Справа № 331/2623/20
Провадження № 2-н/331/380/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М., розглянувши заяву Концерну «Міські теплові мережі» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відпущену теплову енергію,

ВСТАНОВИВ:

Заявник Концерн «МТМ» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відпущену теплову енергію у розмірі 3765,57 грн., пені 62,24 грн., 3% річних 7,97 грн., а також сплаченого судового збору у розмірі 210,20 грн.

Відповідно до ч.3 ст.19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Дослідивши матеріали заяви, суддя приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Таким чином, вимога про стягнення пені в порядку наказного провадження, про що просить заявник, суперечить положенням даної норми.

Відповідно п.3 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу;

Згідно з ч. 3 ст. 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд не можливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи те, що вимога про стягнення суми пені, яка нарахована на суму основного боргу не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, а вимоги заявлені у заяві про видачу судового наказу є між собою взаємопов`язані, у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 161, 163, 165, 166 ЦПК, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Концерну «Міські теплові мережі» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відпущену теплову енергію.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя В.М. Світлицька