Справа №468/1498/17-ц Головуючий суду першої інстанції Муругов В.В.
Провадження №22-ц/812/873/20 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання Гавор В.Б.,

за участі прокурора Цвікілевич Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 31 березня 2020 року, постановлену о 09 год. 55 хв. під головуванням судді Муругова В.В. в приміщенні суду в м.Баштанка Миколаївської області, за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 22 лютого 2018 року, ухваленого за позовом прокурора Баштанської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області та Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області до ОСОБА_1 про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення її у розпорядження держави,

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2020 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, яку обґрунтовувала наступним.

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 22 лютого 2018 року достроково розірвано договір оренди земельної ділянки, укладений 13 липня 2011 року між Баштанською районною державною адміністрацією Миколаївської області та ОСОБА_1 , за яким була передана в оренду земельна ділянка загальною площею 42,6047 гектарів пасовищ (кадастровий номер земельної ділянки :05:000:0449), зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01 вересня 2014 року за №6848826, а також зобов`язано ОСОБА_1 повернути вказану земельну ділянку у розпорядження держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

Після розгляду справи судом касаційної інстанції і отримання його постанови відповідач повторно ознайомилася з матеріалами справи, в тому числі з листом Херсонського державного аграрного університету №66-05/305 від 21.11.2017 р., рішенням №12 від 22.02.2018 р. ХХІ сесії 7 скликання про затвердження технічної документації та нормативної оцінки земельної ділянки площею 42,6147 га ріллі, нормативно-грошовою оцінкою сайту ngo.land.gov.ua, де спірна земельна ділянка значиться ріллею, витягами з Державного реєстру речового права на нерухоме майно та Державного земельного кадастру про земельну ділянку, розпорядженнями Баштанської РДА Миколаївської області від 10.07.2017 р. №271-р та від 27.09.2017 р. №364-р, висновком з пояснювальної записки технічної документації від 21.08.2017 р., з яких вбачається, що на момент ухвалення рішення судом цільове призначення спірної земельної ділянки було рілля.

Позивач Головне управління Держгеокадастру в Миколаївській області достеменно знав та володів вказаною інформацією, але навмисно не долучив до справи вказані докази.

Суд не призначив ґрунтознавчу та оціночну експертизи для оцінки доказів правомірності чи неправомірності залужування відповідачем земельної ділянки однорічними сільськогосподарськими рослинами для докорінного поліпшення природного пасовища.

Відсутня правова оцінка суду щодо перевірки 26 липня 2017 року порушення цільового використання земельної ділянки інспектором Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області після видання розпорядження Баштанською РДА Миколаївської області №271-р від 10.07.2017 р.

Посилаючись на вказане, відповідач зазначала, що підставою перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом, а саме яка вчинена дія залуження чи нецільове використання земельної ділянки. Судами при ухваленні рішень не було використано документи, які доводять, що спірна земельна ділянка оцінена та визнана ріллею, що суттєво впливає на докази та в свою чергу на законність та обґрунтованість судових рішень.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просила скасувати рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 22 лютого 2018 року та призначити дану справу до нового розгляду.

Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 31 березня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Обґрунтовуючи свій висновок, суд першої інстанції виходив із того, що зазначені у заяві ОСОБА_1 факти не є нововиявленими, а тому не можуть бути підставою для перегляду вищезазначеного судового рішення.

Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати, а справу повернути до того ж суду для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд розглянув заяву без її участі та участі її представника, хоча визнав неявку її представника до судового засідання поважною через введення в країні карантину.

Крім того, суд безпідставно не визнав нововиявленими обставини, на які заявник посилалася у своїй заяві.

Баштанська місцева прокуратура Миколаївської області подала відзив на апеляційну скаргу, у якому наголошувала, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга безпідставною.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст.429 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Системний аналіз вказаних норм свідчить про те, що розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами має відбутися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження. Розгляд заяви може бути здійснено судом за відсутності учасників процесу, оскільки їх явка не є обов`язковою, за умови їх належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Матеріали справи доводять, що судом вказані норми були дотримані. Всі учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Розгляд справи відбувся протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження.

Посилання заявника на те, що суд порушив її права, розглянувши справу за відсутності її і представника, хоча у них була поважна причина нез`явлення до суду через введення в країні карантину, на вказане не впливає.

Вищевикладені норми законодавства надають право суду розглядати зазначену заяву без участі учасників справи незалежно від наявності у них поважних причин неявки у судове засідання.

Що ж стосується розгляду заяви по суті, то колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з статтями 423, 429 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, серед іншого, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ст.ст.22, 141 ЗК України до земель сільськогосподарського призначення належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги). Вказані землі надаються громадянам у користування для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Стаття 34 ЗК України передбачає, що громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.

Згідно з ст.20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 22 лютого 2018 року, яке залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанції, достроково розірвано договір оренди земельної ділянки, укладений 13 липня 2011 року між Баштанською районною державною адміністрацією Миколаївської області та ОСОБА_1 , за яким була передана в оренду земельна ділянка загальною площею 42,6047 гектарів пасовищ (кадастровий номер земельної ділянки :05:000:0449), зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01 вересня 2014 року за №6848826, а також зобов`язано ОСОБА_1 повернути вказану земельну ділянку у розпорядження держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (т.1 а.с.202-207).

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що згідно з пунктом 5.2 договору оренди земельна ділянка повинна використовуватися орендарем виключно для сінокосіння, вирощування багаторічних трав, випасання худоби і не допускається розорювання земельної ділянки для вирощування зернових та просапних сільськогосподарських культур. ОСОБА_1 вирощувала на спірній земельній ділянці зернову культуру ячмінь, чим порушила установлену договором заборону. Указано, що наданими та дослідженими в суді доказами встановлено факт нецільового, в порушення умов укладеного договору оренди землі, використання відповідачем земельної ділянки, що є підставою для припинення права користування земельною ділянкою шляхом розірвання договору оренди землі.

Постановою апеляційного суду Миколаївської області від 03 травня 2018 року та постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року вказане рішення районного суду залишено без змін.

Постанови мотивовані тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи скарг ОСОБА_1 не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 23.10.2017 р. земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0449 має цільове призначення: землі сільськогосподарського призначення, для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби (т.1 а.с.35-37).

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру станом на 05 вересня 2017 року та 19 лютого 2020 року вказана земельна ділянка має цільове призначення: для сінокосіння та випасання худоби. На кадастровому плані земельної ділянки, розташованому у Додатку до витягу з Державного земельного кадастру від 19.02.2020 р., зазначено: експлікація земельних угідь, у тому числі за земельними угіддями, гектарів: рілля 42,6147 (т.1 а.с.41-42;т.2 а.с.48-50).

Під час розгляду позову прокурора у суді про дострокове розірвання договору оренди ОСОБА_1 звернулася до Баштанської РДА Миколаївської області з заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою.

10 липня 2017 року вказана адміністрація розпорядженням №271-р від 10.07.2017 року надала ОСОБА_1 дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земельної ділянки, яка використовується для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби (т.1 а.с.45-46).

27 вересня 2017 року розпорядженням №364-р технічна документація була затверджена (т.2 а.с.47).

На запит Пі ОСОБА_2 21 листопада 2017 року Херсонський державний аграрний університет надав їй роз`яснення за №66-05/305, що включає в себе поверхневе та докорінне поліпшення природного пасовища (т.1 а.с.110).

22 лютого 2018 року Баштанська районна державна адміністрація Миколаївської області прийняла рішення №12 про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0449 для сінокосіння і випасання худоби (т.2 а.с.51-52). У вказаному рішенні зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 42,6147 га ріллі станом на 01 січня 2017 року становить 848 282,09 грн.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Обґрунтовуючи свою заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 вказувала на те, що позивачу Головномууправлінню Держгеокадастру в Миколаївській області достеменно було відомо, що на час розгляду справи спірна земельна ділянка вже мала призначення рілля, а не пасовище. Однак, позивач навмисно не долучив до справи докази про це, що вплинуло на законність рішення суду.

Між тим, доказів того, що органом державної влади чи місцевого самоврядування приймалося рішення про зміну цільового призначення спірної земельної ділянки заявником надано не було. Долучені нею до заяви документи не є належними доказами зміни цільового призначення земельної ділянки.

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 31 березня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В.Локтіонова

Судді С.Ю.Колосовський

О.О.Ямкова

Повний текст постанови складено 15 липня 2020 року.