Справа № 308/6092/19
У Х В А Л А

13 липня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Зарева Н.І., за участю:

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

представників позивача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,

представника відповідача Оноківської сільської ради - Свереняк І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгороді заяву представника позивача адвоката Бирковича О.І. про відвід судді Зарева Н.І. у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , Оноківської сільської ради та ОСОБА_6 про скасування рішень сесій Оноківської сільської ради, скасування права власності на земельні ділянки та усунення перешкод у користуванні земельними ділянками,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 та Оноківської сільської ради про визнання за нею права власності та скасувати права власності за відповідачкою ОСОБА_3 на земельні ділянки.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у складі головуючого судді Бенца К.К. від 3 грудня 2019 року у справі було відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 квітня 2020 року було задоволено заяву позивача про відвід судді Бенца К.К. та передано матеріали справи до канцелярії Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для виконання вимог, передбачених ст. 33 ЦПК України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи № 308/6092/19 між суддями вказана справа передана на розгляд судді Зарева Н.І.

У ході підготовчого засідання задоволено заяву позивача про уточнення позовних вимог, залучено до участі у справі у якості третього відповідача ОСОБА_6 , закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті про що постановлено ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 червня 2020 року.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Бирковича О.І. заявив головуючій судді Зареві Н.І. відвід, який мотивує тим, що ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 червня 2020 року, якою було закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті, була постановлена судом передчасно, головуюча суддя Зарева Н.І. безпідставно відмовила у задоволенні клопотань позивача, а також тим, що наявна у матеріалах справи заява головуючої судді про самовідвід дає підстави вважати, що на неї здійснюється неправомірний тиск. Вказане у своїй сукупності, на думку представника позивача, викликає сумнів у неупередженості судді та унеможливлює ухвалення суддею об`єктивного процесуального рішення у даній справі.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявленого відводу, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Частиною 1 ст. 36 ЦПК України визначенні підстави для відводу (самовідводу) судді.

За умовами ч. 4 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази існування обставин, на які він посилається, як підставу для відводу.

Таким чином, для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді, навести відповідні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Разом з тим, наведені у заяві про відвід судді Зареви Н.І., доводи є такими, що не викликають сумніву у її неупередженості, а також не містять належних та підтверджених обставин, які б викликали сумнів у її неупередженості та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного процесуального рішення у даній справі.

Будь-які докази на підтвердження фактів, які б свідчили про особисту зацікавленість судді в розгляді справи чи її упередженість в матеріалах даної справи відсутні.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Як вбачається із заяви про відвід судді Зареви Н.І., така обґрунтована тим, що представник позивача не згоден із постановленням ухвали від 22 червня 2020 року у даній справі, вважає відмову у задоволенні клопотань неправомірною, а заяву про самовідвід такою, що свідчить про здійснення тиску на суддю. Однак, незгода з процесуальними рішеннями та діями судді не є підставою для його відводу та не свідчить про упередженість судді у розгляді справи, а самі по собі рішення про відмову у задоволенні клопотань сторони у справіне свідчать про наявність певної особистої заінтересованості судді, певних її прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Підставою для подання заяви про самовідвід судді Зарева Н.І. у даній справі стало те, що 13 березня 2020 року вона, як слідчий суддя, розглядала скаргу (номер справи 308/2537/20) представника ОСОБА_5 адвоката Бирковича Олександра Івановича на бездіяльність посадових осіб ГУ ДФС в Закарпатській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення за ст.ст. 209, 212 КК України з приводу оспорюваних позивачкою земельних ділянок, на яких незаконно, як вказує заявниця в заяві, ведеться будівництво, та які без неї та її відома незаконно продані та опинилися у чужій власності. Разом з тим, ухвалою Ужгородсткого міськрайонного суду Закарпатської області від 22 червня 2020 року у задоволенні заяви про самовідвід було відмовлено.

Таким чином, підстави для задоволення відводу, що передбачені ст. 36 ЦПК України відсутні. Оскільки, інших обставин, які в силу п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України можуть виключати участь судді у розгляді справи, заявник не зазначає, а ті обставини, які викладені в заяві, не являються такими, суд дійшов переконання, що в задоволенні заяви представника позивача адвоката Бирковича О.І. про відвід судді Зареви Н.І. слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви про відвід відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата складання повного тексту ухвали 15 липня 2020 року.

Суддя Н.І. Зарева