Справа № 509/3134/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

14 липня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в смт Овідіополь заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Гареєва Євгена Шамільовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності в порядку спадкування та стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

3 липня 2020 року, представник позивачки ОСОБА_1 , адвокат Гареєв Є.Ш., звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області, із вищевказаною позовною заявою, в якій просив суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 як дочки та батька, визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 03.06.2020 року приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Гурською В.С. та зареєстроване в реєстрі за № 608, яким посвідчено право власності ОСОБА_3 , на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині визнання за ОСОБА_3 власником 1/2 частки цього майна, визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму грошових коштів у розмірі 50000 грн., які були зняті з банківських рахунків ОСОБА_4 після його смерті, стягнути з ОСОБА_3 , судові витрати у вигляді судового збору та витрат на правничу допомогу.

14 липня 2020 року представником позивачки було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 . Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Відповідно до п. 10 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Верховним Судом України від 25.05.2016 року по справі № 6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (див. рішення ЄСПЛ, серед інших рішень та mutatis mutandis, "Кресс проти Франції" (Kress v. France), [GC], № 39594/98, п. 72, ECHR 2001-VI; "Ф.С.Б. проти Італії" (F.C.B. v. Italy) від 28 серпня 1991 року, Серія A № 208-B, п. 33; "Т. проти Італії" (Т. v. Italy) від 12 жовтня 1992 року, Серія A № 245-C, п. 26; та "Кайя проти Австрії" (Kaya v. Austria), № 54698/00, п. 28, від 8 червня 2006 року).

Статтею 1 Протоколу № 1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір про право, щодо спадкового майна, а саме квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка залишалась після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , також судом встановлено, що між сторонами виникли тривалі неприязні стосунки у зв`язку з тим, що відповідачка при оформленні права власності на спадщину не повідомила нотаріуса, щодо існування іще однієї спадкоємиці.

З урахуванням фактичних даних, які є в матеріалах справи, вважаю, що неприйняття заходів забезпечення позову, може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку відчуження вказаного майна, на яке позивач просив накласти арешт на користь третіх осіб, а також той факт, що відповідачка має намір відчужити вказану квартиру на користь інших осіб, що підтверджується витягом з веб-сайту (olx), набуття права власності іншими особами на спірну квартиру під час розгляду справи поставить позивачку в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентами, та в подальшому зможе ускладнити виконання рішення суду у разі його задоволення.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення судом не вбачаються.

Керуючись ст.ст. 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного суду України

№ 9 від 22.12.2006 р., -

УХВАЛИВ :

1. Заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Гареєва Євгена Шамільовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності в порядку спадкування та стягнення грошових коштів задовольнити.

2. Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 .

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Д.М. Гандзій