Справа №:755/8990/20
Провадження №: 2/755/4214/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" липня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Яровенко Н.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про стягнення коштів, стягнення компенсації середнього заробітку за весь час затримки виплати коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання незаконним наказу про звільнення, скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді, внесення змін до трудової книжки та сплату відшкодування за вимушений прогул.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Згідно п. 2, 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Однак, позивачем в порушення вище вказаних норм, в своїх анкетних даних не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта, а також, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову

Також, в анкетних даних відповідача, позивач не офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову.

У п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України визначено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Крім того, зі змісту позовних вимог, позивачем заявлено чотири вимоги майнового характеру, однак не зазначена ціна позову.

Окрім викладеного, суд звертає увагу, що у п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Заробітна плата (також заробітна платня, зарплатня) - винагорода, обчислена, зазвичай, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Виходячи з предмету спору, позивачем пред`явлено чотири вимоги майнового характеру до відповідача, а саме: стягнення утриманих із заробітної плати позивача без належних підстав коштів; стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, середній заробіток за весь час затримки виплати коштів та стягнення утриманої банком комісії та компенсації втрати частини грошового доходу, а оскільки дані вимога не є стягненням заробітної плати, позивач повинен долучити докази сплати судового збору.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та надати оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору до суду.

Виходячи із загальної суми майнових вимог позивача - 1 194 796,58 гривень, позивачу необхідно сплатити на розрахунковий рахунок Дніпровського районного суду м. Києва суму судового збору в розмірі 10 510, гривень.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин справа не може бути прийнята до провадження і позивачу необхідно надати строк для усунення зазначених недоліків та подати позовну заяву в новій редакції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про стягнення коштів, стягнення компенсації середнього заробітку за весь час затримки виплати коштів залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня отримання позивачем ухвали, інакше заява вважатиметься не поданою і підлягає поверненню позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Яровенко