Справа № 274/2293/20 Провадження № 2-о/0274/77/20
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
08.07.20 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Гуменюк О.В.,
розглядаючи цивільну справу за заявоюОСОБА_1 ,
заінтересована особа:Міністерство у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб,
провстановлення факту, що має юридичне значення,
У березні 2020 р. ОСОБА_1 звернулася з вказаною заявою, у якій, з урахуванням заяви від 16.04.2020 р., просить встановити факт, що ОСОБА_2 перебуваючи у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, загинув, внаслідок поранення, одержаного під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, посилаючись на те, що її загиблий чоловік ОСОБА_2 вступив до складу добровольчого формування, що було утворено та самоорганізовано для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під назвою "окрема група спеціального призначення "Купол" батальйону спецпризначення "Донбас", та під час виконання бойового завдання на території проведення антитерористичній операції загинув.
Міністерство у справах ветеранів тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб проти задоволення заяви не заперечило, посилаючись на те, що ОСОБА_1 може претендувати на отримання одноразової грошової допомоги у разі отримання посвідчення члена сім`ї померлого (загиблого) ветерана війни, факт залучення ОСОБА_2 в антитерористичній операції може бути встановлений у разі його підтвердження.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 28.12.2013 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 8).
ОСОБА_2 помер 2014 р., про що 27.12.2016 р. складено відповідний актовий запис № 11 Новоайдарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а. с. 10).
Встановлення факту загибелі ОСОБА_2 , внаслідок поранення, одержаного під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справи України, Національної гвардії України та інших утворених, відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, під час перебування у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України необхідно для отримання одноразової грошової допомоги як члена сім`ї загиблого відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 27 липня по 25 серпня 2014 р. був залучений до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з підпорядкуванням керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується копією витягу з наказу від 18.04.2017 р. № 10 дск Керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (а. с. 11).
З довідки про причину смерті, виданої 21.12.2016 р. Комунальним закладом "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" вбачається, що причиною смерті ОСОБА_2 є розтрощення черепу, ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків з зони АТО (а. с. 22).
Зі змісту заяви та доданих до неї документів випливає, що ОСОБА_2 , який помер 2014 р., з червня 2014 р. був добровольцем штурмового загону "Купол" батальйону спецпризначення "Донбас" (а. с. 2 3, 27 28, 35 36).
Згідно частин першої та п`ятої статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону України "Про основи національної безпеки України", який був чинним на момент виникнення правовідносин, об`єктами національної безпеки є: держава її конституційний лад, суверенітет, територіальна цілісність і недоторканність.
Статтею 4 Закону України "Про основи національної безпеки України" визначено, зокрема, що суб`єктами забезпечення національної безпеки є: громадяни України, об`єднання громадян.
Абзацом шостим пункту 1 частини першої статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що чинність цього Закону поширюється на: сім`ї осіб, які, перебуваючи у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Згідно пункту 19 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством. Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.
Абзацом другим пункту 2 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 р. № 413 (далі Порядок), у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, передбачено, що статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, особам рядового і начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції.
За таких обставин Суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 , перебуваючи у складі добровольчого батальйону спеціального призначення "Донбас", що був утворений та самоорганізувався для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, загинув у 2014 р. внаслідок поранення, одержаного під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України кожному гарантовано право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина.
Частиною другою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 258, 259, 263 265, 293, 294, 315 та 319 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.
2. Встановити факт, що ОСОБА_2 , перебуваючи у складі добровольчого батальйону спеціального призначення "Донбас", що був утворений та самоорганізувався для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, загинув у 2014 р. внаслідок поранення, одержаного під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення у письмовій формі до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк подання апеляційної скарги на рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя В.В. Корбут