Ухвала

09 липня 2020 року

м. Київ

справа № 122/4318/2012

провадження № 61-23794 ск 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»;

відповідач - ОСОБА_1 ;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 14 червня 2013 року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2011 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом

до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 17 грудня 2012 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість

за кредитним договором у розмірі 214 228 грн 12 коп.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 14 червня

2013 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 17 грудня 2012 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

У липні 2013 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалу суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 вересня 2013 року касаційне провадження

у зазначеній справі відкрито, з Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим витребувано цивільну справу № 122/4318/2012.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Вимоги зазначеної ухвали суду касаційної інстанції в частині витребування цивільної справи не виконано, незважаючи на численні нагадування, у зв`язку з тимчасовою окупацією частини території України. Тому справа до суду касаційної інстанції не надходила.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України

у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 рокукасаційне провадження передано до Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підпунктом 20 пункту 1 розділу XII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, якщо суд, до юрисдикції якого відповідно до вимог процесуального закону відноситься вирішення питання про відновлення втраченого провадження, знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, то відновлення втраченого провадження здійснюється судом за територіальною підсудністю судових справ, визначеною згідно із Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» або Законом України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територію Автономної Республіки Крим визначено тимчасово окупованою територією.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 1207-VII у зв`язку

з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам. Зокрема, передбачено, що розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, здійснюється місцевими загальними судами міста Києва,

що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

У зв`язку з наведеним, ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 липня 2018 року направлено до апеляційного суду

м. Києва копії матеріалів касаційного провадження № 61-23794ск18 у справі № 122/4318/2012 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостідля визначення територіальної підсудності місцевого суду для відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 09 серпня 2018 року підсудність розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостівизначено Шевченківському районному суду м. Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року провадження у вищевказаній справі відновлено частково. Відновлено втрачене судове провадження у частині рішення Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 17 грудня 2012 року. У іншій частині, а саме у частині ухвали апеляційного суду апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 14 червня 2013 року, відновити вказану цивільну справу не виявилося можливим.

Відповідно до частини першої статті 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Тлумачення частини першої статті 494 ЦПК України свідчить, що допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо провадження втраченого у відповідній частині. При цьому, не допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо воно втрачене повністю.

Згідно з частиною третьою статті 494 ЦПК України у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження

і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Відповідно до частини четвертої статті 494 ЦПК України після набрання законної сили ухвалою суду, визначеною частиною третьою цієї статті, суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження за касаційною скаргою

у справі, провадження у якій втрачено.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеним у справі

№ 111/2150/13-ц (провадження № 61-24083сво18).

Оскільки касаційне провадження відкрите, а відсутність відновленого судового рішення апеляційного суду перешкоджає касаційному перегляду справи, то касаційне провадження слід закрити.

Керуючись статтею 494 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Автономної Республіки Крим

від 14 червня 2013 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити.

Роз`яснити учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою до суду за наявності необхідних документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк