Провадження № 2/947/2646/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю : секретаря судового засідання Нефедової Г.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Одеській міській центр зайнятості, про розірвання трудового договору, -

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад вимог і заперечень (аргументів) учасників справи

Позивач просить суд вважати розірваним з 27.06.2014 року безстроковий трудовий договір, укладений 16.07.2012 року між сторонами, який зареєстрований 16.07.2012 року за №0 у Горлівському центрі зайнятості Донецької області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку із проведенням у м. Горлівка, Донецької області , України антитерористичної операції трудові відносини були фактично припинені у зв`язку із терміновим виїздом позивача з зони АТО без можливості офіційного розірвання трудового договору, але у зв`язку із відсутності можливості отримати офіційну згоду відповідача у центрі зайнятості запропоновано для припинення договору звернутись до суду.

Від відповідача, місце офіційної реєстрації проживання якого відноситься до непідконтрольної державою України території,та який повідомлявся у передбачений статтею 128 Цивільного процесуального кодексу України спосіб через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзиву, заяв та клопотань про продовження строку на подання відзиву не надходило.

Третя особа Одеський міський центр зайнятості надав письмову заяву про розгляд справи відповідно до вимог чинного законодавства.

2. Процесуальні дії у справі

Позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Одеси 13.05.2020 року ( а/с 2) та оплачена судовим збором у розмірі 840,80 грн.( а/с 1 ).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2020 року головуючим визначено Луняченко В.О.(а/с 23).

Ухвалою суду від 15.05.2020 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін ( а/с 24).

20.05.2020 року судом здійснено оголошення про розгляд справи на офіційному веб-сайті судової влади України.

07.07.2020 року від Одеського міського центру зайнятості надійшла письмова заява про те, що у вирішення даного питання по справі третя особа покладається на розсуд суду .

3. Фактичні обставини, встановлені судом та оцінка доказів

Як встановлено у судовому засіданні 16.07.2012 року в м. Горлівка, Донецької області між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено безстроковий трудовий договір при прийняття працівника на роботу продавцем-консультантом, який був зареєстрований у Горлівському міському центрі зайнятості за №0 з відповідним записом у трудової книжці працівника, що підтверджується наданими копіями трудового договору та трудової книжці ( а/с 11,13).

За змістом договору та трудової книжці вбачаються записи від імені ОСОБА_2 про розірвання договору за згодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП 27.06.2014 року.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приморського району Одеського міського управління юстиції 12.12.2015 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_1 , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_1 ( а/с 21).

Згідно довідки від 24.11.2017 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 як внутрішньо переміщена особа з м. Горлівка, Донецької обл., взята на облік у м. Одесі ( а/с 10). .

За змістом індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 надану Пенсійним фондом України починаючи з липня 2014 року даної особі не виплачувалась заробітна плата та не здійснювались відрахування до Пенсійного фонду України ( а/с 19).

4. Норми права , якими врегульовані спірні правовідносини

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Правовідносини з трудових правовідносин ( зокрема розірвання, припинення трудового договору ) врегульовані Конституцією України та Кодексом законів про працю України ( далі КЗпП).

Частиною 2 ст. 8 Конституції України передбачено, що звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян, на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ч. 1 ст. 43 Конституції кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 21 КзПП трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати робітникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 25 КЗпП трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк.

Згідно до ст. 24 КЗпП , трудовий договір укладається, як правило, у письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП однією з підстав припинення трудового договору визначено розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

Відповідно до ст. 38 КЗпП працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість, вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю І групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа, яка не звільнилася з і роботи (не припинила інший вид зайнятості), у разі неможливості продовження роботи (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття може припинити трудові відносини, надавши нотаріально посвідчену письмову заяву про припинення працівником трудових відносин з підтвердженням того, що ця заява таким громадянином надіслана роботодавцю рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви). У разі припинення приймання поштових відправлень на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, така заява подається до відповідного районного, міськрайонного, міського, районного у місті центру зайнятості за місцем проживання внутрішньо переміщеної особи.

Статтею 232 КЗпП передбачено, що безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами працівників підприємств, установ, організацій, де комісії по трудових спорах не обираються.

Згідно Наказу Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08 червня 2001 року "Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору.

5. Обґрунтування мотивів рішення суду с оцінкою аргументів сторін

У відповідності до вимог ч.1 ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленого цим кодексом , звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

В даному випадку приймаючи до уваги наявність спеціально встановленої процедури для розірвання трудових договорів у випадку переміщення особи с непідконтрольної державі України території, в якої держава спростила процедуру поклавши тягар розв`язання питання на місцеві центри зайнятості, враховуючи формальне ставлення таких органів до виконання своїх обов`язків що впливає на права осіб, які вимушені звертатись до суду для вирішення такого питання, та застосовуючи принцип Верховенства права і обов`язок суду ефективно захищати невизнане право - право на розірвання трудового договору, суд приходить до висновку, що даний спір може бути розв`язаний судом із вирішенням по суті.

При розгляді даного спору суд проаналізувавши надані позивачем докази вважає доведеним факт укладення трудового договору та факт фактичного його припинення з 27.06.2014 року, що підтверджується як встановленим фактом переміщення особи з непідконтрольної державі території України так і загальновідомий факт початку антитерористичної операції не території розташування місця Горлівки у 2014 році , що у сукупності підтверджує доводи позивача.

Також судом приймається до уваги наявні позначки на договорі та трудової книжці які свідчать про згоду ОСОБА_6 розірвати договір за угодою сторін.

Враховуючи вищенаведене суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що доведені у судовому засіданні належними та допустимими доказами, а тому такими, що підлягають повному задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа Одеській міській центр зайнятості ( адреса місцезнаходження: 65078, Україна, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 22-В), про розірвання трудового договору.

Вважати розірваним з 27.06.2014 року безстроковий трудовий договір, укладений 16.07.2012 року міжОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 16.07.2012 року за №0 у Горлівському центрі зайнятості Донецької області.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяті днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до вимог ч.1,2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано а у разі подання апеляційної скарги, після прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду, а згідно ч.3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені , зокрема ст. 354 ( строки апеляційного оскарження рішень суду ) продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Луняченко В. О.