У Х В А Л А

Справа № 126/1826/17

Провадження № 4-с/126/8/2020

"08" липня 2020 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

за участі скаржника ОСОБА_1

представника виконавчої служби Остафійчука О.В.

заінтересована особа ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця та керівника Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький),

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду в порядку цивільного судочинства зі скаргою на дії державного виконавця та керівника Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), в якій просить визнати дії державного виконавця Остафійчука О.В. та начальника Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Красиленко С.М., які виявилися у примусі ОСОБА_1 сплачувати розмір аліментів який не відповідає законодавству та рішенню суду, неправомірними і усунути порушення, зобов`язати діяти працівників відділу виконавчої служби виключно у відповідності до законодавства для можливості належного виконання ним рішення суду.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що 25 вересня 2017 року Бершадський районний суд ухвалив рішення у справі №126/1826/17 (провадження №2/126/765/2017) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Даним рішенням присуджено щомісячно стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 14.07.2017 року і до їх повноліття.

На підставі зазначеного рішення за виконавчим листом №126/1826/17 від 13.12.2017 року виданого Бершадським районним судом Вінницької області відкрито виконавче провадження за № 55407513 Бершадським районним відділом державної виконавчої служби.

В зв`язку з тим, що на даний час ОСОБА_1 не працевлаштований державний виконавець ОСОБА_6 розпочав стягувати з нього аліменти в частині рішення суду, яка передбачає відсутність доходу або його недостатній розмір, виходячи із 50% прожиткового мінімуму місцевого бюджету, а не загального Державного бюджету України на відповідний рік.

Не погодившись із діями державного виконавця Бадьорко Є.М. звернувся до відділу виконавчої служби із проханням пояснити на підставі яких законодавчих норм державний виконавець змушує його сплачувати вказану ним суму. У відповідь на звернення отримано відповідь керівника відділу виконавчої служби із аргументацією та посиланням на статтю 195 ч. 2 Сімейного кодексу України. Зміст даної статті законодавства, як у самому Законі так і у відповіді керівника відділу, передбачає нарахування заборгованості за аліментами, а не сам розмір сплати аліментів.

Скаржник вважає дії державного виконавця та обґрунтування керівника відділу виконавчої служби, який погоджує дії державного виконавця своєю офіційною відповіддю, по стягненню аліментів у визначеному виконавцем розмірі такими, що не відповідають законодавству та рішенню суду.

Скаржник зазначив, що суд задовольняючи в повному обсязі позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 у рішенні суду від 25 вересня 2017 року по справі №126/1826/17 однією із аргументацій базувався саме на статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік», який є загальнодержавним бюджетом на відповідний рік, а не місцевим бюджетом відповідно якого здійснюється примус працівників виконавчої служби.

Скаржник ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлену скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задоволити з наведених в її змісті підстав.

Представник Бершадського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) Остафійчук О.В. в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив. Вказав, що вона є безпідставною, не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

13.12.2017 року на адресу відділу державної виконавчої служби Бершадського РВДВС надійшла заява про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа №126/1826/17, виданого Бершадським районним судом Вінницької області 13.12.2017 року, суд вирішив: щомісяця стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 14.07.2017 року і до їх повноліття.

19.12.2017 року старшим державним виконавцем Назарською Ю.Ю. було прийнято до виконання виконавчий лист № 126/1826/17, відповідно до ст.26 ЗУ «Про Виконавче провадження» та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України ( в редакції від 17. Травня 2017 року, який набрав чинності 08 липня 2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.2 ст.195 Сімейного кодексу України, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Також згідно додатку 15 до Інструкції з організації примусового виконання рішень (пункт 4 розділу XVI). розрахунок заборгованості обчислюється на підставі відомостей, отриманих із інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

З огляду на вище викладене просив в задоволенні скарги відмовити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала думку державного виконавця.

Заслухавши сторін та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити, виходячи з наступного.

25 вересня 2017 року Бершадський районний суд ухвалив рішення у справі №126/1826/17 (провадження №2/126/765/2017) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Даним рішенням присуджено щомісячно стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 14.07.2017 року і до їх повноліття.

На підставі зазначеного рішення за виконавчим листом №126/1826/17 від 13.12.2017 року виданого Бершадським районним судом Вінницької області відкрито виконавче провадження за № 55407513 Бершадським районним відділом державної виконавчої служби.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи. Виходячи з наведеного, судовий контроль за виконанням судових рішень при розгляді скарг на дії державного виконавця полягає у перевірці дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, а будь-які спори сторін виконавчого провадження стосовно розміру нарахованої заборгованості по аліментам мають бути розглянуті судом в порядку позовного провадження за зверненням таких осіб.

Частиною першою та третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження`визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленомуСК України.

Стаття 195 СК України встановлює порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).

Згідно з вимогами ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись ст. 4-5, 12-13, 81, 447-453 ЦПК України, на підставі ст. 5, 18, 39, 74, Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця та керівника Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня оголошення ухвали.

Суддя В. І. Губко