Справа № 372/4115/19
Провадження № 2-о-37/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тиханського О.Б.,

за участю секретаря Авсюкевич Н.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області заяву ОСОБА_2 про встановлення факту розповсюдження недостовірної інформації та її спростування, заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду в порядку окремого провадження з заявою провстановлення факту розповсюдження недостовірної інформації та її спростування. На обґрунтування заяви вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайті https://ord-ua.com/ в мережі Інтернет розміщено статтю під назвою (мовою оригіналу): «Дирижер диктаторских законов Калетник и его люди в Зе-команде». Як зазначає заявник у вказаній статті міститься інформація поширена про нього та членів його родини, зацікавлених осіб, яка є такою, що порушує їх особисті немайнові права, зачіпає честь та гідність, завдає шкоди діловій репутації. В зв`язку з чим, заявник просить визнати такі інформацію недостовірною та її спростуванні. Так, заявник просить визнати недостовірною, негативною інформацію про нього та членів його родини, наступну інформацію, що викладена у вказаній статті (мова оригіналу та орфографія збережена):

- « ОСОБА_5 (на фото сайта ІНФОРМАЦІЯ_2 ) уже «порешал» в Верховном суде. Узурпация власти путем фальшивого голосования у нас в стране больше не считается преступлением. Коммунист-олигарх из свиты Януковича уже обратился в ГБР: он теперь «жертва» и жаждет реванша за «незаконное уголовное преследование» на протяжении 5,5лет ІНФОРМАЦІЯ_3 »;

- «И он же (за контекстом-слідчий ГПУ) похлопотал о том, чтобы дело одиознейшего коммуниста ОСОБА_6 было закрыто (это постановление так же обжаловано)»

- ОСОБА_7 «ОРД» в Генпрокуратуре, Кизь на каждом совещании спрашивал: «Где Калетник?». Хотя за фальсификации, связанные с принятием «драконовских законов 16 января» привлекается еще десяток персонажей с громкими именами, Кизь сначала возобновил приостановленное дело, в котором кроме ОСОБА_6 фигурируют еще 8 лиц, находящихся в розыске, а затем закрыл персонально в части Калетника.

- Сомнения в незаангажированности ОСОБА_8 вызывает не только тот факт, что зкс-вице-спикера ВР (за контекстом - І. Калєтніка) почему-то решили «оторвать» от подельников. Но и оправдания, которые озвучила пресс-секретарь Луценко. Из публикации ОСОБА_9 вытекает, что ГПУ вообще не имела права преследовать «душку ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Свою позицию пресс-секретарь объяснила декриминализацией одной из статей, по которым его привлекали»;

- «Раньше статья подразумевала, что в результате злоупотребления возможен и нематериальный ущерб. Поэтому Калетнику с его сообщниками и инкриминировали подрыв авторитета органов государственной власти (нематериальный вред). Таким образом, после изменений произошла лишь частичная декриминализация. Хотя на момент совершения этого преступления такого примечания не существовало, УПК написан так, что если закон смягчает участь фигуранта, он имеет обратную силу. Но при этом сам законодатель, когда изменял примечание к 364ой статье, указал, что данное смягчение не относится к преступлениям, которые имели место до вступления закона в силу», поясняют в ГПУ.

- Не только бывшее руководство Генпрокуратуры, но и суды относились к Калетнику «по-особенному». Каким-то «волшебным образом» становились на его сторону -даже там, где в идентичном деле Александра Ефремова энд Ко проявляли принципиальность. Например, судья ОСОБА_10 райсуда ОСОБА_11 отказал в разрешении на задержание беглеца Калетника. В декабре 2018 года Печерский райсуд установил месячный срок для завершения уголовного производства. А в мае сего года тот же райсуд отменил розыск Калетника.»

- «Не исключено, что следственный судья вышел за рамки полномочий, ограничив сроки, поэтому на данное решение была подана апелляция. Но... 18 октября сего года палата Кассационного уголовного суда Верховного Суда отказала в удовлетворении кассационной жалобы Генпрокуратуры.

- При этом Калетник лично явился в Верховный суд, чтобы уже никто не сомневался для правосудия он недосягаем. Это стало дополнительным неприятным сюрпризом: следователи признаются - не знали, что беглый коммунист вернулся в Украину ІНФОРМАЦІЯ_3

- Логика ІНФОРМАЦІЯ_5 выглядит так: если бы Калетник украл трибуну Верховной Рады его можно было бы привлечь, ведь трибуна имеет конкретную цену, а коль он попытался украсть у Украины демократию и права украинских граждан - это не преступление, ибо ущерб не материальный. Так для ОСОБА_12 открылась возможность для мести: «пещерный Печерский суд» уже обязал Государственное бюро расследований начать уголовное производство в отношении следователей, которые «могли превысить полномочия», занимаясь ОСОБА_12 .»;

- «Пока оппозиционеры блокировали спикера ВР ОСОБА_13 , его зам Игорь ОСОБА_12 с голоса внес предложение, за которое депутатское большинство голосовало руками, конвейерным способом. Калетник просто зачитывал названия законов, а второй ведущий этого «шоу» глава счетной комиссии ОСОБА_14 , без всяких подсчетов повторял одну и ту же короткую фразу: «235 - «за».»;

- « ОСОБА_15 ОСОБА_16 . Правда, вскоре ІНФОРМАЦІЯ_6 расследованию ІНФОРМАЦІЯ_7 отношения ІНФОРМАЦІЯ_7 Калетником ІНФОРМАЦІЯ_8 зама ОСОБА_17 , который сам чрезмерно незаконно обогатился.

- «Говорят, что ІНФОРМАЦІЯ_8 (за контекстом - І. Калєтніка) не за красивые глаза, а за большие деньги. Как модно говорить - «обилетили». Не зря же у Генпрокуратуры было еще одно дело - о легализации средств, полученных преступным путем, и незаконном обогащении ОСОБА_6 ... О котором благополучно забыли. Как рассказали «ОРД» в ГПУ, еще в 2016 году это громкое УД незаконно забрали у управлений спецрасследований.

- При Януковиче сколотил состояние, которое трудно оценить - то ли сотни миллионов долларов, то ли миллиарды гривен. Вдумайтесь: один лишь пятиметровый забор, которым Калетник обнес одно из своих владений, стоил 6 миллионов гривен.

- Дворцы, латифундии, которым позавидовал бы Маркиз ОСОБА_18 (в основном, отнятые обманом у крестьян земельные пай или мошеннически прихватизированные лесные богатства), охотничьи угодья в заповедниках, «бентли» и ІНФОРМАЦІЯ_9 »;

- « ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , и в том числе 40 гектаров Бучанского леса, украденного у громады, на просторах которых ОСОБА_5 возвел собственное Межигорье ОСОБА_19 записал на своего дедушку;

- Как бы догадываясь, что его легальные доходы не позволили иметь и сотой доли процента этих богатств, в декларации за 2013 год ОСОБА_5 указал, что получил подарков и призов на 70 миллионов гривен.»;

- « ІНФОРМАЦІЯ_11 «смотрящий» за контролируемыми потоками контрабанды и «решала» периода расцвета на таможне ОСОБА_6 .

«Но главный интерес ОСОБА_20 - возвращение на таможню. 23 октября всплыла информация о том, что на должность в новой таможне хипстера Нефедова на Харьковщине претендует человек ОСОБА_21 . А на аналогичную должность в Черновицкой области рассчитывает еще один близкий к ОСОБА_22 некто ОСОБА_23 (о чем заявляет конкурирующая группа в «Слуге народа»;

- «Прекращение уголовного производства в отношении ОСОБА_6 открывает перед ним политическую сцену, а значит и новые возможности для незаконного обогащения. Например, он считает, что вернет себе украденные при Януковиче леса. Но исключительно для того, чтобы выгодно продать. Потому что судьбу свою с Украиной семья ОСОБА_12 уже не связывает и несколько лет проживает в престижном поместье во Франции. Все просто, украл в Украине - и живи счастливо во Франции. Но ... законы кармьы никто не отменял. И рано или поздно за обворованных украинских стариков и детей ответить придется.

- В суде первой инстанции в г. Ирпень нынче маринуется дело о 14 га, которые Калетник присвоил при Януковиче и построил себе там подобие Межигорья. 17 октября 2014 года этот суд забрал у 90-летнего деда ОСОБА_6 14 га, незаконно изъятых из лесного фонда, но после этого дело прогнали по всем инстанциям, и в конце концов Верховний суд вернул его на исходные позиции.»

Стосовно Г ОСОБА_24 М. Калетніка:

- «Когда запахло жареным, эти ІНФОРМАЦІЯ_12 «подарки» взял на себя Калетник-старший - 70-летний Григорий ОСОБА_12 , тоже бивший народный депутат, но из ПР, тоже миллионер, и тоже владелец гигантских земельных наделов, полученных сомнительным способом.»;

- « ІНФОРМАЦІЯ_8 , когда мало кто ІНФОРМАЦІЯ_13 триумф комика из «95 квартала», винницкие СМИ обращали внимание на поддержку, которую ему оказывал Калетник-старший. А в июле сего года ОСОБА_25 снова намылился в депутаты. И никто из местных не удивился, когда против него в округе N° 18, который он окучивал, «Слуга народа» не выставила сильного противника. В итоге избиратели прокатили токсичного «агрария» и в ВР по этому округу прошел представитель «Батькивщины».»;

- «Но Винничину, похоже, не зря пугали реваншем одиозной династии. И экс-«регионал» Калетник-старший не зря обеспечил Зеленского админресурсом национального аграрного университета.»;

- «Официально Винницким областным представителем команды Зеленского была ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_26 , свекр которой оказался бизнес-партнером Калетника. А неофициально курировал винницкий штаб « ІНФОРМАЦІЯ_15 » ОСОБА_27 , который заполнил партию Зе «слугами» на Буковине»;

ОСОБА_28

- «В династию входила так же кузина таможенника, которую называли самой богатой женщиной ВР - коммунистка ОСОБА_29 . На эту дамочку СБУ возбуждала УД за сепаратизм, судьба которого так же загадочна, как и итог расследования на тему отмывания денежных средств Игорем Калетником».

Як зазначає заявник встановити ідентифікація авторів статтею та /або власників веб-сайтів в мережі Інтернет, що розповсюдили дану інформацію не можливо.

Вказана інформація стосується заявника та членів його родини заінтересованих осіб, поширена інформація не відповідає дійсності, не є оціночним судженням, виходять за межі поняття «критика», є твердженням автора та по своїй сутті є негативною, недостовірною, містить безпідставні звинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, незаконному збагаченні, є спотвореною та вводить необмежене коло осіб в оману, викладена у формі фактичних тверджень, тому дана інформація підлягає спростуванню.

Також дана недостовірна інформація та її поширення порушує особисті немайнові права заявника, зокрема честь, гідність, ділову репутацію, тому заявник просить визнати таку інформацію такою, що порушує особисті немайнові права та порочить ділову репутацію ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та встановити факт недостовірності розповсюдження такої інформацію та спростувати.

В судовому засіданні представник заявника вказану заяву підтримала в повному обсязі з підстав викладених в заяві.

Заінтересовані особи, які повідомлялись належним чином про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явились, заяв чи клопотань по суті справи ви суду не надали.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайті https://ord-ua.com/ в мережі Інтернет розміщено статтю під назвою (мовою оригіналу): « ІНФОРМАЦІЯ_16 законов ІНФОРМАЦІЯ_8 ». В даній статті зокрема викладена така інформація , мова оригіналу та орфографія збережена):

- « ОСОБА_5 (на фото сайта ІНФОРМАЦІЯ_2 ) уже «порешал» в Верховном суде. Узурпация власти путем фальшивого голосования у нас в стране больше не считается преступлением. Коммунист-олигарх из свиты Януковича уже обратился в ГБР: он теперь «жертва» и жаждет реванша за «незаконное уголовное преследование» на протяжении 5,5лет ІНФОРМАЦІЯ_3 »;

- «И он же (за контекстом-слідчий ГПУ) похлопотал о том, чтобы дело одиознейшего коммуниста ОСОБА_6 было закрыто (это постановление так же обжаловано)»

- ОСОБА_7 «ОРД» в Генпрокуратуре, Кизь на каждом совещании спрашивал: «Где Калетник?». Хотя за фальсификации, связанные с принятием «драконовских законов 16 января» привлекается еще десяток персонажей с громкими именами, Кизь сначала возобновил приостановленное дело, в котором кроме ОСОБА_6 фигурируют еще 8 лиц, находящихся в розыске, а затем закрыл персонально в части Калетника.

- Сомнения в незаангажированности ОСОБА_8 вызывает не только тот факт, что зкс-вице-спикера ВР (за контекстом - І. Калєтніка) почему-то решили «оторвать» от подельников. Но и оправдания, которые озвучила пресс-секретарь Луценко. Из публикации ОСОБА_9 вытекает, что ГПУ вообще не имела права преследовать «душку ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Свою позицию пресс-секретарь объяснила декриминализацией одной из статей, по которым его привлекали»;

- «Раньше статья подразумевала, что в результате злоупотребления возможен и нематериальный ущерб. Поэтому Калетнику с его сообщниками и инкриминировали подрыв авторитета органов государственной власти (нематериальный вред). Таким образом, после изменений произошла лишь частичная декриминализация. Хотя на момент совершения этого преступления такого примечания не существовало, УПК написан так, что если закон смягчает участь фигуранта, он имеет обратную силу. Но при этом сам законодатель, когда изменял примечание к 364ой статье, указал, что данное смягчение не относится к преступлениям, которые имели место до вступления закона в силу», поясняют в ГПУ.

- Не только бывшее руководство Генпрокуратуры, но и суды относились к Калетнику «по-особенному». Каким-то «волшебным образом» становились на его сторону -даже там, где в идентичном деле Александра Ефремова энд Ко проявляли принципиальность. Например, судья ОСОБА_10 райсуда ОСОБА_11 отказал в разрешении на задержание беглеца Калетника. В декабре 2018 года Печерский райсуд установил месячный срок для завершения уголовного производства. А в мае сего года тот же райсуд отменил розыск Калетника.»

- «Не исключено, что следственный судья вышел за рамки полномочий, ограничив сроки, поэтому на данное решение была подана апелляция. Но... 18 октября сего года палата Кассационного уголовного суда Верховного Суда отказала в удовлетворении кассационной жалобы Генпрокуратуры.

- При этом Калетник лично явился в Верховный суд, чтобы уже никто не сомневался для правосудия он недосягаем. Это стало дополнительным неприятным сюрпризом: следователи признаются - не знали, что беглый коммунист вернулся в Украину ІНФОРМАЦІЯ_3

- Логика ІНФОРМАЦІЯ_5 выглядит так: если бы Калетник украл трибуну Верховной Рады его можно было бы привлечь, ведь трибуна имеет конкретную цену, а коль он попытался украсть у Украины демократию и права украинских граждан - это не преступление, ибо ущерб не материальный. Так для ОСОБА_12 открылась возможность для мести: «пещерный Печерский суд» уже обязал Государственное бюро расследований начать уголовное производство в отношении следователей, которые «могли превысить полномочия», занимаясь ОСОБА_12 .»;

- «Пока оппозиционеры блокировали спикера ВР ОСОБА_13 , его зам Игорь ОСОБА_12 с голоса внес предложение, за которое депутатское большинство голосовало руками, конвейерным способом. Калетник просто зачитывал названия законов, а второй ведущий этого «шоу» глава счетной комиссии ОСОБА_14 , без всяких подсчетов повторял одну и ту же короткую фразу: «235 - «за».»;

- « ОСОБА_15 ОСОБА_16 . Правда, вскоре ІНФОРМАЦІЯ_6 расследованию ІНФОРМАЦІЯ_7 отношения ІНФОРМАЦІЯ_16 Калетником ІНФОРМАЦІЯ_8 зама ОСОБА_17 , который сам чрезмерно незаконно обогатился.

- «Говорят, что ІНФОРМАЦІЯ_8 (за контекстом - І. Калєтніка) не за красивые глаза, а за большие деньги. Как модно говорить - «обилетили». Не зря же у Генпрокуратуры было еще одно дело - о легализации средств, полученных преступным путем, и незаконном обогащении ОСОБА_6 ... О котором благополучно забыли. Как рассказали «ОРД» в ГПУ, еще в 2016 году это громкое УД незаконно забрали у управлений спецрасследований.

- При Януковиче сколотил состояние, которое трудно оценить - то ли сотни миллионов долларов, то ли миллиарды гривен. Вдумайтесь: один лишь пятиметровый забор, которым Калетник обнес одно из своих владений, стоил 6 миллионов гривен.

- Дворцы, латифундии, которым позавидовал бы Маркиз ОСОБА_18 (в основном, отнятые обманом у крестьян земельные пай или мошеннически прихватизированные лесные богатства), охотничьи угодья в заповедниках, «бентли» и ІНФОРМАЦІЯ_9 »;

- « ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , и в том числе 40 гектаров Бучанского леса, украденного у громады, на просторах которых ОСОБА_5 возвел собственное Межигорье ОСОБА_19 записал на своего дедушку;

- Как бы догадываясь, что его легальные доходы не позволили иметь и сотой доли процента этих богатств, в декларации за 2013 год ОСОБА_5 указал, что получил подарков и призов на 70 миллионов гривен.»;

- « ІНФОРМАЦІЯ_11 «смотрящий» за контролируемыми потоками контрабанды и «решала» периода расцвета на таможне ОСОБА_6 .

«Но главный интерес ОСОБА_20 - возвращение на таможню. 23 октября всплыла информация о том, что на должность в новой таможне хипстера Нефедова на Харьковщине претендует человек ОСОБА_21 . А на аналогичную должность в Черновицкой области рассчитывает еще один близкий к ОСОБА_22 некто ОСОБА_23 (о чем заявляет конкурирующая группа в «Слуге народа»;

- «Прекращение уголовного производства в отношении ОСОБА_6 открывает перед ним политическую сцену, а значит и новые возможности для незаконного обогащения. Например, он считает, что вернет себе украденные при Януковиче леса. Но исключительно для того, чтобы выгодно продать. Потому что судьбу свою с Украиной семья ОСОБА_12 уже не связывает и несколько лет проживает в престижном поместье во Франции. Все просто, украл в Украине - и живи счастливо во Франции. Но ... законы кармьы никто не отменял. И рано или поздно за обворованных украинских стариков и детей ответить придется.

- В суде первой инстанции в г. Ирпень нынче маринуется дело о 14 га, которые Калетник присвоил при Януковиче и построил себе там подобие Межигорья. 17 октября 2014 года этот суд забрал у 90-летнего деда ОСОБА_6 14 га, незаконно изъятых из лесного фонда, но после этого дело прогнали по всем инстанциям, и в конце концов Верховний суд вернул его на исходные позиции.»

Стосовно Г ОСОБА_24 М. Калетніка:

- «Когда запахло жареным, эти ІНФОРМАЦІЯ_12 «подарки» взял на себя Калетник-старший - 70-летний Григорий ОСОБА_12 , тоже бивший народный депутат, но из ПР, тоже миллионер, и тоже владелец гигантских земельных наделов, полученных сомнительным способом.»;

- « ІНФОРМАЦІЯ_8 , когда мало кто ІНФОРМАЦІЯ_13 триумф комика из «95 квартала», винницкие СМИ обращали внимание на поддержку, которую ему оказывал Калетник-старший. А в июле сего года ОСОБА_25 снова намылился в депутаты. И никто из местных не удивился, когда против него в округе N° 18, который он окучивал, «Слуга народа» не выставила сильного противника. В итоге избиратели прокатили токсичного «агрария» и в ВР по этому округу прошел представитель «Батькивщины».»;

- «Но Винничину, похоже, не зря пугали реваншем одиозной династии. И экс-«регионал» Калетник-старший не зря обеспечил Зеленского админресурсом национального аграрного университета.»;

- «Официально Винницким областным представителем команды Зеленского была ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_26 , свекр которой оказался бизнес-партнером ОСОБА_12 . А неофициально курировал винницкий штаб « ІНФОРМАЦІЯ_15 » ОСОБА_27 , который заполнил партию Зе «слугами» на Буковине»;

ОСОБА_28

- «В династию входила так же кузина таможенника, которую называли самой богатой женщиной ВР - коммунистка ОСОБА_29 . На эту дамочку СБУ возбуждала УД за сепаратизм, судьба которого так же загадочна, как и итог расследования на тему отмывания денежных средств Игорем Калетником».

Під статтею вказано автора: ОСОБА_30 « ОСОБА_31 ».

Вказана стаття також була розміщення на сайтах «Антикор» та «Politica».

Відповідно до довідки з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення від 05.11.2019 № 183/2019-Д ДП «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес», за результатами дослідження інформаційного наповнення веб-сайту https://ord-ua.com/, встановлено, що останній себе в якості веб-сайту «ОРД». Шляхом аналізу та співставлення інформації, розміщеної у мережі Інтернет, було виявлено інформацію щодо належності веб-сайту ОСОБА_32 .

Відповідно до експертного висновку за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет від 05.11.2019 № 216/2019-ЕВ ДП «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес», встановлено, що власник доменного імені ord-ua.com зареєстровано 06.03.2007, місцезнаходження Сполучене Королівство, місцезнаходження провайдера США.

Відповідно до довідки МВС України №1571234, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , станом на 06.11.2019 до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Відповідно до висновку лінгвістичної (сематико-текстуальної) експертизи № 51/19 від 13.11.2019 вказано, що текст статті під заголовком «Дирижер диктаторских законов Калетник и его люди в Зе-команде» розміщеної 28.11.2019 на сайті ОРД за посиланням https://ord-ua.com/2019/10/28/dirizhyor-prinyatiya-diktatorskih-zakonov-kaletnik-i-ego-lyudi-v-ze-komande/, містить висловлювання в яких наявна негативна інформація щодо осіб ОСОБА_33 , ОСОБА_34 (Самі висловлювання наведено у п.1 дослідницької частини). Висловлювання негативного характеру щодо осіб . ОСОБА_35 , ОСОБА_34 , наявні в тексті статті під заголовком «Дирижер диктаторских законов Калетник и его люди в Зе-команде», розміщеної 28.10.2019 на сайті ОРД за посиланням https://ord-ua.com/2019/10/28/dirizhyor-prinyatiya-diktatorskih-zakonov-kaletnik-i-ego-lyudi-v-ze-komande/, викладені у формі фактичних тверджень.

Відповідно до ухвали Печерського районного суду міста Києва від 23.08.2016, справа №757/32520/16-к, клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування за підозрою колишнього Першого заступника Голови Верховної Ради України ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 залити без задоволення.

Відповідно до ухвали Печерського районного суду міста Києва від 07.05.2019, справа №757/30569/18-к, кримінальне провадження №001216 від 31.10.2014, в частині досудових розслідувань: від 31.10.2014 за ч.3 ст.368-2 КК України щодо незаконного збагачення ОСОБА_2 , якщо в його предметом була неправомірна вигода в особливо великих розмірах; від 25.10.2017 за ч.3 ст.209 КК України щодо легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, вчинених ОСОБА_2 , за попередньою змовою з ОСОБА_36 , ОСОБА_3 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 та їх близькими родичами закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності в діяннях складу кримінальних правопорушень.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно зі статтею 10 Конвенції і частин другої та третьої статті 34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України).

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" судам роз`яснено, що відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки дійсності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні статті 10 Конвенції.

Згідно зі статтею 277 ЦК України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 29 листопада 2017 року у справі № 6-639 цс 17, Верховним Судом у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 757/33799/15-ц провадження № 61-2846св18.

Згідно із частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

У свою чергу фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.

Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування.

28.03.2018 у справі «Нова газета» та Бородянський проти Росії» Європейський суд із прав людини наголосив, що втручання в свободу вираження власних думок та поглядів порушує свободу висловлення думки в трьох випадках: якщо воно здійснено не на підставі закону, якщо воно не переслідує допустимої мети або якщо воно порушує баланс між метою, заради якої здійснено втручання, і свободою вираження думки.

Європейський суд із прав людини також підтвердив, що правдивість оціночних суджень не припускає можливості доказування, і оціночні судження дійсно слід відрізняти від фактів, існування яких може бути підтверджене та виділив три можливі варіанти фундаменту, на якому можна побудувати свою оцінку: І) факти, що вважаються загальновідомими; 2) підтвердження висловлювання яким-небудь джерелом; 3) посилання на незалежне дослідження.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (зокрема, пункту 46 рішення від 8 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії»).

Крім того, у разі якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі чи ділової репутації, повинен ураховувати положення Декларації, а також рекомендації, що містяться у Резолюції № 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканність особистого життя (далі - Резолюція).

У Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку із цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Статтею 10 Конвенції з прав людини встановлено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Право на свободу вираження поглядів є не лише основною засадою демократії, але і передумовою здійснення багатьох інших прав і свобод, що гарантуються Конституцією.

Крім того, у разі якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі чи ділової репутації, повинен ураховувати, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальної сфери, спорту чи в будь-якій іншій галузі).

Оскільки політичні чи громадські діячі вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку із цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Право на недоторканість ділової репутації та честь і гідність публічної особи підлягають захисту лише у випадках, коли політичний, державний або громадський діяч доведе, що інформація про нього була поширена з явним злим умислом, тобто з нехтуванням питання про їх правдивість чи неправдивість, а не з метою доведення до громадськості особистих тверджень про наміри і позицію таких лідерів.

Як встановлено в судовому засіданні заявник був Першим заступником Голови Верховної Ради України, зацікавлені особи також були депутатами Верховної Ради України, тобто є політичними особами, відіграють певну роль у суспільному житті, у сфері політики, а тому є відкритими для суворої критики і пильного нагляду громадськості й межа допустимої критики щодо них є значно ширшою. Крім того, заявник не скористався своїм правом на відповідь, коментар, чи власне тлумачень обставин, про які ідеться у статті.

За положеннями статті 29 Закону України «Про інформацію» суспільство має право на отримання суспільно необхідної інформації і предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов`язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо.

При цьому суспільство також має право на отримання інформації, яка відповідає дійсності та надає можливість суспільству здійснити її оцінку самостійно на основі усіх фактів та різноманіття думок щодо оцінки такої інформації та її значення для суспільства, тому так важливо, щоб інформація, яка розповсюджується будь-ким, а особливо засобами масової інформації або лідерами суспільної думки, посадовими особами, державними службовцями, відповідала дійсності з одного боку а з іншого була суспільно значуща та задовольняла попит суспільства на необхідність контролю за діяльністю державних органів та їх посадових осіб.

Згідно зі статтею 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Наведене положення узгоджується із частиною другою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що кожен кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 04 липня 2019 року у справі «Корбан проти України» (Korban v. Ukraine) також зазначено, що частина друга статті 6 наведеної вище Конвенції не дозволяє посадовим особам оголошувати особу винною до засудження цієї особи судом. Посадові особи повинні повідомляти громадськість про кримінальне розслідування, роблячи це обережно.

Оцінюючи чи у вказаній статті висловлюються фактичні твердження чи оціночну судження, суд звертає увагу на стиль у який викладена дана інформація.

Так, у зазначених частинах статті застосовуються гіперболи, алегорія такі як «одиознейшего коммуниста Игоря ОСОБА_12 » «порешал», коммунист-олигарх, «жертва», «беглый коммунист» « ОСОБА_39 »; вживаються мовно-стилістичні засоби, такі як «не исключено», «как бы догадываясь» «волшебным образом», «если бы Калетник украл трибуну Верховной Рады» «попытался украсть у Украины демократию и права украинских граждан» «то ли сотни миллионов долларов, то ли миллиарды гривен» «как ІНФОРМАЦІЯ_18 » вказується інформація, яка начебто отримана від інших осіб «говорят, что», «журналисты ІНФОРМАЦІЯ_19 », всплыла информация», «которую называли самой богатой женщиной ВР»; оцінюється та коментуються дії інших осіб, такі як «сомнения в незаангажированности ОСОБА_40 и ОСОБА_41 » «оправдания, которые озвучила пресс-секретарь Луценко», «бывшее руководство Генпрокуратуры, но и суды», «не исключено, что следственный судья вышел за рамки полномочий» «логика украинских ІНФОРМАЦІЯ_5 » «пещерный Печерский ІНФОРМАЦІЯ_5 » «ведущий этого «шоу» глава счетной комиссии ОСОБА_14 » тощо.

Вказані вислови та стилістика викладення вказаної інформації не дають підстав вважати такі вислови фактичними твердженнями а є оціночними судженнями, які не підлягають спростуванню.

Оцінюючи висновок лінгвістичної (сематико-текстуальної) експертизи № 51/19 від 13.11.2019 де вказано, що текст статті під заголовком «Дирижер диктаторских законов Калетник и его люди в Зе-команде» викладені у формі фактичних тверджень, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст.110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Так, у даному висновку відсутня оцінка того, що заявник та зацікавлені особи є публічними особами, а від так вказаний висновок не може вважатись повним, відсутні конкретні визначення, які з перелічених в статті подій експерт вважає фактичним твердженням, оскільки нею для підтвердження фактичних тверджень вказані лише дієслова (жаждет, было закрито, спрашивал, боролся, явился тощо) без прив`язки до конкретних подій чи явищ, що не дає суду оцінити, які саме фрагменти статті є фактичними твердженнями, що не відповідають дійсності.

Крім того, інструкція Мін`юсту про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень відносить лінгвістичну експертизу мовлення до криміналістичних експертиз, які, відповідно до Закону України «Про судову експертизу», повинні проводитися виключно державними спеціалізованими установами, де працюють атестовані судові експерти, внесені в Реєстр.

В даному випадку, експертиза була проведена ТОВ «Експертно-правова консалтингова компанія «ЮРЕКС», яка не є державною спеціалізованою установою.

Також суд звертає увагу, що відповідно до п.113 рішення ЄСПЛ «Дмитрівєвський проти Росії» від 03.10.2017 вказано, що, надзвичайно важливий правовий висновок щодо наявності в оскаржених твердженнях ознак «мови ворожнечі» фактично було зроблено експертом-філологом, який провів вищезгадані експертизи (див. пункти 20-27 вище). Проведена експертна оцінка явно виходила за рамки суто мовних питань, таких як, наприклад, визначення значення конкретних слів і виразів, і, по суті, кваліфікувала дії Заявника з правової точки зору. Суд знаходить такий стан справ неприйнятним і підкреслює, що всі юридичні питання повинні вирішуватися тільки судами.

Отже в даному випадку, тлумачення та оцінка статті щодо наявності у ній фактичних тверджень чи оціночних суджень є питанням права, яке суд вирішує самостійно з урахуванням усіх доказів по справі.

Таким чином, в судовому засіданні стороною заявника не встановлено факту, який підлягає судовому захисту, а саме розповсюдження недостовірної інформації, та її спростування, що порушує немайнові права та порочить ділову репутацію заявника та членів його родини.

В зв`язку з цим, заява не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, Керуючись ст.ст. 3, 4, 76-89, 110 258, 259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, згідно ст.ст.15,16, 201,277, 297, 299 ЦК України, ЗУ «Про інформацію», суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення факту розповсюдження недостовірної інформації та її спростування, заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10.07.2020.

Суддя Тиханський О.Б.