Справа № 481/822/20
Провадж.№ 4-с/481/1/2020
У Х В А Л А

іменем України

"10" липня 2020 р. Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., за участю секретаря судових засідань Кузьміної Н.П., заінтересованої особи ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новому Бузі скаргу Сільськогосподарського багатофункціонального виробничого кооперативу «Агрофірма «Варт» на дії головного державного виконавця Казанківського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м.Одеса) Головіна О.Ю., та бездіяльність начальника Казанківського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Коростиль О.І., боржник ОСОБА_2 ,

Встановив:

22.06.2020 року ОСОБА_3 , яка діє в інтересах стягувача СБВК «Агрофірма «Варт» звернулась до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Казанківського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Головіна О.Ю., та бездіяльність начальника Казанківського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Коростиль О.І. обґрунтовуючи її наступним.

Відповідно до рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 01.10.2010 р. в цивільній справі № 2-408/2010 р. вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь СБВК «Агрофірми «Варт» 88000 грн. 00 коп., про що судом було видано виконавчий лист.

Тривалий час виконавче провадження стосовно боржника ОСОБА_2 перебувало на примусовому виконанні в Казанківському РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області, проте до цього часу рішення виконано лише частково, на суму 2644,46 грн.

Крім того, періодично просили державного виконавця обстежити земельну ділянку площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, зареєстровану за боржником та звернути стягнення на посіви сільськогосподарських культур й саму ділянку, що ігнорувалось.

Невиконанню рішення суду сприяли несумлінні дії та бездіяльність службових осіб ВДВС Казанківського РУЮ ( недбальство), які належних заходів не здійснювали, нехтували зверненнями, зволікаючи терміни їх розгляду, надавали відписки, закривали провадження, вимагали авансування, передчасно повертали виконавчий лист без виконання.

Однак, до цього часу рішення суду не виконано. Стягувач неодноразово звертався із скаргами та заявами до службових осіб державної виконавчої служби та правоохоронних органів, однак вони не дали позитивного результату. Стягувачу достеменно відомо, і про це повідомлялися державні виконавці, що боржник ОСОБА_2 постійно працює, за ним зареєстрована земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства з якої він збирає врожай та має дохід

29.11.2019 року головним державним виконавцем Казанківського РВ ДВС прийнято постанову про повернення виконавчого листа стягувачу, однак стягувач її отримав лише 10.06.2020 року .

Тому, стягувач СБВК «Агрофірма «Варт» змушений звернутися до суду за захистом своїх інтересів.

Ухвалою судді від 25.06.2020 року скарга була прийнята до розгляду та призначена до слухання на 02.07.2020 року. Однак начальник Казанківського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) подав клопотання про перенесення розгляду скарги на іншу дату у зв`язку із неможливістю прибути в судове засідання та надати суду для огляду матеріали виконавчого провадження, тому справа була призначена на 09.07.2020 року.

У судове засідання 09.07.2020 року представник скаржника не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, однак в матеріалах справи наявна заява, яка подавалась представником заявника ОСОБА_3 про розгляд справи без представника скаржника.

В судове засідання не зявився головний державний виконавець Головін О.Ю., начальником Казанківського РВ ДВС Коростилем О.І. суду надано копію наказу про переведення ОСОБА_4 на роботу у інше місто.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився повторно, причини своєї неявки суду не повідомив.

Частина 2 статті 450 ЦПК України передбачає, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Начальник Казанківського РВ ДВС Південнгого міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м.Одеса) Коростиль ОСОБА_5 суду пояснив, що він не визнає вимоги скарги. Дійсно на виконанні у Казанківському РВ ДВС вже довгий час знаходиться виконавчий лист про стягнення із боржника ОСОБА_2 на користь СБВК «Агрофірма «Варт» 88000,00грн. Однак рішення не може бути виконане у повному обсязі через відсутність доходів у боржника ОСОБА_2 . Державними виконавцями вчинялись усі можливі дії, щодо перевірки наявності майна у боржника, будь-яких доходів, однак на сьогоднішній день повністю виконати рішення немає можливості. Дійсно у боржника ОСОБА_2 була у власності земельна ділянка, але вона вже реалізована виконавчою службою шляхом продажу на електронних торгах, як арештоване майно. З огляду на те, що на виконанні у Казанківському РВ ДВС перебувало зведене виконавче провадження в якому, крім іншого, у боржника ОСОБА_2 був несплачений борг по аліментам на утримання дитини, тому після реалізації земельної ділянки в першу чергу були погашені боргові зобов`язання за аліментами, а залишок коштів було направлено на погашення заборгованості перед СБВК «Агрофірма «Варт».

Заслухавши зацікавлену особу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи, що встановлено ст..449 ЦПК України.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб органів ДВС також передбачено частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи те, що головним державним виконавцем не надано доказів своєчасного вручення заявнику оскаржуваної постанови, а заявник в свою чергу оскаржував постанову про повернення виконавчого документу від 29.11.2019 року після її отримання 10.06.2020 року, тому суд вважає причини пропуску поважними, та поновлює їй.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», як зазначено у частини першій статті 5 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом частин першої, третьої, п`ятої статті 18Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Встановлено, що 06.07.2015 р постановою державного виконавця відділу ДВС Казанківського РУЮ вкотре відкрито виконавче провадження № 47997802 з примусового виконання виконавчого листа № 2-408/2010р., виданого 29.03.2011 р. Новобузьким районним судом Миколаївської області.

В даному виконавчому провадженні були проведені наступні виконавчі дії:

державним виконавцем було направлено запит до ДПС України про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб та запит про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками юридичними особами та/або фізичними особами підприємцям, а також направлено запит до ПФУ про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та запит про осіб боржників, які отримують пенсії.

02.09.2015 року від даних органів надійшла відповідь про відсутність у них запитуваної інформації .

30.03.2016 року отримано відповідь Казанківської селищної ради Миколаївської області , що боржник ОСОБА_2 проживає за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 .

02.06.2016 року державний виконавець ВДВС Казанківського РУЮ Миколаївської області повторно отримав відповіді з Пенсійного фонду України про відсутність інформації про останнє місце роботи боржника ОСОБА_2 , його пенсію.

03.06.2016 року державний виконавець ВДВС Казанківського РУЮ Миколаївської області повторно отримав відповіді з Державної податкової служби України про відсутність інформації про суми доходів, нарахованого(сплаченого) ОСОБА_2 на користь платників податку, та сум утриманого з них податку до ДРФО, та про припинення фізичної-особи підприємця ОСОБА_6

02.06.2016 року державним виконавцем направлено вимогу боржнику ОСОБА_2 про обов`язкову явку до державного виконавця на 10.06.2016 рік та надання пояснень щодо невиконання рішення суду.

02.06.2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження і направлено для виконання рекомендованим листом з повідомленням про вручення до Територіального сервісного центру №4845 регіонального сервісного центру МВС у Миколаївській області та Управління превентивної діяльності ГУ НП у Миколаївській області, а також сторонам до відома за вих. № 1901/3 від 02.06.2016 року.

02.06.2016 року державним виконавцем внесено відомості про обтяження нерухомого та рухомого майна боржника в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів рухомого та нерухомого майна.

02.06.2016 року державним виконавцем згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, встановлено що за боржником зареєстрована земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 2 га.

02.06.2016 року державним виконавцем винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 8800.00 грн.. копія якої направлено на адресу боржника за вих. № 1899/3 від 02.06.2016 року та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій копія якої направлено на адресу боржника за вих. № 1900/З від 02.06.2016 року.

Згідно довідки ЛІС «Автомобіль» від 02.06.2016 року, витягу з реєстру електронних заяв прав власності на рухоме майно, довідки Територіального сервісного центру № 4845 МВС аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС» ДДАІ» МВС України від 02.06.2016 року, згідно довідки Територіального сервісного центру № 4845 МВС аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС» ДДАІ» МВС України від 03.06.2016 року на повторний запит державного виконавця, відомості про транспортні засоби які належать боржнику - відсутні.

Державний виконавець ВДВС Казанківського РУЮ Миколаївської області звертався до суду із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України і ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 07.06.2016 року дане подання було задоволено.

07.06.2016 року державним виконавцем Казанківського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області у присутності понятих було здійснено вихід за адресою проживання боржника ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 , та встановлено відсутність майна, на яке могло б бути звернено стягнення.

14.06.2016 року за вих. № 23-14.16-0.3-1899/25-16 від відділу Держгеокадастру у Казанківському районі Миколаївської області державним виконавцем отримано інформацію, що ОСОБА_2 дійсно належить земельна ділянка площею 2,0 га на підставі Державного акту серії НОМЕР_1 , відомості щодо реєстрації договорів оренди даної земельної ділянки у відділі відсутні.

23.06.2016 року за вих. № 429/03-15 державним виконавцем отримано інформацію від Казанківської селищної ради Миколаївської області про те, що земельна ділянка кадастровий номер :07:000:0041 площею 2,0 га яка належить ОСОБА_2 в оренді не перебуває, і засіяна соняшником.

14.11.2016 року головний державний виконавець Казанківського РВ ДВС звернувся до суду із поданням про розшук боржника ОСОБА_2 , і дане подання було задоволено ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 23.11.2016 року.

05.10.2016 року до Казанківської селищної ради направлено постанову державного виконавця про залучення спеціаліста - землевпорядника до виконавчих дій, а саме: перевірки земельної ділянки боржника - ОСОБА_7 , яка призначена даною постановою на 24.10.2016 року. Результати такої перевірки у матеріалах виконавчого провадження, копії яких надано суду для вивчення, відсутні. Так само як і відсутні дані про належне повідомлення сторін виконавчого провадження про проведення такої перевірки 24.10.2016 року, а лист який мається в провадженні об`єктивно не міг бути вчасно отриманий а ні боржником, а ні стягувачем, оскільки виготовлений того ж дня 24.10.2016 року.

30.11.2016 року керуючись п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» головним державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа.

Усі ці обставини були встановлені судом в ухвалі від 30.06.2017 року по справі № 481/519/17, яка набрала законної сили, а тому повторному доказуванню вони не підлягають в силу ч.4 ст.82 ЦПК України.

Ухвалою суду від 30.06.2017 року по справі № 481/519/17 було визнано дії головного державного виконавця Казанківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Головіна О.Ю. щодо винесення постанови від 30 листопада 2016 року про повернення виконавчого документу стягувачеві у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 2-408/2010 від 29 березня 2011 року неправомірними. Зобов`язано Казанківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відновити виконавче провадження за виконавчим листом № 2-408/2010 від 29 березня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Сільськогосподарського багатофункціонального виробничого кооперативу «Агрофірма «Варт» боргу в сумі 88000,00 грн.

Після винесення даної ухвали державним виконавцем було вчинено наступні виконавчі дії:

13.11.2017 року державним виконавцем відділу ДВС Головіним О.Ю. керуючись ст.. 41 України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відновлення виконавчого провадження на підставі рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 30.06.2017 року.

24.04.2018 року державним виконавцем відділ ДВС Головіним О.Ю. винесено постанову про залучення спеціаліста-землевпорядника Казанківської селищної ради для участі у проведенні виконавчих дій.

24.04.2018 року державним виконавцем направлено запит до відділу Держгеокадастру у Казанківському районі для надання відомостей та копій технічної документації відносно земельної ділянки розміром 2,0 га., яка належить боржнику ОСОБА_2

24.04.2018 року державним виконавцем здійснено виїзд за місцем знаходження земельної ділянки розміром 2,0 га, яка розташована на території Казанківської селищної ради, що належить боржнику ОСОБА_2 , та було проведено опис та арешт нерухомого майна боржника, а саме: земельної ділянки розміром 2,0 га, кадастровий № 23655000:07:000:0041 яка розташована на території Казанківської селищної ради для подальшої реалізації нерухомого майна в рахунок погашення боргів за виконавчими документами про що було складено акт опису та арешту майна від 24.04.2018 року.

18.05.2018 року сторонам виконавчого провадження (далі стягувачам) було направлено пропозицію додаткового авансування витрат виконавчого провадження для оплати витрат пов`язаних з визначенням вартості нерухомого майна боржника яке було описане та арештоване майно, а саме земельну ділянку розміром 2 га, рекомендованою поштовою кореспонденцією з повідомленням за вих. № 2666.

27.07.2018 року державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у ВП (далі оцінки майна) було призначено ПП «Ажіо» оцінювача ОСОБА_8 , копію направлено для виконання до ПП «Ажіо» за вих. № 4238 від 27.07.2018.

03.12.2018 року сторонам виконавчого провадження повторно було направлено пропозицію додатково проавансувати витрати виконавчого провадження для оплати витрат пов`язаних з визначенням вартості нерухомого майна боржника яке було описане та арештоване майно, а саме земельну ділянку розміром 2 га., рекомендованою поштовою кореспонденцією з повідомленням.

У зв`язку із тим, що станом на 29.12.2018 року від стягувачів не надходило погодження авансування витрат виконавчого провадження, державним виконавцем Головіним О.Ю. на підставі п. 4 ст.. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Відповідно до Перехідних положень Земельного кодексу України, до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2020 року не допускається: купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну (міни) земельної ділянки на іншу земельну ділянку з однаковою нормативною грошовою оцінкою або різниця між нормативними грошовими оцінками яких становить не більше 10 відсотків та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Також державним виконавцем відділ ДВС Головіним О.Ю. не вжито заходів щодо перевірки наявності посівів на земельній ділянці, яка належить на праві власності боржнику.

На підставі цього 27.03.2018 року начальником Казанківського РВДВС ГТУЮ у Миколаївській області було винесено постанову, якою визнано дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Казанківського районного управління юстиції Давидової С.В. такими, що вчиненні з порушенням ст.. 31 Закону України «Про виконавче провадження» 21.04.1999 № 606-ХІУ (зі змінами).

Крім того, визнано дії державного виконавця Казанківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Чередніченко В.В., такими, що вчиненні з порушенням вимог ч. 5 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІУ (зі змінами).

Крім того, визнано дії головного державного виконавця Казанківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Головіна О.Ю. такими, що вчиненні з порушенням вимог ст..ст. 11, 18, 43, 48 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-УІІІ від 02.06.2016. Постанову винесену головним державним виконавцем Головіним О.Ю. 29.12.2018 року на підставі ч. 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-УІІІ від 02.06.2016 року - скасовано. Головному державному виконавцю ОСОБА_4 вказано провести виконавчі дії у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року.

27.03.2019 року головним державним виконавцем Головіним О.Ю. було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження в даній справі.

27.06.2019 року головним державним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:0041, яка належить боржнику ОСОБА_2 , після чого проваодився ряд виконавчих дій, необхідних для реалізації арештованого майна ( направлено пропозиції авансування витрат сторонам провадження, отримано витяг з Державного реєстру прав власності, отримано висновок про вартість земельної ділянки, та звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки, направлено заявку на реалізацію арештованого майна)

23.09.2019 року було проведено електронні торги на яких земельну ділку боржника ОСОБА_2 реалізовано за 71100,10 грн, про що складено відповідний акт про проведені електронні торги від 01.10.2019 року.

29.11.2019 року головним державним виконавцем Головіним винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки встановити наявність майна чи банківських рахунків у ОСОБА_2 не виявилось можливим, встановити місце проживання боржника також неможливо.

Суд не може визнати вказану сукупність виконавчих дій повною.

У своїй мотивувальній частині виконавець вказав як підставу повернення, що в результаті вжитих заходів неможливо з`ясувати місце проживання, перебування боржника.

Однак листи, які направлялись ОСОБА_2 , повертались до виконавчої служби не через його відсутність за вказаною адресою, а за закінченням терміну зберігання, як видно із матеріалів виконавчого провадження. Крім того у матеріалах провадження маються дані, про зареєстроване місце проживання боржника, і як видно із постанови Казанківського районного суду Миколаївської області від 14.03.2017 року по справі про адміністративне правопорушення, яка розглядалась за участі ОСОБА_2 , він проживає в буд АДРЕСА_3 АДРЕСА_2 ( даний факт також було встановлено Ухвалою Новобузького районного суду від 30.06.2017 року).

Відповідно до п. 14 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Однак державним виконавцем не було реалізовано своє право ініціювання примусового приводу боржника, що також сприяло б виконанню рішення суду.

Після відновлення провадження у виконавчому провадженні будь-яких дій встановлених на відшукання майна боржника (окрім земельної ділянки), встановлення місця проживання, перебування, роботи боржника, наявність у нього інших джерел доходу. Будь0-яких доказів на вчинення таких дій матеріали виконавчого провадження не містять.

Згідно із ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Письмові матеріали не містять доказів які би підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Частиною першою ст.77, ч. 1 ст.81 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 7 частини 3 статті2, статтею18 ЦПК України закріплено обов`язковість судового рішення як основну засаду (принцип) цивільного судочинства.

Отже, завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

За таких обставин, суд вважає, що є всі підстави для задоволення скарги в цій частині.

Стосовно визнання неправомірною бездіяльність начальника Казанівського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коростиля О.І., то заявник належним чином у своїй скарзі не обґрунтував, у чому ж саме виявилась неправомірна бездіяльність, чим це підтверджується, а тому в цій частині скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.12,13,447-450,451 ЦПК України, суд,

Постановив:

Скаргу Сільськогосподарського багатофункціонального виробничого кооперативу «Агрофірма «Варт» задовольнити частково.

Визнати дії головного державного виконавця Казанківського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Головіна О.Ю. щодо винесення постанови від 29 листопада 2019 року про повернення виконавчого документу стягувачеві у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 2-408/2010 від 29 березня 2011 року неправомірними.

Зобов`язати Казанківський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відновити виконавче провадження за виконавчим листом № 2-408/2010 від 29 березня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Сільськогосподарського багатофункціонального виробничого кооперативу «Агрофірма «Варт» боргу в сумі 88000,00 грн.

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали проголошений 10.07.2020 року.

Суддя