КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/6908/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 357/11680/13-ц

08 липня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Олійника В.І.

- Желепи О.В.

при секретарі - Осінчук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» адвоката Радченко Вікторії Юріївни на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2020 року, постановлену під головуванням судді Шовкопляса О.П., про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником,

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося до суду із заявою про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

На обґрунтування заяви зазначало, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2014 року позов ПАТ «Родовід Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 86/АК-00005.08.2 від 25.03.2008 року у сумі 6 624,76 доларів США, 5 140,98 грн. - суму нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом, 12 044,16 грн. - заборгованість по сплаті щомісячних платежів за обслуговування кредиту, 5 756,56 грн. - 3% від суми простроченого кредиту та відсотків, 10 000 грн. - пені, Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» 3441 грн. судового збору.

24 травня 2019 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір № 15 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Родовід Банк»відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №86/АК-00005.08.2-3.

Враховуючи викладене та на підставі ст.ст. 512,514 ЦК України, ст.ст. 18,442 ЦПК України, просив суд замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в справі № 357/11680/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №86/АК-00005.08.2-3.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» адвокат Радченко Вікторія Юріївна подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2020 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) на його правонаступника.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 512,514 ЦК України та ст.ст. 18,442 ЦПК України. Зазначила, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам, не в повній мірі досліджено всі обставини, які мають значення для справи, не враховано практику Європейського суду та принцип обов`язковості остаточного рішення суду й постановлено незаконну ухвалу, яка підлягає скасуванню.

Вказувала на те, що заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу, а тому суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що відсутність виконавчого провадження є підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну стягувача правонаступником.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2020 року - без змін, посилаючись на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження здійснення оплати за відступлене право вимоги на виконання п. 4 договору про відступлення права вимоги. Також вказала, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту передачі первісним кредитором оригіналів документів та їх отримання новим кредитором. Вважала, що вказані обставини є підставою для відмови у заміни стягувача правонаступником.

Представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - Старча А.В. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», ОСОБА_1 у судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи судом повідомлялись у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення представника заявника, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 86/АК-00005.08.2 від 25.02.2008 року у сумі 6624,76 доларів США, 5 140,98 грн. - суму нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом, 12044,16 грн. - заборгованість по сплаті щомісячних платежів за обслуговування кредиту, 5756,56 грн. - 3% від суми простроченого кредиту та відсотків, 10 000 грн. - пені.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» 3441 грн. судового збору.

Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2014 року доповнено резолютивну частину рішення суду від 10 січня 2014 року.

Стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» з ОСОБА_1 суму заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 11 041,80 доларів США.

Згідно супровідного листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2015 року представнику АТ «Родовід Банк» направлено виконавчий лист від 10.01.2014 року (а.с. 148).

24 травня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір № 15 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Родовід Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» належні Банку, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги Банку до позичальників та поручителів визначених у Додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами та договорами порук з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно Реєстру у Додатку № 1 до цього договору.

З Реєстру боржників, права вимоги за якими відступаються, що є додатком до договору № 15про відступлення прав вимоги від 24.05.2019 року слідує, що до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №86/АК-00005.08.2 від 25 березня 2008 року.

В матеріалах справи відсутня інформація про виконання ОСОБА_1 рішення суду.

Звертаючись до суду із заявою про заміну стягувача його правонаступником, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» просило замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в справі № 357/11680/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі ст.ст. 512,514 ЦК України та ст.ст. 18,442 ЦПК України.

Відмовляючи у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником, суд першої інстанції посилався на те, що заявником не надано суду доказів про перебування виконавчого листа за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2014 року № 357/11680/13-ц на примусовому виконанні, тому в задоволенні заяви слід відмовити.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

За положеннями ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є особа, що отримала від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13, яка підтримана і Верховним Судом у Постанові від 21.03.2018 року провадження № 61-12076св18 ( №6-1355/10).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. При цьому новий кредитор отримує від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі, і право бути стороною виконавчого провадження.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватися не лише у відкритому виконавчому провадженні, тому що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником.

Крім того, норма ст. 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Також в постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року по справі №634/4902/14-ц наведено правовий висновок про те, що по своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Таким чином, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ч. 5 ст. 15 «Про виконавче провадження».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п.9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

З наданих суду та досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що виконавчий лист, виданий 12.02.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором (а.с. 222-223) знаходиться на примусовому виконанні у Білоцерківському міському відділі ДВС ГТУЮ у Київській області (а.с. 224).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про неправильність висновку суду першої інстанції щодо ненадання заявником належних доказів на підтвердження перебування виконавчого листа за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2014 року № 357/11680/13-ц на примусовому виконанні є безпідставними та спростовуються наданими заявником доказами.

Більше того, суд першої інстанції не врахував, що заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Посилання ОСОБА_1 у відзиві на відсутність доказів здійснення оплати за відступлене право вимоги на виконання п. 4 договору про відступлення права вимоги, колегія суддів відхиляє, враховуючи, що ст. 204 ЦК України передбачає презумпцію правомірності правочину, судом вказаний правочин недійсним не визнавався, питання дійсності вказаного договору не є предметом розгляду в межах даного провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 «Про виконавче провадження», без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження», на що суд першої інстанції уваги не звернув, а тому доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом обставин справи та не застосування положень ст.ст. 512,514 ЦК та ст.ст. 18,442 ЦПК України є обґрунтованими.

Згідно вимог ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» адвоката Радченко Вікторії Юріївни підлягає задоволенню, ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2020 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача його правонаступником.

Керуючись ст.ст. 512,514 ЦК України, ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 442 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» адвоката Радченко Вікторії Юріївни задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача його правонаступником в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у справі №357/11680/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 09 липня 2020 року.

Головуючий: Судді: