкода перевищує ліміт відповідальності страховика, а тому вважає, що матеріальна шкода в сумі 273 490,00 грн. підлягає стягненню з відповідача відповідно до ст. 1194 ЦК України.
Внаслідок викладених обставин, позивач просить стягнути з Акціонерного товариства «УКРПОШТА» 273 490,00 грн. матеріальної шкоди та понесені судові витрати.
Від відповідача Акціонерного товариства «Укрпошта» 23.01.2020 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначає, що згідно п. 5.2 Розділу V Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України 24.11.2033 №142/5/2092, виклик заінтересованих осіб, для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду транспортного засобу (після узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті) висновку.
У звіті № 01-21/05/19 про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяної ушкодженням транспортного засобу позивача відсутні належні докази виклику відповідача замовником дослідження, яким є позивач, а тому вважає, що даний звіт не може бути допустимим і достовірним доказом. Також з моменту ДТП (15.05.2019 року) по дату проведення огляду транспортного засобу (21.05.2019 року) пройшло шість днів, протягом яких автомобіль міг отримати додаткові ушкодження. Обидва водії транспортних засобів керували джерелом підвищеної небезпеки, а відповідно до ст. 118 ЦК України, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці, залежно від обставин, що мають істотне значення.
Також відповідач в своєму відзиві вказує на те, що з Угоди про припинення зобов`язання переданням відступного, укладеної між ПАТ «НАСК «Оранта» та потерпілою особою ОСОБА_4 , яка діє в інтересах позивача- ОСОБА_2 , вбачається, що з метою врегулювання страхового випадку сторони встановили, що загальна сума страхового відшкодування складає 90 000 грн. за полісом ОСЦПВВНТЗ АМ 7652992 від 23.08.2018 року за страховою подією, яка мала місце 15.05.2019 року та те, що страховик зобов`язується сплатити потерпілій особі вказану суму, а після сплати сторони вважають припиненими зобов`язання страховика, щодо зазначеної вище події. Відтак, відступивши право вимоги, позивач втратив право вимагати від Акціонерного товариства «Укрпошта» виплати відшкодування. Також зазначає те, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.
14.02.2020 року представник ОСОБА_2 адвокат Радь І.І. подав до суду відповідь на відзив в порядку ст. 179 ЦПК України, в якому зазначив, що не погоджується з доводами відповідача щодо визначення розміру відшкодування у відповідній частці, залежно від обставин, внаслідок завдання шкоди у зв`язку із взаємною взаємодією джерел підвищеної небезпеки, оскільки ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Також просить суд врахувати те, що відповідач не заперечує належності АТ «Укрпошта» вантажного транспортного засобу марки «IVEKO Stralis», державний номерний знак НОМЕР_1 , а також визнає, що водій вказаного вантажного транспортного засобу ОСОБА_3 є працівником АТ «Укрпошта». Вказує і на те, що доводи відповідача про недопустимість та недостовірність як доказу, поданого позивачем Звіту про оцінку вартості матеріального збитку є помилковим та не спростовує обгрунтованості позову по суті. Відповідно до ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову, але відзив повинен містити заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з яким позивач не погоджується, оскільки відзив не містить заперечень відповідача відносно правильності проведених розрахунків оцінювача та зроблених висновків про предмет дослідження. Не відповідає обставинам справи та не грунтується на нормах права висновок відповідача про те, що позивач нібито відступив право вимоги, а тому втратив право вимагати відшкодування шкоди від АТ «Укрпошта».
25.02.2020 року представником відповідача ОСОБА_1 було подано до суду заперечення на відзив, вказавши, що позовні вимоги є не обгрунтованими і не підлягають задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Тобто, в даному випадку не потребує додаткового доведення та обставина чи було порушення ПДР з боку водія автомобіля ІVЕСО Stralis, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , оскільки постановою Пустомитівського районного суду від 14 червня 2019 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Однак, в загальному порядку, потребують доведення обставини дотримання ПДР іншим учасником ДТП, факт заподіяння шкоди, її розмір та причинно-наслідковий зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху кожним з учасників та заподіянням шкоди.
Згідно п. 5.2 Розділу V Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України 24.11.2003 N 142/5/2092 виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду транспортного засобу (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.
У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку.
Автомобіль позивача був оглянутий 21.05.2019 року, що підтверджується актом огляду транспортного засобу від 21.05.2019 року. У звіті №01-21/05/19 про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу позивача від 21.05.2019 року, який додано до позовної заяви, відсутні належні докази виклику відповідача замовником дослідження, яким є позивач.
Потерпілий, в даному випадку позивач, повинен звертатися з вимогою про відшкодування шкоди, завданої ДТП, до страховика цивільно-правової відповідальності винної особи ПАТ «НАСК «ОРАНТА». ОСОБА_2 не оспорював страхового акту, в якому була визначена сума страхового відшкодування заподіяної шкоди.
Цивільно-правова відповідальність працівника АТ «Укрпошта» застрахована |в страховій компанії Публічне акціонерне товариство «НАСК «ОРАНТА», яка виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 90 000 грн., що відповідає укладеній між ОСОБА_2 , як потерпілою особою та ПАТ «НАСК «ОРАНТА», як страховик, Угоді про припинення зобов`язання переданням відступного від 04.07.2019 року. Вказані обставини визнаються сторонами (позивач зазначає їх в позові), а відтак додаткового доведення не потребують.
Як вбачається з тексту Угоди про припинення зобов`язання переданням відступного від 04.07.2019 року, укладеної між ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (Страховик) та ОСОБА_4 (Потерпіла особа), яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 :
-з метою врегулювання страхового випадку сторони встановили, що загальна сума страхового відшкодування складає 90 000,00 грн. за полісом ОСЦПВВНТЗ АМ 7652992 від 23.08.2018 року за страховою подією, що мала місце 15.05.2019 р.;
- страховик зобов`язується сплатити потерпілій особі вказану суму, а після сплати сторони вважають припиненими зобов`язання страховика щодо події, яка мала місце 15.05.2019 року.
Відтак, відступивши в ній право вимоги, позивач втратив правовимагати від АТ «Укрпошта» виплати відшкодування.
Між Львівською дирекцією АТ «Укрпошта» та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» був укладений договір про відшкодування шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки. Таким чином між АТ «Укрпошта» та страховою компанією виникли договірні зобов`язання за якими страхова компанія зобов`язалась відшкодувати третім особам шкоду, заподіяну з вини АТ «Укрпошта» - страхування цивільної відповідальності за заподіяну шкоду.
Договору між ОСОБА_5 і страховою компанією ПАТ «НАСК «Оранта» не було.
В результаті ДТП, яке мало місце 15.05.2019 року, виникли зобов`язання по відшкодуванню заподіяної шкоди перед постраждалою стороною. Враховуючи, що цивільна відповідальність за шкоду, заподіяну транспортними засобами АТ «Укрпошта» є застрахованою, то такий обов`язок по відшкодуванню заподіяної шкоди перекладається на ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Отже, здійснюючи страхову діяльність НАСК «ОРАНТА» за укладеним договором прийняла на себе виконати зобов`язання по відшкодуванню заподіяної шкоди, тобто саме НАСК «ОРАНТА» виступало в деліктних зобов`язаннях як боржник.
Відповідно до ст. 600 ЦК України, зобов`язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна, тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюється сторонами.
Визнання зобов`язання по відшкодуванню шкоди шляхом передання відступного за Угодою про припинення зобов`язання від 04.07.2019 року, укладеною між НАСК «ОРАНТА» та ОСОБА_5 від імені котрого діяла ОСОБА_4 повністю припинило деліктне зобов`язання по відшкодуванню шкоди, заподіяної ОСОБА_5 , що підтверджується п. 1-3 згаданої угоди.
На підставі викладеного, просить суд врахувати дане заперечення при винесенні рішення та відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі за необгрунтованістю.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але його представник адвокат Майор І.В. попередньо подав до суду заяву про проведення розгляду справи без його участі та участі його довірителя, просивши задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача - Акціонерного товариства «Укрпошта» Партика Х.Г. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши думку представника відповідача, врахувавши клопотання представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що 15 травня 2019 року о 01 год. 02 хв. на автодорозі М-06 Київ-Чоп 682 км., водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем IVECO Stralis НОМЕР_1 , причіп KOGEL д.н.з. НОМЕР_2 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем FORD Fusion д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався у попутному напрямку, в результаті чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.Вищенаведені обставини були встановлені постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.06.2019 р. у справі № 450/1751/19 про визнання винним водія вантажного автомобіля IVECO Stralis АА4456ТН - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.Постанова Пустомитівського районного суду від 14.06.2019 р. у справі про адміністративне правопорушення № 450/1751/19 набрала законної сили 25.06.2019р.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 , легковий автомобіль марки FORD Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2015 року випуску, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_9 , належить ОСОБА_2 .
Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу № 01-21/05/19, складеного 21 травня 2019 року на належний позивачу автомобіль FORD Fusion реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2015 року випуску, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_9 , визначено, що матеріальний збиток, завданий внаслідок вищезазначеного ДТП, складає 373 490,00 грн.
Згідно відомостей, розміщених на сайті Моторного (транспортного) страхового бюро України, цільна відповідальність власника транспортного засобу IVECO Stralis, д.н.з. НОМЕР_6 , за шкоду, заподіяну під час його експлуатації на день ДТП, була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» - страховий поліс НОМЕР_7 . Страхова сума за страховим полісом становила 100 000,00 грн.
04 липня 2019 року між ОСОБА_2 , як потерпілою особою, та ПАТ «НАСК «ОРАНТА», як страховиком, була укладена угода про припинення зобов`язання переданням відступного. Сторони угоди домовилися, що загальна сума страхового відшкодування, яка сплачується страховиком за полісом ОСЦПВВНТЗ №АМ7652992 від15.05.2019 року за страховою подією, що мала місце 15.05.2019 року, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб FORD Fusion, д.р.н. НОМЕР_3 , складає 90 000,00 грн.Страховик зобов`язався сплатити потерпілій особі узгоджену сторонами суму страхового відшкодування та після сплати якої сторони вважають припиненими зобов`язання страховика за полісом АМ7652992 від 23.08.2018 щодо події, яка мала місце 15.05.2019 року.
10 липня 2019 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» свої зобов`язання перед потерпілим ОСОБА_2 виконала.
Виходячи із оціненого розміру матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу позивача, за виключенням страхової суми у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування, невідшкодованою позивачу залишається матеріальна шкода в сумі 273 490,00 грн., що розраховується відніманням від фактичного розміру матеріальної шкоди страхової суми (373 490,00 грн. 100 000,00 грн.). Завдана позивачу матеріальна шкода перевищує ліміт відповідальності страховика, оскільки такий встановлений у сумі 100 000,00 грн..
Страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі ЦК) України).
Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»).
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).
Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про страхування» розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування. Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).
Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Згідно ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно зі статями 7, 8 Закону України «Про страхування», страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Україні здійснюється обов`язково. Cтрахова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.
Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком.
Відповідно до статей 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Із змісту пункту 22.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Таким чином, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, суд на підставі ст. 1194 ЦК України постановляє стягнути з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, на користь потерпілої особи різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. При вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу, в більшості випадків ця різниця утворюється внаслідок того, що страховик обраховує вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу транспортного засобу, тоді як фактичні витрати на ремонт здебільшого перевищують зазначену суму.
Статтею 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом статей 9, 22 - 31, 35, 36 вказаного Закону, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.
Згідно висновку Верховного Суду України, зробленого про розгляді справи № 6-725цс16, завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас таке ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов`язанні ним є страховик).
Разом з тим зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання первісне, основне зобов`язання, у якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, унаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача - ПАТ «УКРПОШТА» шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки в сумі 273 490 грн. є обгрунтованими та підлягають до задоволення.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 979, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У зв`язку з оголошенням в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Відповідач: Акціонерне товариство «УКРПОШТА», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22, .

Повний текст рішення складений 16.07.2020 року.

Суддя