Справа № 645/4058/20
Провадження № 2-о/645/110/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Горпинич О.В.,

за участю секретаря Романюк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали судових засідань Фрунзенського районного суду м.Харкова в порядку ст.317 ЦПК України цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районаху місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про встановлення факту смерті,

встановив:

Завник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Луганськ.

В обґрунтування заяви посилається на те, що заявниця, ОСОБА_1 , є дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 72 років у місті Луганськ. Факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території, на якій неможливо отримати офіційний медичний документ, який може бути прийнятий відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті. Встановлення цього факту необхідно заявнику для державної реєстрації смерті чоловіка та прийняття спадщини після нього.

В судове засідання заявник не з`явилась, надав суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав суду письмові пояснення, згідно яких заперечень щодо встановлення факту смерті Відділ державної реєстрації цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районаху місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) не має, просить справу розглядати без участі представника відділу.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 8 ч.1 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті або народження особи на тимчасово окупованій території України визначені ст.317 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Місто Луганськ відноситься до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням КМУ №1085 від 07.11.2014 року.

Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, підставою державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

У відповідності до Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 року №545, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о). Лікарське свідоцтво про смерть видається такими закладами охорони здоров`я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи.

З матеріалів заяви вбачається, що ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 . Цей факт підтверджується копією свідоцтва про одруження від 21.02.1970 року серії НОМЕР_1 , актовий запис №133

Вищевикладене також підтверджується копією паспорту ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 та копією паспорту ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , із відмітками про реєстрацію шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 заявником надано лікарське свідоцтво про смерть №261 від 14.05.2020 з якого вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 72 ІНФОРМАЦІЯ_4 , причина смерті хронічна сердцева недостатність ІІІ кардіосклероз атеросклеротичний.

Крім того, на підтвердження факту смерті заявником також надано копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 06.06.2020 року, виданого на тимчасово окупованій території.

Відповідно до частин 2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Форма наданого заявником для підтвердження факту смерті лікарського свідоцтва не відповідає формі, визначеній Кабінетом Міністрів України.

Листом №1357/22.2-07 від 15.07.2020 року відділ державної реєстрації цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районаху місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) відмовив у державній реєстрації смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження та не відповідають вимогам ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Однак, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вказане свідоцтво підтверджує факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Луганськ, Луганської області ОСОБА_2 .

Виходячи з викладеного, враховуючи, що встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265,293, 294, 315, 317, 319, 354, 430 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті в порядку ст.317 ЦПК України - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Красний Луч, Луганської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце смерті місто Луганськ, Луганської області.

У відповідності до вимог ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа: Відділ державної реєстрації цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районаху місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), м.Харків, вул.Валентинівська, 31.

Головуючий суддя: