Провадження № 2/161/1147/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 липня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначив, що 08.05.2019 року на сайті «АвтоРіо» він знайшов повідомлення щодо продажу автомобіля марки SKODA Octavia та зателефонувавши за номером телефону, вказаному в оголошенні ( НОМЕР_1 ), домовився з власником про його придбання. Того ж дня, вказана особа переслала йому на мобільний месенджер « ІНФОРМАЦІЯ_1 » фото свого закордонного паспорта та паспорта громадянина України на ім`я « ОСОБА_2 », а також дані банківських карток, на які необхідно перерахувати грошові кошти, щоб він доставив йому автомобіль у м. Запоріжжя. Надалі, на три вказані відповідачем банківські картки він перерахував кошти в загальній сумі 63840 грн., однак станом на 17.05.2019 року ОСОБА_2 своєї обіцянки не виконав, автомобіль не передав, а його номер телефону вимкнений. Крім того, частину із зазначених кошти він, за проханням відповідача, він перерахував на картки, відкриті на ім`я « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_4 ». Оскільки свої зобов`язання ОСОБА_2 не виконав, отримані безпідставно грошові кошти йому до теперішнього часу не повернув, тому просить суд стягнути із відповідача на свою користь 63840 грн. безпідставно отриманих грошових коштів та судові витрати по справі.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.12.2019 року в УДМС у Волинській області витребувано інформацію про те, кому видавався 26.12.2017 року закордонний паспорт № 783228 (орган 0710) та чи не є він втраченим; чи видавався ОСОБА_2 закордонний паспорт із зазначенням його номеру, серії, дати видачі, місця реєстрації ОСОБА_2 згідно паспорта чи заяви; кому та коли видавався паспорт НОМЕР_2 та чи не є він втрачений; чи видавався паспорт громадянина України ОСОБА_2 , із зазначенням його номеру, серії, дати видачі, а також надати копію форми № 1; у Луцького ВП ГУНП у Волинській області витребувано інформацію про те, кому та коли видавався паспорт НОМЕР_2 та чи не є він втрачений; чи видавався паспорт громадянина України ОСОБА_2 , із зазначенням його номеру, серії, дати видачі, а також надати копію форми № 1; з банку «Кредит-Дніпро» витребувано інформацію про те, хто є власниками карток № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 (відомі 12 цифр номера), які ймовірно належать ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також відомості про їх власників, надану банку при їх отриманні та чи не є ці картки втраченими (а.с. 69-70).

14.01.2020 року на виконання ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.12.2019 року від банку «Кредит-Дніпро» та УДМС у Волинській області надійшла витребувана інформація (а.с. 95, 100).

06.02.2020 року на виконання ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.12.2019 року від Луцького ВП ГУНП у Волинській області надійшла витребувана інформація (а.с. 112).

До початку судового засідання від позивача на поштову адресу суду надійшла заява, у якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі (а.с. 72-73).

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями про вручення судових повісток, яке міститься у матеріалах справи (а.с. 139, 146). Заяви, клопотання, відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходили.

Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, 08.05.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було досягтнуто усну домовленість з приводу купівлі-продажу позивачем у відповідача транспортного засобу SKODA Octavia (а.с. НОМЕР_6 ).

Доказів іншого відповідачем суду надано не було, а судом в ході розгляду справи не отримано.

У своєму позові позивач зазначив, що з метою забезпечення виконання зобов`язань, відповідачем ОСОБА_2 було надіслано на мобільний месенджер « ІНФОРМАЦІЯ_1 » фотокопії своїх закордонного паспорта та паспорта громадянина України (а.с. 5-6), а також номери банківських карток, на які ОСОБА_1 необхідно переказати кошти за усною домовленістю щодо придбання автомобіля (а.с. 11-15).

Позивач ОСОБА_1 перерахував на банківську картку № НОМЕР_3 , належну відповідачу ОСОБА_2 , кошти на загальну суму 13100 грн., що підтверджується відповідними квитанціями: № від 08.05.2019 року на суму 200 грн.; № 864015 від 09.05.2019 року на суму 3600 грн.; № 864126 від 09.05.2019 року на суму 2900 грн.; № 786242 від 08.05.2019 року на суму 3500 грн.; № 786412 від 08.05.2019 року на суму 2900 грн. (а.с. 80, 84-86, 89).

Також, позивач перерахував на банківську картку № НОМЕР_4 , кошти на загальну суму 13200 грн., що підтверджується відповідною квитанцією № 472788 від 10.05.2019 року на суму 13200 (а.с. 87).

Крім того, ОСОБА_1 перерахував на банківську картку № НОМЕР_7 , відкриту на ім`я ОСОБА_8 , кошти на загальну суму 30095,92 грн., що підтверджується відповідними квитанціями: № від 17.05.2019 року на суму 14997,96 грн., № від 17.05.2019 року на суму 14997,96 грн.; № від 17.05.2019 року на суму 100 грн. (а.с. 79, 81, 83).

Із інформаційного листа АТ «Банк Кредит Дніпро» № 16-153/1/БГ від 10.01.2020 року, наданого на виконання ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області, вбачається наступне:

-картковий рахунок № НОМЕР_3 належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-картковий рахунок № НОМЕР_4 не належить АТ «Банк Кредит Дніпро»;

-картковий рахунок № НОМЕР_7 належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 95).

При цьому, як слідує зі змісту листування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 через мобільний месенджер « ІНФОРМАЦІЯ_1 », картковий рахунок № НОМЕР_4 відкритий у сервісі інтернет-банкінгу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та ймовірно відкритий на особу « ОСОБА_9 » (а.с. 12, 14).

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не виконав свою частину зобов`язань перед позивачем, з приводу продажу позивачу транспортного засобу SKODA Octavia.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 посилається на ту обставину, що грошові кошти він надсилав саме за вказівкою ОСОБА_2 на належний останньому картковий рахунок, також й на карткові рахунки № НОМЕР_4 та № НОМЕР_7 , а відтак останній набув такі кошти безпідставно.

Відповідно до положень ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

За змістом ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з того, що ст. 1212 ЦК України застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Як зазначав Верховний Суд, норми ст. ст. 1212, 1213 ЦК України застосовуються до позадоговірних зобов`язань. Відповідно, якщо суд встановлював наявність між сторонами договору, то визнавав застосування до таких відносин ст. 1212 неправильним (постанова від 14.10.2014 р. у справі №3-129гс14, постанова від 25.02.2015 р. у справі №3-11гс15, постанова від 02.02.2016 р. у справі №6-3090цс15 та ін.).

Водночас у постанові ВСУ від 02.02.2016 р. у справі №6-3090цс15 суд відзначив, що конструкція ст. 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише у момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Наведене дає підстави для висновку, що норми ст. ст. 1212, 1213 ЦК України, застосовуються у таких випадках: зобов`язання між сторонами виникло не на підставі договору; набуття або збереження майна є абсолютною безпідставним; безпідставне збагачення однієї особи через іншу не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На переконання суду, грошові кошти в розмірі 13100 грн., які ОСОБА_1 надіслав на належний ОСОБА_2 картковий рахунок № НОМЕР_3 , підлягають поверненню, оскільки такі, у зв`язку з невиконанням усних домовленостей, є абсолютно безпідставно набутими останнім.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в іншій частині, виходячи з наступного.

В ході судового розгляду позивачем не було надано, а судом не отримано належних та допустимих доказів того, що грошові кошти, які перераховувалися на карткові рахунки № НОМЕР_4 та № НОМЕР_7 дійсно були передані позивачем за вказівкою ОСОБА_2 , а також що такі кошти були спрямовані на виконання усної домовленості, досягнутої між позивачем та відповідачем, з приводу купівлі-продажу транспортного засобу.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом до інших осіб, які, на його переконання, безпідставно набули належні йому грошові кошти, з метою захисту свої порушених прав та інтересів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача необхідно стягнути безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 13100 грн., оскільки абсолютна безпідставність таких грошових коштів є підтвердженою належними, достовірними та допустимими доказами.

В частині з позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення коштів на суму 50740 грн. необхідно відмовити, оскільки докази того, що такі кошти були набуті саме відповідачем ОСОБА_2 та саме на виконання усної домовленості про купівлю-продаж автомобіля, стороною позивача суду надані не були.

Згідно ст. 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 157,68 грн. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів.

На підставі ст.ст. 1212, 1213, 1215 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 247, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13100 (тринадцять тисяч сто) грн. безпідставно отриманих коштів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 157 (сто п`ятдесят сім) грн. 68 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення в повному обсязі складено 07 липня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська