Справа № 496/1584/20
Провадження № 2/496/1286/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Буран В.М.,

за участю:

секретаря - Дигуляр А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Біляївка Одеської області цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 17.10.2010 року, вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . Від шлюбу сторони по справі мають малолітню доньку яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спільне життя між сторонами по справі не склалося з тих підстав, що з початку 2019 року сімейні відносини між подружжям поступово погіршувалися, між подружжям постійно виникали сварки, оскільки позивач відмовився допомагати позивачці у вихованні дитини, приділяв весь свій вільний час комп`ютеру або телефону. З липня 2019 року відповідач покинув сім`ю та переїхав мешкати окремо в м. Одесу. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а вона не має змоги самостійно матеріально забезпечити малолітню дитину, тому позивач змушена звернутись до суду з відповідною заявою.

Позивач у судове засідання не з`явилась, але надала до суду в якій просила справу розглядати без її участі, на позовних вимогах наполягає (а.с. 20).

Відповідач у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, з позовними вимогами згоден (а.с. 21).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 17.10.2010 року , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області, актовий запис № 10 (а.с. 4).

Сторони по справі мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 4495 (а.с. 10).

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 685 від 16.03.2020 р., дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 11).

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушуванняжінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Судом встановлено, що причино припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що з початку 2019 року сімейні відносини між подружжям поступово погіршувалися, між подружжям постійно виникали сварки, оскільки позивач відмовився допомагати позивачці у вихованні дитини, приділяв весь свій вільний час комп`ютеру або телефону. З липня 2019 року відповідач покинув сім`ю та переїхав мешкати окремо в м. Одесу, внаслідок чого спільне життя стало суперечити інтересам позивача тому шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

При таких обставинах, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін по справі, з урахуванням вищевказаного та визнанням відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач - відповідач, як батько своєї дитини, зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття.

Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, тощо.

При цьому судом не встановлено (відповідачем не надано доказів), що у нього наявні непрацездатні члени сім`ї чи діти, яких він повинен утримувати за законом або судовим рішенням.

Разом з тим, статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Суд також бере до уваги, що основний тягар піклування несе особа з якою мешкають діти, в зазначеному випадку мати. Це й щоденне піклування, це й виховання та інша поряд з матеріальними витратами щоденна турбота.

Враховуючи викладене суд вважає вимоги позивачки законними та обґрунтованими, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, відповідач, як батько малолітньої дитини, зобов`язаний сплачувати на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 24, 56, 110, 112, 191 СК України, ст. ст. 81, 141, 263, 265 ЦПК України, а також ст. ст. 55, 76, 80, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 81, 141, 263, 265, 280-282, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживаючої: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 , зареєстрований Виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області, актовий запис № 10.

Стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 починаючи з 14 квітня 2020 року в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

В частині стягнення аліментів допустити негайне виконання рішення суду - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя Буран В.М.