Справа № 638/2567/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2020 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Якуші Н.В.,
за участю секретаря судових засідань-Коваль А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кристалбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
25.02.2019 р. первісний позивач ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення частини з донарахованої після 16.05.2016 року заборгованості за Кредитним договором № 865/08 від 16.05.2008 р. у розмірі 8076 доларів США 46 центи та 350 грн. та яка складається з заборгованості за відсотками на строкову суму і комісії за розрахункове обслуговування, що виникли в платіжні періоди з 17.06.2016 року по 16.01.2017 року.
- за кредитним договором № 865/08 від 16.05.2008року, укладеним з ОСОБА_1 ;
- за договором поруки від 16.05.2008 року, укладеним з ОСОБА_1 ;
Позивач зазначив, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.09.2019 р. первісного позивача ПАТ «ВіЕйБі Банк» замінено на його правонаступника АК «Кристалбанк». На даний час рішення суду не виконано, а заборгованість за Кредитним договором становить 98 912 доларів США залишається не погашеною.
Посилаючись на положення ст.625 ЦК України, просить суд стягнути солідарно з відповідачів три відсотка річних на суму боргу за кредитними договором у період з 16.02.2017 року по 05.11.2019 року у розмірі 8072,85 доларів США, надавши суду відповідний розрахунок.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.02.2019 року цивільну справу передано за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача просив про розгляд справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, були повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надали. У відповідності до приписів ч. 6, 7, 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, суд вважає, що відповідачі не з`явились в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином .
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідачів свідчить про їх небажання захищати свої процесуальні права.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України , судом не здійснювалося.
Відповідно до ухвали судді Ніколаєнко І.В. від 23 квітня 2019 року позовну заяву залишено без руху та наданий час для усунення недоліків.
Відповідно до ухвали судді Ніколаєнко І.В. про відкриття провадження від 03 червня 2019 року, розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою судді Ніколаєнко І.В. від 17.09.2019 р. первісного позивача ПАТ «ВіЕйБі Банк» замінено на його правонаступника АК «Кристалбанк».
Рішенням Вищої Ради правосуддя №1000/0/15-20 від 16.04.2020 року ОСОБА_4 звільнено з посади судді Київського районного суду м. Харкова у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на підставі п.2.3.50 Положень про автоматизовану систему документообігу суду згідно протоколу від 17.04.2020 року справу №638/2567/19 передано на розгляд судді Київського районного суду м. Харкова Якуші Н.В.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що дійсно, 16.05.2008 р. між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є ПАТ ««Всеукраїнський Акціонерний Банк», та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №865/08, відповідно до якого відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 99 000,00 доларів США, строком повернення кредиту - 16.05.2027 р. (а.с.12).

Пунктом 2.5.1 Кредитного договору №865/08 передбачено, що позичальник зобов`язується щомісячно до дати, встановленої у Графіку, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумі не менш суми чергового погашення відповідної частини Кредиту, процентів та інших плат, встановлених в Графіку.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 23.11.2010 року у справі № 2-7919/10 позов ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 865/08 від 16.05.2008 р. в розмірі 846 604,23 грн., а також стягнуто з кожного з відповідачів по 850 грн. судового збору та 15 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення. Зазначене рішення набрало законної сили та видано виконавчі листи.

14.12.2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова винесено заочне рішення у справі, за яким в рахунок погашення заборгованості з ОСОБА_1 перед ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за кредитним договором у загальній сумі 5 391 165,69 грн. вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 76,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 а і належить ОСОБА_1 шляхом продажу вказаного будинку з надвірними будівлями банком від свого імені.

Вказані судові рішення, згідно змісту позову, станом на 06.11.2019 року не виконані, заборгованість за Кредитним договором у загальному розмірі 98912,00 доларів США залишається непогашеною.

Зворотного відповідачі суду не довели.

04.07.2019 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та Акціонерним товариством «КРИСТАЛБАНК» укладений Договір про відступлення прав вимоги № 24436, відповідно до якого АТ «КРИСТАЛБАНК» набуло всіх прав кредитора за кредитними операціями, переданими йому згідно Додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги № 24436 від 04.07.2019 року. Також, 04.07.2019 року між ПАТ «Всеукраїнський - Акціонерний Банк» та АТ «КРИСТАЛБАНК» укладений Договір про відступлення прав вимоги за договорами поруки, визначеними в Додатку № 1 до нього. Серед інших прав, передано від ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до АТ «КРИСТАЛБАНК» права вимоги:

- за кредитним договором № 865/08 від 16.05.2008року, укладеним з ОСОБА_1 ;

- за договором поруки від 16.05.2008 року, укладеним з ОСОБА_1 .

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14?10цс18), від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо позичальник використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Суд встановив, що відповідачі належним чином не виконували своїх зобов`язань за Кредитним договором, яким їй надано кредит строком до 16 травня 2027 року. У зв`язку із цим банк звернувся до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості за кредитом і процентів за користування коштами з позичальнику та ОСОБА_2 , яка поручилася за виконання відповідачем цього договору на підставі укладених із банком договорів поруки. Судовим рішенням від 23 листопада 2010 року про стягнення заборгованості за кредитним договором підтверджено наявність грошового зобов`язання позичальника перед банком та його порушення.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2010 році зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання

Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за час прострочення.

Разом з тим главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).

Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), але оскільки зобов`язання відповідачів перед позивачем за Кредитним договором не виконано, то воно не є припиненим.

Такий висновок суду узгоджується із висновком, викладеним у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц.

Крім того, законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим.

Таким чином, перебіг позовної давності щодо вимог про стягнення коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, не спливає через три роки після дати набрання законної сили судовим рішенням про стягнення кредитної заборгованості.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що невиконання боржниками грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

У цій справі позивач заявив уточнені позовні вимоги у заяві від 07.11.2019 року, в якій просив суд стягнути солідарно з відповідачів три відсотки річних за період з 16.02.2017 року по 05.11.2019 року, що заявлені у межах строків позовної давності.

Щодо розміру вимог, то суд погоджується із розрахунком позивача, оскільки дійсно стягнення з відповідачів суми трьох відсотків річних вираховується наступним чином: 98912 доларів США (сума боргу) х3%х993дні (кількість прострочених днів) :365 дні = 8072,85 дол. США.

Щодо стягнення суми боргу в іноземній валюті, то суд зазначає, що Велика Палата ВС, розглянувши справу № 373/2054/16, дійшла висновку, що заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Висновки щодо можливості ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті і порядку визначення у рішенні еквівалента суми боргу в національній валюті містяться також у постанові Великої Палати ВС від 4 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц.

У Постанові Великої Палати ВС від 16.01.2019 № 464/3790/16-ц (14-465цс18) є висновки про те, що 3 % річних, передбачені ст. 625 ЦК України, можуть бути визначені у доларах США та нараховуються виходячи із простроченої суми, вираженої у відповідній грошовій валюті. У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачі належним чином не виконали свого зобов`язання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів суму трьох відсотків річних у розмірі 8072,85 доларів США за період з 16.02.2017 по 05.11.2019 року.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 1645,17 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 272, 274, 280-284 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги АТ «Кристалбанк»- задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства «Кристалбанк» три відсотки річних на суму боргу за Кредитним договором №865/08 від 16.05.2008 року, за період з 16.02.2017 р. по 05.11.2019 р., у розмірі 8072 (вісім тисяч сімдесят дві) доларів США 85 центів.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства «Кристалбанк» судовий збір у розмірі по 1645 грн. 17 коп. з кожного.

Відповідачами протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення із врахуванням приписів Закону України № 540-IX від 30 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)» або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач АТ «Кристалбанк», , адреса для листування: 01133, м. Київ, вул. Мечникова 4/1,

відповідачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса, зазначена в позовній заяві: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса, зазначена в позовній заяві: АДРЕСА_2 ..

Повний текст судового рішення складено 09 липня 2020 року.

Суддя